КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2008                                                                                           № 30/97

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:           Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:           Голюк Н.І.

За участю представників:

Від позивача – Гордієнко А. Г. – по довіреності.

Від відповідача 1– Сторожук А. В. – по довіреності.

Від відповідача 2 – Сторожук А. В. – по довіреності.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської Ради

на рішення Господарського суду м.Києва від 07.02.2008 р.

у справі № 30/97 (Ващенко Т.М.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "О.М.С."

до                                                   Київської міської Ради

Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про                                                  зобов"язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Київської міської Ради та до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) про укладення договору оренди земельної ділянки для реконструкції та будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного центру із закладами громадського харчування, автостоянкою та комплексним благоустроєм території на проспекті Перемоги, 136 у Святошинському районі м. Києва між позивачем та Київською міською Радою в редакції, яка підписана позивачем та відповідає вимогам Закону України “Про оренду землі” та Типовому договору оренди землі, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. № 220, та передачу даної земельної ділянки з моменту набрання чинності судового рішення на умовах визначених договором; зобов’язання Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати договір оренди земельної ділянки з усіма додатками, що є його невід’ємними частинами між позивачем та відповідачем-1.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 07.02.2008 р. у справі № 30/97 позов ТОВ “О.М.С.” до Київської міської Ради та до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов’язання вчинити дії був повністю задоволений.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Київська міська Рада звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, у позові ТОВ “О.М.С.” відмовити, оскільки вважає, що воно було прийняте по неповно з’ясованим обставинам з порушенням норм матеріального права, а також у зв’язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи.

У своїй апеляційній скарзі скаржник стверджує, що на даний момент договір оренди земельної ділянки на проспекті Перемоги, 136 у Святошинському районі м. Києва, орендодавцем – Київською міською Радою, в особі Київського міського голови не підписаний. Тобто відсутнє волевиявлення однієї із сторін договору. Київська міська Рада не надавала свого погодження на укладення відповідного договору оренди землі. Надання такої згоди є правом Київської міської Ради, а не обов’язком.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу та відзив на неї, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров’я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об’єкти, визначені відповідно до закону як об’єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об’єкти незавершеного будівництва та законсервовані об’єкти, в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів – відповідні органи виконавчої влади.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2007 р. Київська міська Рада прийняла рішення № 101/1935 “Про передачу земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю “О.М.С.” на підставі якого позивачеві було передано земельну ділянку площею 0,72 га для реконструкції та будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного центру із закладами громадського харчування, автостоянкою та комплексним благоустроєм території на проспекті Перемоги, 136 у Святошинському районі м. Києва” за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

Пунктом 3.2. згаданого вище рішення, ТОВ “О.М.С.” було зобов’язано у місячний термін звернутися до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) із клопотанням щодо організації робіт по винесенню меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) та виготовленню документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

На виконання зазначеного рішення ТОВ “О.М.С.” звернулось до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) щодо укладання договору оренди земельної ділянки та просило доручити виконання робіт ПП “У.К.Р.-ГЕО”.

Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) видало технічне завдання № 2928 від 14.09.2007 р. на розробку технічної документації зі складання договору оренди землі.

ТОВ “У.К.Р.-ГЕО” була підготовлена технічна документація зі складання договору оренди земельних ділянок ТОВ “О.М.С.” для реконструкції та будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного центру із закладами громадського харчування, автостоянкою та комплексним благоустроєм території на проспекті Перемоги, 136 у Святошинському районі м. Києва.

Відповідно до Закону України “Про оренду землі” та ст. 125 Земельного Кодексу України сторонами, Київською міською радою та ТОВ “О.М.С.” було забезпечено підготовку всіх необхідних документів для укладання договору оренди земельної ділянки.

ТОВ “О.М.С.” погодило проекти договору оренди земельної ділянки відповідно до статті 15 Закону України “Про оренду землі” та Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. № 220.

Листом від 29.12.2007 р. позивач звернувся до Київської міської Ради з пропозицією укласти договір оренди земельної ділянки та надіслав підписаний з боку ТОВ “О.М.С.” договір, який відповідає Закону України “Про оренду землі” (лист від 29.12.2007 р. № 49421).

У своєму позові позивач зазначив, що з боку Київради договір оренди земельної ділянки не був підписаний та, відповідно, не зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації). Це ж було підтверджено і скаржником у своїй апеляційній скарзі.

Статтею 638 Цивільного Кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 641 Цивільного Кодексу України передбачено, що пропозицією укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов’язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, відповідно до статті 642 Цивільного Кодексу України, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Стаття 1 Закону України “Про оренду землі” та стаття 93 Земельного Кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 6 Закону України “Про оренду землі” передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, Господарським Кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Частиною 1 статті 124 Земельного Кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог Закону України “Про оренду землі”, тобто підставою для укладення договору оренди і набуття права на оренду земельної ділянки є рішення орендодавця – Київської міської ради від 26.07.2007 р. № 101/1935.

Договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов’язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов’язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України “Про оренду землі”).

Відповідно до статті 125 Земельного Кодексу України забороняється приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації.

Місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ “О.М.С.” щодо визнання договору оренди земельної ділянки на проспекті Перемоги, 136 у Святошинському районі м. Києва укладеним. При цьому колегією береться до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного Кодексу України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняти пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 181 Господарського Кодексу України визначений загальний порядок укладання господарських договорів, відповідно до якого господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою зі сторін. У разі, якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. За наявності заперечень щодо окремих умов договору одна сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Частиною 3 статті 181 Господарського Кодексу України передбачено, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні.

В матеріалах справи відсутні докази того, що Київська міська Рада надала свої зауваження до договору оренди землі.

Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що є всі підстави стверджувати, що договір оренди земельної ділянки між Київською міською Радою та ТОВ “О.М.С.” є укладеним, однак йому не надано письмової форми, оскільки ТОВ “О.М.С.” не отримало свого примірника договору оренди землі.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання статті 181 Господарського Кодексу України договір оренди земельної ділянки підписаний з боку позивача та переданий на підпис Київському міському голові, який у двадцятиденний термін зобов’язаний був його підписати або надати позивачеві два примірника протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Відповідно до статті 42 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” міський голова укладає договори від імені територіальної громади та на підставі рішень відповідної ради.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Київський міський голова зобов’язаний був підписати договір оренди земельної ділянки на проспекті Перемоги, 136 у Святошинському районі м. Києва.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов’язковими до виконання на відповідній території.

Частиною 3 ст. 73 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

Із вище зазначених норм вбачається, що якщо Київська міська Рада прийняла рішення про передачу земельної ділянки в оренду, в межах повноважень, визначених законом та відповідно до вимог чинного законодавства, то у міського голови немає законних підстав ухилятись від підписання договору оренди землі, який відповідає законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 Господарського Кодексу України спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов’язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. В даному випадку укладання договору оренди землі є обов’язковим відповідно до статті 125 Земельного Кодексу України та Закону України “Про оренду землі”.

Статтею 20 Закону України “Про оренду землі” встановлено, що договір оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Відповідно до статті 33 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать реєстрація суб’єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею.

Відповідно до Положення про Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської Ради від 19.12.2002 р. № 182/342, дане управління організовує видачу державних актів на право власності і право постійного користування землею, оформлення та видачу договорів оренди (суборенди) земельних ділянок та здійснює реєстрацію суб’єктів права власності на землю, реєстрацію права користування землею і договорів на оренду (суборенду) землі.

Також, відповідно до рішення Київської міської Ради від 29.05.2003 р. № 433/593 “Про забезпечення ефективного землекористування в місті Києві” Головному управлінню земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) доручено в повному обсязі здійснювати підготовку документів, що посвідчують право власності та право користування, відповідно до пункту “з” статті 9 та пункту “є” статті 184 Земельного Кодексу України.

Оскільки виконавчим органом Київської міської Ради з питань реєстрації договорів оренди землі є Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації), то місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача і в частині зобов’язання Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) здійснити державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки на проспекті Перемоги, 136 у Святошинському районі м. Києва є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Твердження скаржника, викладені в його апеляційній скарзі спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва від 07.02.2008 р. у справі № 30/97 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської Ради на рішення Господарського суду м. Києва від 07.02.2008 р. у справі № 30/97 – залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 07.02.2008 р. у справі № 30/97 – залишити без змін.

3. Матеріали справи № 30/97 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

27.03.08 (відправлено)