ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.05.2008 року                                                            Справа № 14/8

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :

головуючого судді                     Якушенко Р.Є.

суддів                                        Бородіної Л.І.

Лазненко Л.Л.

Склад судової колегії призначено розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 21.03.2008. Розпорядженнями від 01.04.2008 та 16.05.2008 склад судової колегії було змінено.

У судовому засіданні 19.05.2008 відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 22.05.2008

при секретарі

судового засідання                    Черніковій Я.В.

за участю представників сторін

від позивача                              не прибув

від відповідача                    Носуля А.М., дов. №3 від 14.04.2008

Розглянувши

апеляційну скаргу                    Товариства з обмеженою відповідальністю „Лисвідбуд”, м. Лисичанськ

на рішення

господарського суду           Луганської області

від                                         28.02.2008

у справі                               № 14/8 (суддя Лісовицький Є.А.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю

„Лисвідбуд”, м. Лисичанськ

до відповідача                    Приватного підприємства „Схід-Буд”,

м. Лисичанськ

про                                         стягнення 46042 грн. 50 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 28.02.08 у справі №14/8 (суддя Лісовицький Є.А.) відмовлено у задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю „Лисвідбуд”, м. Лисичанськ (ТОВ „Лисвідбуд”) до приватного підприємства „Схід-Буд”, м. Лисичанськ про стягнення з відповідача боргу в сумі 40165 грн. за виконані роботи згідно договору від 20.09.06, інфляційних нарахувань в сумі 4712 грн. 70 коп., 3% річних в сумі 1164 грн. 80 коп.

Рішення господарського суду з посиланням на статтю 526 Цивільного кодексу України мотивоване необґрунтованістю заявлених вимог.

Відмовляючи у позові, місцевий господарський суд дійшов висновку, що акти виконаних робіт не підписані з вини позивача, у відповідача відсутній обов’язок провести оплату робіт.

Позивач у справі, ТОВ „Лисвідбуд”, не погодився з прийнятим господарським судом рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач послався на неповне з’ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи.

На думку позивача місцевий господарський суд безпідставно відмовив у позові за відсутності витребуваних доказів.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків від 17.09.07 за відповідачем обліковується борг в сумі 40165 грн.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, але в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає рішення господарського суду від 28.02.2008 законним та обгрунтованим, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до статей 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши доводи апеляційної скарги, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія апеляційної інстанції

ВСТАНОВИЛА:

Між сторонами за позовом 20.09.06 укладено договір на виконання субпідрядних робіт, відповідно до умов п. 2.1 якого „Підрядник”, позивач у справі, зобов’язався виконати комплекс ремонтно-будівельних робіт 4-го поверху готельного комплексу по вул. Ворошилова, 5 у м. Лисичанськ відповідно до проектно-кошторисної документації, затвердженим технологічним умовам, затвердженим графіком і здати роботи у встановлений строк.

„Замовник”, відповідач у справі, у свою чергу зобов’язався надати „Підряднику” будівельний майданчик, технічну документацію, забезпечити своєчасне та повне фінансування, прийняти закінчені роботи та оплатити їх вартість „Підряднику” в порядку та розмірі визначених цим договором (а.с. 28).

Укладаючи вказаний договір сторони визначили, що вартість підрядних робіт складає 80000 грн. (п. 3.1), строк виконання робіт з 21.09.06 по 05.11.06 (п. 4.1), „Замовник”, відповідач у справі, здійснює передоплату в сумі 20000 грн., остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 5 банківських днів після підписання акта виконаних робіт.

10.01.08 до господарського суду Луганської області надійшов позов ТОВ „Лисвідбуд” про стягнення з ПП „Схід-Буд” заборгованості за договором від 20.09.06 за виконані у жовтні, листопаді, грудні 2006 року роботи на загальну суму 40165 грн. інфляційних нарахувань в сумі 4712 грн. 70 коп., 3% річних в сумі 1164 грн. 80 коп.

На обґрунтування позовних вимог позивач подав:

–не підписані відповідачем акти прийняття виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт за жовтень 2006 року (а.с. 66-67) на суму 19161 грн. 60 коп., за листопад 2006 року на суму 13712 грн. 40 коп. (а.с. 59-62), за грудень 2006 року на суму 2931 грн. 60 коп., 39821 грн. 80 коп., 376 грн. 80 коп. (а.с. 71-82),

–копії листів, що направлялися відповідачу щодо підписання актів виконаних робіт №17 від 26.12.06, № 18 від 27.12.06 (а.с. 33,34), щодо сплати виконаних робіт на суму 40165 грн., №25 від 09.02.07, №28 від 15.03.07 (а.с. 31-32), не підписані акти звірення розрахунків (а.с. 35-36).

- акт від 19.09.06, складений за участю представника відповідача (а.с. 37), в якому визначений перелік робіт, що не враховані при складенні кошторису, акти від 18.10.06, 24.11.06, 30.12.06 (а.с. 38-40), в яких визначені роботи, які необхідно виконати.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом відповідач проти заявлених вимог заперечував (а.с. 92), посилаючись на те, що він за виконані позивачем роботи розрахувався так, сплачено платіжними дорученнями №282 від 06.10.06 на суму 10000 грн., №298 від 11.10.2006 на суму 10000 грн., №388 від 14.11.06 на суму 22550 грн., №408 від 17.11.06 на суму 6859 грн. 69 коп., №724 від 27.12.06 на суму 10000 грн. (а.с. 99-105), №097 від 21.02.07 на суму 12029 грн. 21 коп. (а.с. 97), №261 від 27.09.06 на суму 20000 грн., №679 від 15.12.06 на суму 25955 грн. 72 коп. (а.с. 96).

Крім перерахування грошей, відповідачем здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 62131 грн. 38 коп. (угоди до договору від 20.09.06, а.с. 104-106).

Рішенням господарського суду від 28.02.08 у задоволенні позову відмовлено з підстав зазначених вище.

Під час розгляду апеляційної скарги відповідач пояснив, що роботи, зазначені в актах КБ-2в за жовтень-грудень 2006 року не передбачені кошторисом, а тому не підлягають оплаті.

В матеріалах справи відсутній узгоджений сторонами кошторис до договору від 20.09.2006 та договірної ціни на виконання субпідрядних робіт.

З метою повного з”ясування всіх обставин, що мають значення для справи від сторін апеляційною інстанцією було витребувано додатки до договору від 20.09.2006, а саме: узгоджений кошторис, докази узгодження з відповідачем необхідності виконання робіт зазначених в актах КБ-2в за жовтень-грудень 2006 року.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать, що правовідносини між сторонами за позовом виникли із договору на виконання субпідрядних робіт від 20.09.2006.

За своєю правовою природою вказаний договір є субпідрядним договором –різновидом договору підряду і до нього застосовуються як загальні норми цивільного законодавства про договір, так і загальні положення про підряд, що містяться в главі 61 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 838 Цивільного кодексу встановлено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Відповідно до статті 193 господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначена норма кореспондується з вимогами статті 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Під час апеляційного розгляду судовою колегією встановлено, що за договором б/н від 20.09.2006, на підставі якого заявлено позов, позивачем виконано роботи на загальну суму 179526 грн., що підтверджено актами виконаних робіт ф. КБ-2в підписаними сторонами за договором без зауважень за жовтень 2006 року на суму 111194 грн. 40 коп., за листопад 2006 року на суму 57200 грн. 40 коп., за січень 2007 року на суму 1131 грн. 20 коп., повністю оплачені відповідачем.

Так, 117394 грн. 62 коп. сплачені платіжними дорученнями:

платіжним дорученням №261 від 27.09.2006 на суму 20000 грн.,

платіжним дорученням №282 від 06.10.2006 на суму 10000 грн.,

платіжним дорученням №298 від 11.10.2006 на суму 10000 грн.,

платіжним дорученням №388 від 14.11.2006 на суму 22550 грн.,

платіжним дорученням №409 від 17.11.2006 на суму 6859 грн. 69 коп.,

платіжним дорученням №679 від 15.12.2006 на суму 25955 грн. 72 коп.,

платіжним дорученням №724 від 27.12.2006 на суму 10000 грн.,

платіжним дорученням №097 від 21.02.2007 на суму 12029 грн. 21 коп.

(а.с. 96-103)

Решта, 62131 грн. 38 коп. сплачена шляхом заліку взаємних зобов”язань, а саме: актом від 31.10.2006 –41784 грн. 71 коп., актом від 30.11.20006 –18686 грн. 83 коп., актом від 31.01.2006 –1659 грн. 84 коп.

Підставою виникнення господарського спору стало не підписання відповідачем актів виконаних робіт за ф. КБ-2в за жовтень 2006 року в сумі 19161 грн., листопад 2006 року –13712 грн. 40 коп., грудень 2006 року –2932 грн., 3983 грн. та 377 грн. –всього на суму 40165 грн. (а.с. 59-83) та не оплата цих робіт.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що роботи зазначені в наданих позивачем актах ф. КБ-2в не передбачені кошторисом до договору, а тому не підлягають оплаті.

Відповідно до частини 4 статті 844 Цивільного кодексу України, якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв'язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.

Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов'язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.

Як вбачається із матеріалів справи, обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач надав акти від 19.06.2006, 18.10.2006, 24.11.2006, 30.12.2006 (а.с. 37-40) складені посадовими особами в тому числі і позивача, в яких визначено перелік робіт, які не включено при складанні кошторису, вартість цих робіт не визначена. Від позивача вказані акти підписані начальником дільниці –Царевською Т.П., від відповідача –заступником директора –Асєєвим В.Ф. та начальником дільниці –Полєводіною І.Ф. Повноваження осіб на підписання цих актів відсутні.

Відповідач під час розгляду апеляційної скарги повідомив, що на підписання вказаних актів та визначення додаткових робіт Полєводіній І.Ф. та Асєєву В.Ф. повноваження не надавалися, позивач в установленому порядку не повідомляв відповідача про необхідність проведення додаткових робіт.

Судовою колегією справа розглядалась неодноразово, надавалася можливість сторонам надати необхідні докази для вирішення справи по суті, проте позивач так і не надав витребуваних доказів на підтвердження заявлених вимог.

У судовому засіданні 19.05.2008 за клопотанням заявника апеляційної скарги було оголошено перерву до 22.05.2008 для представлення позивачем витребуваних судом доказів на підтвердження заявлених вимог, але позивач після переви з невідомих причин не забезпечив участі компетентного представника у судовому засіданні та не надав витребуваних судом доказів.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів суду узгодження з відповідачем вартості додаткових робіт, необхідність їх проведення та попередження про це замовника, відповідача у справі, що позбавляє його права на відшкодування понесених витрат при виконанні додаткових робіт.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Посилання позивача на акт звірки взаєморозрахунків від 17.09.2007 як на підтвердження заборгованості відповідача в сумі 40165 грн. судовою колегією відхиляються, оскільки вказаний акт відповідачем не підписаний. Заборгованість відповідача в заявленій сумі матеріалами справи не підтверджена.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду від 28.02.2008 у справі №14/8 відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито за апеляційною скаргою покладається на позивача, заявника апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись статтями 47, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Лисвідбуд” на рішення господарського суду Луганської області від 28.02.2008 у справі №14/8 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 28.02.2008 у справі №14/8 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у місячний строк через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                            Р.Є. Якушенко

Суддя                                                                                 Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                Л.Л. Лазненко