КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2008                                                                                           № 7/53

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Негода Н.І. (дов. б/н від 03.03.08 р.)

від відповідача -Павленко А.В. (дов. №25/02-08 від 25.02.08 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу "Агропромпостач"

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.03.2008

у справі № 7/53

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Будіндустрія"

до                                                   Акціонерного товариства закритого типу "Агропромпостач"

про                                                  стягнення 104978,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство “Будіндустрія” (далі – позивач) звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Акціонерного товариства закритого типу “Агропромпостач” (далі –відповідач) 104978 грн.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 06.03.2008 р. позов Відкритого акціонерного товариства “Будіндустрія” до Акціонерного товариства закритого типу “Агропромпостач” про стягнення 104978 грн. задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства закритого типу “Агропромпостач” на користь Відкритого акціонерного товариства “Будіндустрія” 104978 грн. боргу, 1049,78 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Акціонерне товариство закритого типу “Агропромпостач” звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.03.2008 р. у справі № 7/53, прийняти нове рішення, яким відмовити у позові. Підставою для скасування рішення суду відповідач зазначив неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду фактичним обставинам та матеріалам справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому, відповідач зазначив, що судом помилково застосовані вимоги ч.2 ст. 693 ЦК України та встановлено, що відповідач не передав товар позивачу у встановлений строк, таким чином відповідач зобов’язаний повернути позивачу сплачені кошти передплати.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити, вказане рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.03.2008 р. у справі №7/53 – без змін, вважаючи оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

05.05.2008 р. Відкритим акціонерним товариством „Будіндустрія” до Київського апеляційного господарського суду подана заява про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке знаходиться у власності відповідача – Акціонерного товариства закритого типу „Агропромпостач”, в тому числі на грошові суми, з метою запобігання можливим порушенням майнових прав позивача, мотивуючи її наступним: з огляду на значну суму заборгованості, невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Колегія суддів вважає клопотання позивача необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки в заяві не наведено достатніх підстав щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням можливості настання негативних наслідків порушення прав та інтересів заявника, а також імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

03.01.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством „Будіндустрія”, як покупцем, та Акціонерним товариством закритого типу „Агропромпостач”, як продавцем, був укладений договір поставки №03/01, відповідно до якого відповідач зобов’язався поставити щебінь (фракція під замовлення), а позивач – прийняти та оплатити його вартість(п. 1.1 Договору).

Сторонами було погоджено строк дії договору: з моменту підписання сторонами договору до 31.12.2007 р. (п. 7.1 Договору).

Пунктом 6.1 Договору сторони погодили порядок розрахунків шляхом передплати вартості товару протягом трьох діб з моменту одержання рахунку-фактури відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем направлені позивачу для оплати рахунки-фактури №1215 від 20.02.2007 р. на суму 58650 грн. та №1216 від 21.02.2007 р. на суму 58650 грн, в яких зазначена ціна щебеню фракції 5-20 (70,833 грн. без ПДВ) та кількість – 1380 тонн за обома рахунками, які були оплачені позивачем платіжними дорученнями №195 від 22.02.2007 р. на суму 56328 грн, та №217 від 23.02.2007 р. на суму 58650 грн.

Відповідач повернув передплату в сумі 10000 грн. платіжним дорученням №44 від 24.04.07 р.

Пунктами 2.2.1, 2.2.2, 4.2, 4.3 договору сторони обумовили, що оплата за товар проводиться на підставі щомісячних заявок, кількість товару та строк поставки визначаються відповідно до прийнятої до виконання заявки позивача, яку він гарантував надавати не пізніше 30-го числа поточного місяця.

Крім того, пунктами 1.1 та 4.3 договору сторони погодили, що поставка товару проводиться на умовах та в строки, обумовлені у договорі та в прийнятій заявці позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом дії договору №03/01 від 03.01.07 р., заявки позивачем не направлялись.

В період дії договору позивач звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до АТЗТ „Агропромпостач” з вимогою про розірвання договору поставки №03/01 від 03.01.07 р. та стягнення 104978 грн. передплати за даним договором. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 04.09.2007 р. у справі №9/157 у позові відмовлено, з посиланням на ст.221 Господарського кодексу України, якою передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив виконання господарського зобов’язання, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не виконав дій, що передбачені законом, іншими правовими актами, або впливають із змісту зобов’язання, до вчинення яких боржник не міг виконати свого зобов’язання перед кредитором. Судом встановлено, що в порушення умов договору від позивача до відповідача жодної заявки щодо поставки щебеню не надходило, тому відповідач був позбавлений можливості поставити товар.

В подальшому, позивач також жодного разу не вчинив будь-яких дій щодо отримання товару.

23.01.2008 р. ВАТ “Будіндустрія” звернулося до відповідача з листом-вимогою про повернення коштів (передплати в розмірі 104978,00 грн.), в зв’язку з закінченням терміну дії договору №03/01 від 03.01.2007 р., укладеного між АТЗТ „Агропромпостач” та ВАТ „Будіндустрія”.

23.01.2008 р. АТЗТ „Агропромпостач” надало відповідь на вимогу за №63, якою повідомило ВАТ “Будіндустрія” про те, що відповідачем здійснено заходи щодо придбання щебеню, та просить виконати належним чином умови договору №03/01 від 03.01.2007 р. та у відповідності до вимог п.3.1 договору здійснити заходи щодо отримання щебеню від АТЗТ „Агропромпостач”.

Відповідач, в своїх запереченнях, посилається на те, що на виконання умов Договору №03/01 від 03.01.07 р., 01.02.2007 р. між ним та ТОВ „Екосистем” був укладений договір поставки щебеню №13/02-07, відповідачем здійснено заходи по оплаті та складуванню щебеня для відгрузки позивачу, що підтверджується рахунком-фактури №ЕКО-000009 від 22.02.2007 р., платіжними дорученнями №458 від 14.02.2007 р. на суму 45914,40 грн, №465 від 22.02.2007 р. на суму 55519,20 грн.

В силу статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог, посилається на ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, покупець має право вимагати повернення оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, та на ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України, якою передбачений обов’язок особи повернути майно тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (строк дії договору закінчився) та на необхідність повернення виконаного однією із сторін у зобов’язанні (ч.3 п.3 ст.1212 Цивільного кодексу України).

Пунктами 4.1, 4.2 договору передбачено, що поставка товару здійснюється залізничним транспортом (вагонними відправками або бензовозами дизпаливо), кількість товару та його специфікація в кожній вагонній відправці визначається згідно прийнятої до виконання заявки, на підставі якої в рахунках-фактурах зазначається кількість товару.

Відкритим акціонерним товариством „Будіндустрія” не доведено того, що він вчинював дії щодо направлення відповідачу заявок на отримання товару протягом всього часу дії договору.

Позивач не довів та не надав відповідних доказів, що підтверджують та вказують на те, які саме порушення умов договору поставки були допущені відповідачем.

Отже, обставин, які в силу ч.2 ст.693, ч.1 ст.1212, ч.3 п.3 ст.1212 Цивільного кодексу України надають можливість вимагати повернення суми попередньої оплати колегією суддів не встановлено, а відтак висновок суду першої інстанції про стягнення передплати 104978 грн. не відповідає обставинам справи.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд помилково визнав позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Будіндустрія” обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду – скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Судові витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги покладаються на позивача, у відповідності до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства „Будіндустрія”про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке знаходиться у власності відповідача – Акціонерного товариства закритого типу „Агропромпостач”, в тому числі на грошові кошти відмовити.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу “Агропромпостач” задовольнити.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.03.2008 року у справі № 7/53 скасувати і прийняти нове рішення.

В позові Відкритого акціонерного товариства “Будіндустрія” до Акціонерного товариства закритого типу “Агропромпостач” про стягнення 104978 грн. відмовити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Будіндустрія” (м. Чернігів, вул. Індустріальна, 11, р/р 8000 в ЧОФ АКІБ „Укрсиббанк” м. Харків, МФО 351005, код 01349644) на користь Акціонерного товариства закритого типу “Агропромпостач” (м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 3, р/р 300 в ЧОФ АКБ „УСБ” м. Чернігів, МФО 353014, код 22825095) 525 (п’ятсот двадцять п’ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити Господарському суду Чернігівської області.

Матеріали справи № 7/53 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді

20.05.08 (відправлено)