ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

06.05.08            Справа № 17/143-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Юніфарма”, м. Київ

до Приватного підприємства “Фарм –Експрес”,

с. Нові Петрівці, Вишгородський район

про стягнення 5 487,71 грн

Суддя Суховий В.Г.

Представники: згідно з протоколом судового засідання.

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської області звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю “Юніфарма” (далі –Позивач) до Приватного підприємства “Фарм –Експрес” (далі –Відповідач) про стягнення 5 487,71 грн, з яких 5 131,17 грн –основного боргу, 157,02 грн –пені, 173,32 грн –інфляційних, 26,20 грн –3% річних.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по договору поставки № 873/к-п/30 від 06.07.2007р., щодо оплати отриманого товару.

Ухвалою суду від 06.05.2008р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 06.05.2008р.

В судовому засіданні 06.05.2008р. представником позивача подано клопотання, в якому повідомляє про сплату відповідачем суми основного боргу в розмірі 5 131,17 грн, що підтверджується доданими банківськими виписками. Решту позовних вимог в частині стягнення пені, інфляційних та 3% річних представник позивача підтримав.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та інших витребуваних документів не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалою суду від 17.03.2008р., надісланою відповідачу за двома відомими адресами: 1) 07354, Київська обл., Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Горького, 70; 2) Київська обл., смт. Городянка, вул. Леніна 429-А.

Однак, копія ухвали суду від 17.03.2008р., яка була надіслана відповідачу за 1-ою адресою була повернута поштовим відділенням зв’язку (в матеріалах справи) з відміткою на довідці “адресат вибув”.

Відповідно до п.4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році” № 01-8/1228 від 02.06.2006, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв’язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов’язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Таким чином відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд в с т а н о в и в:

6 липня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Юніфарма” та Приватним підприємством “Фарм –Експрес” було укладено договір поставки № 871/к-п/30 (далі –Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) позивач (постачальник) зобов’язується передати у зумовлені строки у власність відповідача (покупця) товар, а відповідач зобов’язується прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, в строки і на умовах, які передбачені даним Договором.

На підставі зазначеного Договору позивач у жовтні –листопаді 2007 року поставив відповідачу товар (лікарські засоби та товари медичного призначення) на загальну суму 5 412,30 грн., що підтверджується наступними накладними: № 770877 від 12.10.2007р. на суму 1 152,48 грн, № 771486 від 16.10.2007р. на суму 1 166,73 грн, № 771487 від 16.10.2007р. на суму 16,32 грн, № 771488 від 16.10.2007р. на суму 1 891,94 грн, № 771489 від 16.10.2007р. на суму 84,55 грн, № 781328 від 16.11.2007р. на суму 1 100,28 грн, та довіреностями ЯНТ № 782758 від 01.10.20070р. та ЯОЛ № 281869 від 16.11.2007р. (належним чином завірені копії в матеріалах справи).

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що відповідач проводить оплату товару на протязі тридцяти календарних днів від дати поставки.

Як зазначає позивач в поданій позовній заяві відповідачем, в рахунок оплати за отриманий за Договором товар було сплачено 281,13 грн, що підтверджується випискою по рахунку за 14.01.2008р. та довідкою № 5 від 25.01.2008р. (копії в матеріалах справи).

Позивачем в судовому засіданні 06.05.2008р. було подано докази оплати відповідачем суми основного боргу 5 131,17 грн., що підтверджується банківськими виписками за 29.01.2008р. –2400 грн, за 13.02.2008р. –281,17 грн, за 21.02.2008р. –450 грн, за 05.03.2008р. –500 грн, за 13.03.2008р –200 грн, за 01.04.2008р. –300 грн, за 29.04.2008р. –1000 грн (копії в матеріалах справи).

Отже, спір в частині стягнення 5 131,17 грн. основного боргу за отриманий за Договором № 871/к-п/30 від 06.07.2007р. товар врегульовано самими сторонами шляхом сплати його відповідачем. Таким чином, предмет спору в частині стягнення основного боргу –5 131,17 грн. відсутній, а справа в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 11 частини першої ст. 80 ГПК України.

Згідно з ч.2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч.2 ст.217 та ч.1 ст.230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст.231 ГК України).

Відповідно до п. 7.2 Договору № 871/к-п/30 від 06.07.2007р. відповідач за порушення строків оплати за поставлений товар платить позивачу пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України.

Тому господарський суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення пені згідно поданого розрахунку у розмірі 157,02 грн.

Відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Тому господарський суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 173,32 грн. –інфляційних за листопад-грудень 2007р. та 3% річних у розмірі 26,20 грн згідно поданого позивачем розрахунку.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на сторони пропорційно сумі задоволених вимог. А саме, оскільки відповідачем заборгованість у сумі 1500 сплачено після подання позивачем позову, судові витрати покладаються на відповідача лише в цій частині.

Керуючись ст.ст. 49, 75, п. 11 ч.1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства “Фарм –Експрес” (код 35090302) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Юніфарма” (код 24376098) 157,02 грн –пені, 173,32 грн –інфляційних, 26,20 грн –3% річних, а також судові витрати: держмито у розмірі 34,50 грн та 39,92 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3. Провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 5 131,17 грн - припинити.

Суддя                                                                                          Суховий В. Г.