СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08"
квітня 2008 р.

11:00

Справа
№  13/8/08

Господарський суд Миколаївської області

головуючий суддя Коваль
Ю.М.,

при секретарі Самохвалі
М.В.,

з участю представника
позивача -Черненко О.О., дов. №21/10-003 від 08.01.2008 р. (відповідач,
повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, в судове засідання
не з'явився)

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом Державної
податкової інспекції (ДПІ) у Баштанському районі, 56100, Миколаївська область,
м. Баштанка, вул. М. Аркаса, 2,

до фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 (надалі -підприємець ОСОБА_1), АДРЕСА_1,

про стягнення боргу із
сплати єдиного податку, -

В С Т А Н О В И В:

ДПІ у Баштанському районі
пред'явлено позов до підприємця ОСОБА_1 про стягнення з останнього податкового
боргу в сумі 164 грн. 58 коп. за несплату у встановлені законом строки єдиного
податку.

Позовні вимоги
обґрунтовано тим, що підприємець перебуває на спрощеній системі оподаткування,
а тому згідно чинного законодавства зобов'язаний, незалежно від здійснення
підприємницької діяльності, щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця
сплачувати єдиний податок, ставку якого визначено органом місцевого
самоврядування. Оскільки ОСОБА_1 не сплатив за листопад 2007 року єдиний
податок у сумі 150 грн., ставка якого встановлена рішенням Баштанської районної
ради Миколаївської області від 06.03.2007 р. за
№ 5, то податковий борг у вказаній сумі підлягає стягненню.

Підприємець ОСОБА_1
належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, але наданим йому
ст. 49, 51 КАС України правом,  не
скористався, в судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не
направив, відзив по суті позовної заяви та заперечення проти позову не надав.

Суд вважає, що справа
може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а
відсутність відповідача, відповідно до ст. 128 КАС України, не перешкоджає
вирішенню спору.

У судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Відповідача ОСОБА_1
зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності, його взято на облік
платників податків і, згідно його ж заяви, він є платником єдиного податку, що
підтверджується відповідними свідоцтвом про реєстрацію, заявою та корінцем
свідоцтва серіїНОМЕР_1.

У зареєстрованій в
державній податковій службі заяві про право застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності підприємець ОСОБА_1 зазначив, що видом його
діяльності є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах.

Указом Президента України
“Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва” від 28.06.1999 р. № 746/99 передбачено, що фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності самостійно (за власним бажанням) можуть
обрати спосіб оподаткування доходів, одержаних від здійснення підприємницької
діяльності, за єдиним податком.

Податковим
законодавством, зокрема, Законом України «Про систему
оподаткування»встановлено, що об'єктами оподаткування є доходи (прибуток),  додана вартість продукції (робіт,  послуг),
вартість продукції (робіт, послуг), у тому  числі
митна, або  її   натуральні
показники,   спеціальне
використання  природних ресурсів,  майно юридичних і фізичних осіб та інші
об'єкти, визначені законами України про оподаткування.

ДПА України в листі від
16.06.2007 р. № 5882/6/17-0416 “Про єдиний податок” надано роз'яснення, що
єдиний податок сплачується виключно з доходів, отриманих фізичною особою
-суб'єктом господарської діяльності.

Отже, діючим
законодавством передбачено, що податки, в тому числі і єдиний податок,
сплачуються платниками за здійснення підприємницької діяльності.

З огляду на викладене,
суд відхиляє твердження позивача про те, що відповідач як платник податку, який
обрав спрощену систему оподаткування, зобов'язаний сплачувати визначену суму
єдиного податку незалежно від здійснення ним підприємницької діяльності.

Ухвалою від 11.03.2008 р.
господарський суд зобов'язав позивача надати докази здійснення відповідачем
підприємницької діяльності за спірний період.

Із поданих позивачем суду
документів звітності підприємця ОСОБА_1 вбачається, що ним здійснювалась
діяльність лише у першому кварталі 2007 року (звіт підприємця, зареєстрований
ДПІ у Баштанському районі 05.04.20007 р. за № 4335).

У листі-поясненні № 2947/8/10-023
від 07.04.2008 р. та в судовому засіданні представник позивача зазначив про
неможливість надати суду витребувані докази здійснення підприємцем діяльності
за спірний період.

Згідно ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги
і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб та інших представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів.

Враховуючи відсутність
доказів того, що підприємець ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність у
листопаді 2007 року, то підстав для задоволенні позову суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 159,
161-163 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову
відмовити повністю.

Постанова набирає
законної сили в порядку ст. 254 КАС України.

Постанову може бути
оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через господарський
суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження, з наступним поданням
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, або подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання
постанови в повному обсязі без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя

10
квітня 2008 року