ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2008 р.

№ 14/220

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

М.Остапенка,

Є. Борденюк,

В. Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційне подання

Заступника військового прокурора Західного регіону України

на постанову

від 29.01.2008 року

Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 14/220

за позовом

Військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі: 1) Міністерства оборони України; 2)Державного підприємства Міністерства оборони України "Львівський бронетанковий ремонтний завод"

до

Дочірнього підприємства Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" Державної госпрозрахункової зовнішньоторговельної та інвестиційної фірми "Укрінмаш"

про

стягнення 300 075,56 доларів США

В судове засідання прибули представники сторін:

прокурора

не з'явився

позивача-2

Гривняк В.М. (дов. від 27.04.2007 року)

відповідача

Пилипчук Г.В. (дов. від 16.01.2008 року)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Західного регіону України в інтересах держави в особі: 1) Міністерства оборони України; 2) Державного підприємства Міністерства оборони України "Львівський бронетанковий ремонтний завод" звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 287 980,39 доларів США за договором комісії № 256 від 19.12.2005 року та штрафних санкцій в сумі 12 095,17 доларів США.

Після передачі справи № 14/220 іншому судді, ухвалою господарського суду міста Києва від 09.08.2007 року справу призначено до розгляду на 05.09.2007 року, викликано в судове засідання представників Військової прокуратури, зобов’язано учасників судового процесу виконати вимоги ухвали від 18.05.2007 року.

В засідання 05.09.2007 року представники Військової прокуратури та відповідача не з’явились, в зв’язку з чим розгляд справи було відкладено на 03.10.2007 року, викликано в судове засідання представників Військової прокуратури, зобов’язано учасників судового процесу виконати вимоги ухвали від 18.05.2007 року в повному обсязі (ухвалу надіслано сторонам та Військовій прокуратурі 07.09.2007 року).

Ухвалою від 03.10.2007 року розгляд справи відкладено на 24.10.2007 року в зв’язку з неявкою представника позивача-1 та надходженням від нього клопотання про відкладення розгляду справи, викликано в судове засідання представників Військової прокуратури, зобов’язано учасників судового процесу виконати вимоги ухвали від 18.05.2007 року (ухвалу надіслано сторонам та Військовій прокуратурі 10.10.2007 року).

Разом з тим, в судове засідання 24.10.2007 року представники Військової прокуратури та позивачів не з’явились, від представника позивача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Ухвалою від 24.10.2007 року згадане клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 27.11.2007 року, викликано в судове засідання представників Військової прокуратури, зобов’язано відповідача виконати вимоги ухвали від 25.04.2007 року та 18.05.2007 року (ухвалу надіслано сторонам та Військовій прокуратурі 29.10.2007 року).

Незважаючи на це, в судове засідання 27.11.2007 року представники Військової прокуратури та позивачів не з’явились.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.11.2007 року по справі № 14/220 (суддя Демидова А.М.) позов залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала мотивована тим, що нез’явлення представників Військової прокуратури Західного регіону України, позивача-1 та позивача-2 на виклик в засідання суду перешкоджає вирішенню спору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 року (колегія суддів: Дикунська С.Я., Дзюбко П.О., Пантелієнко В.О.) ухвалу господарського суду м. Києва від 27.11.2007 року залишено без змін.

Постанова суду мотивована тим, що доводи апеляційної скарги про не надіслання на адресу Військової прокуратури ухвали від 24.10.2007 року, апеляційний суд до уваги не бере за наявності штампів канцелярії про відправку ухвал суду. Лист начальника юридичного відділу позивача-2 № 2650 від 26.11.2007 року, на який посилається скаржник на підтвердження своїх доводів, на думку апеляційного суду, не є достатнім доказом не надіслання ухвали господарського суду м. Києва від 24.10.2007 року Військовій прокуратурі та позивачу-2.

Звертаючись до суду з касаційним поданням, Заступник військового прокурора Західного регіону України просить рішення та постанову скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційне подання не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Господарський суд першої інстанції вправі залишити позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України якщо представник позивача не з’явився на виклик у засідання господарського суду і його нез’явлення перешкоджає вирішенню спору тільки за наявності певних умов, зокрема, явка представника позивача дійсно необхідна для вирішення спору, а також, відсутні поважні причини такої неявки.

У зв’язку з тим, що відповідач 12.10.2007 року повернув (передав) у власність позивача не реалізований товар, 23.10.2007 року позивач-2 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке призначено на 24.10.2007 року, на інший визначений судом день.

В судове засідання 24.10.2007 року представники Військової прокуратури та позивачів не з’явились, хоча заявлення позивачем-2 клопотання про відкладення розгляду справи з зв’язку з необхідністю проведення додаткової звірки в частині пені не звільняє представників Військової прокуратури Західного регіону України та сторін від обов’язку з’явитись у судове засідання на виклик суду.

Відповідно до ст. 86 ГПК України у випадку, якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.10.2007 року згадане клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 27.11.2007 року, знов викликано в судове засідання представників Військової прокуратури Західного регіону України.

Згідно зі ст. 87 ГПК рішення та ухвали розсилаються сторонам, прокурору, який брав участь в судовому процесі, третім особам не пізніше п'яти днів після їх прийняття або вручаються їм під розписку, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала про відкладення розгляду справи не є таким процесуальним документом до якого згідно «Інструкції з діловодства в господарських судах України» ставляться вимоги про вручення під розписку.

Відмітка канцелярії на зворотній стороні оригіналу ухвали від 24.10.2007 року свідчить про відправлення належним чином засвідчених примірників сторонам у справі у встановлений процесуальним законодавством строк та відповідає положенням пункту 3.5.11. «Інструкції з діловодства в господарських судах України», а отже, відсутні підстави вважати, що Військова прокуратура та позивач-2 не були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання від 27.11.2007 року.

До того ж, про неотримання інших ухвал про відкладення розгляду справи від сторін інформації не надходило.

Як підтверджується матеріалами справи, представники Військової прокуратури та позивачів не з'явилися і на судове засідання від 27.11.2007 року, не надали суду пояснень з приводу поважності причин своєї неявки.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Заявами від 16.05.2007 року, 11.06.2007 року, 28.09.2007 року позивач-2 змінював ціну позову в сторону зменшення, а у клопотанні від 23.10.2007 року посилався на повернення 12.10.2007 року відповідачем у власність позивача не реалізований товар.

Таким чином, висновок господарського суду щодо необхідності з’явлення представників Військової прокуратури та позивачів для оцінка судом підстав та обґрунтування зміни позовних вимог, а відтак і вирішення спору, є правомірним та обґрунтованим, як і висновок про неможливість подальшого вирішення даного спору за наведених обставин, що перешкоджають розгляду позову по суті, а отже, у зв'язку з наведеним, у господарського суду першої інстанції були наявні правові підстави залишення позову без розгляду.

За таких обставин, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанова у справі відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання Заступника військового прокурора Західного регіону України залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 року у справі № 14/220 залишити без зміни.

Головуючий, суддя                     М. Остапенко

Судді:           Є. Борденюк

В. Харченко