донецький апеляційний
господарський суд
Постанова

Іменем України

26.03.2008
р.
справа №44/62пн

Донецький
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Запорощенка  М.Д.

суддів

Волкова
Р.В. , Старовойтової  Г.Я.

за
участю представників сторін:

від
позивача:

ОСОБА_3
за довіреністю,

від
відповідача: від
третьої особи:

Снєгірьов
О.М. за довіреністю  Чечетенко Ф.П. за
довіреністю

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

громадянки
ОСОБА_1 м. Донецьк  Виконавчого
комітету Донецької міської  ради

на
рішення  господарського суду

Донецької області

від

13.02.2008
року

по
справі

№44/62пн
(Підченко Ю.О.)

за
позовом

фізичної
особи - ОСОБА_2 м. Донецьк

до за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача

Виконавчого
комітету Донецької міської ради м. Донецьк
громадянки ОСОБА_1 м. Донецьк

про

визнання
права власності

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької
області від 13.02.2008р. у справі №44/62пн
позовні вимоги  фізичної особи
-підприємця ОСОБА_2 до

Виконавчого
комітету Донецької міської ради м. Донецьк за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача громадянки
ОСОБА_1 м. Донецьк про визнання права власності
задоволені.

Рішення суду мотивоване тим, що доказами
у справі підтверджено, що самочинно збудований позивачем об'єкт, відповідає
цільовому призначенню земельної ділянки і приміщення приведені у відповідність
із встановленими вимогами.

Третя особа, громадянка ОСОБА_1, не
погоджуючись з рішенням Господарського суду Донецької області від 13.02.2008. у
справі №44/62пн звернулась з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного
господарського суду, оскільки вважає, що рішення першої інстанції підлягає
частковому скасуванню в частині визнання права власності ОСОБА_2 на прибудоване
нежитлове нерухоме приміщення площею 38, 2 кв.м., так як згідно п. 3 та 4 ст.
104 Цивільного процесуального кодексу України є невідповідність висновків,
викладених у рішенні, обставинам справи, неправильне застосування норм
матеріального права. Вважає, що рішення суду засновується на самовільно вбудованому
приміщенні яке знаходиться в полупідвалі будинку. Не зважаючи на те, що
позивачка таким чином заволоділа і часткою третьої особи напівпідвального
приміщення, де зберігала продукти харчування; це приміщення вбудоване з
порушенням діючого закону,  а також
вважає, що воно значно більше площі ніж вказано в рішенні суду, на цей час в
цій частині рішення суду оскаржуватися не буде. Покрівля прибудованого
приміщення, після перевищеної позначки підлоги квартири , під кутом приблизно
30 градусів підіймається вгору, та закриває весь краєвид з усіх трьох вікон
квартири. Після споруди прибудови знаходиться в себе вдома як в темниці, так як
в квартирі тепер незадовільне освітлення, що безумовно негативно відбивається
на стан здоров'я, в тому числі на зір.

Відповідач, Виконавчий комітет Донецької
міської ради, не погоджуючись з рішенням Господарського суду Донецької області
від 13.02.2008. у справі №44/62пн звернувся з апеляційною скаргою до Донецького
апеляційного господарського суду, оскільки вважає, що воно прийнято з
порушенням норм матеріального права. Крім того неповно з'ясовані обставини
справи, що мають значення для вірного вирішення спору.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник
в апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції при
винесенні рішення норм матеріального права, через що підлягає скасуванню. При
розгляді цієї справи суд не з'ясував всебічно і повно всі обставини, що мають
значення для правильного вирішення спору, який виник між сторонами у справі, а
також не надав належну оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи, для
встановлення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються вимоги
позивача і заперечення відповідача. Судом першої інстанції не враховано те, що
будівництво спірного об'єкту нерухомості призвело до порушень прав третіх осіб,
і безпосередньо третьої особи без самостійних вимог  по цій справі -гр. ОСОБА_1 Також судом при
прийнятті оскаржуваного рішення не враховано приписи ч. 4 ст. 376 Цивільного
кодексу України, згідно яких якщо власник (користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо
це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійнила
(здійснює) самочиннє будівництво, або за її рахунок.

Позивач,
фізична особа -підприємець ОСОБА_2, вважає, що рішення місцевого суду є
правильним та законним, а апеляційні скарги необґрунтованими та не підлягають
задоволенню з наступних підстав. Впродовж тривалого часу виконавчий комітет
Донецької міської ради не здійснив ніяких заходів та не вчинив ніяких дій з
прийняття в експлуатацію перепланованого магазину з приєднанням квартири,
переобладнаної в магазин. Посилається на постанову Кабінету Міністрів України
від 22.09.2004р. № 1243 про порядок прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єкти. Цей порядок не містить положень, які  б забороняли органам місцевого самоврядування
призначати приймальні комісії для прийомки в експлуатацію об'єктів нерухомого
майна, у випадках коли є скарги фізичних чи юридичних осіб з приводу
збудованого об'єкту. Стосовно доводів громадянки ОСОБА_1, вважає, що жодних
доказів порушення позивачкою певних законних прав третьої особи, не надано.
Щодо наданої третьою особою копії висновку судового експерту, зазначає, що
експертиза була призначена іншим судом при розгляді справи, предмет якої
суттєво відрізняється від предмету спору цієї справи.

Згідно
зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний
господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, що були присутні в
судовому засіданні,  судова колегія
встановила наступне.

27.03.2000р.
між Малим приватним підприємством "Олімп" (продавець) та ОСОБА_2
(покупець) був укладений договір купівлі-продажу вбудованого напівпідвального
приміщення загальною площею 53,6м2, яке знаходиться за адресою: м.
Донецьк, вул. Челюскінців, буд. 184.

15.10.2000р.
між ОСОБА_4 (продавець) та  ОСОБА_2
(покупець) був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 площею 42м2.

20.03.2003р., був укладений договір
оренди земельної ділянки 3420
№Ф-10855/2003 між ОСОБА_2 та відповідачем, Виконавчий комітет Донецької
міської ради надав у строкове платне користування ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 41,08м2 з прибудинкової території будинку 184 по вулиці
Челюскінців у  м. Донецьк.

Позивач самочинно здійснив перебудову та
добудову літ.Б1-1 площею 38,2м2 до існуючих квартири
НОМЕР_1 та напівпідвального приміщення
за адресою: м. Донецьк, вул. Челюскінців, буд. 184. Внаслідок перебудови
утворилось приміщення, яке перестало бути житловим, про що свідчить технічний
паспорт БТІ  № 1/8488, згідно якого
приміщення складається не з житлових кімнат, а з трьох торгових залів,
кабінету, туалету та коридору загальною площею 135, 3м2.

01.08.2006р. позивач звернувся до
відповідача для прийняття в експлуатацію перепланого магазину «Олімп»з
приєднанням квартири, яку переобладнано в магазин, розташованого за адресою: м.
Донецьк, вул. Челюскінців, буд. 184. До наступного часу Виконком Донецької
міської ради не здійснив жодних заходів щодо призначення державної приймальної
комісії для прийомки в експлуатацію належного позивачеві майна та не надав
мотивованої відмови щодо її призначення. Таким чином, позивач був змушений
звернутися з позовом до господарського суду Донецької області.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 01.03.2007р. задоволені позовні
вимоги фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Донецької
міської ради про визнання права власності суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 на вбудовано-прибудоване нежитлове нерухоме
приміщення загальною площею 135,30 м2, у тому числі прибудову літ.Б1-1 площею
38,20 м2, розташоване за адресою місто Донецьк, вулиця Челюскінців будинок 184
задоволені у повному обсязі.

Третя особа, не погоджуючись з рішенням
господарського суду Донецької області від 01.03.2007р. звернулась з касаційною
скаргою до Вищого господарського суду України, у якій просить частково
скасувати рішення суду першої інстанції стосовно визнання права власності
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 на прибудову літ.
Б1-1, розташовану по вул. Челюскінців, 184 в м. Донецьку та прийняте нове
рішення.

Громадянка
ОСОБА_1, як власник суміжної з прибудовою квартири вважає, що самовільно
зведена позивачем прибудова до вікон її квартири порушує її права як мешканця
будинку, а також підкреслює, що вбудовано-прибудоване спірне нерухоме
приміщення зумовило зменшення освітлення в її квартирі та створило  інші неподобства.

Постановою Вищого господарського суду України
від 06.12.2007р. касаційна скарга громадянки ОСОБА_1 задоволена. Рішення
господарського суду від 01.03.2007р. у справі № 44/62пн скасовано. Справу
передано на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Рішенням господарського суду від 13.02.2008р.
задоволені позовні вимоги фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 до Виконавчого
комітету Донецької міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору громадянки ОСОБА_1 про визнання права
власності.

Визнано право власності суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 на вбудовано-прибудоване
нежитлове нерухоме приміщення загальною площею 135,30 м2, у тому числі
прибудову літ.Б1-1 площею 38,20 м2, розташоване за адресою місто Донецьк,
вулиця Челюскінців будинок 184.

Перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки,
заслухавши пояснення та доводи повноважних представників сторін, колегія суддів
Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про
необґрунтованість апеляційних скарг, та відповідність оскарженого судового акта
зі справи вимогам чинного законодавства з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.328 Цивільного
кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи, визнано за фізичною особою -підприємцем
ОСОБА_2 право власності на вбудовано-прибудоване нежитлове нерухоме приміщення
загальною площею 135,30 м2, у тому числі прибудову літ.Б1-1 площею 38,20 м2,
розташоване за адресою місто Донецьк, вулиця Челюскінців будинок 184.

Згідно з положеннями ч.1 ст.317
Цивільного кодексу України зміст права власності полягає в тому, що власникові
належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Здійснення права власності полягає в володінні, користуванні, розпорядженні
своїм майном на свій розсуд. Статтею 320 Цивільного кодексу України власнику
надане право використовувати своє майно для здійснення підприємницької
діяльності.

За змістом ч.1 ст.383 Цивільного
кодексу України законом не обмежено право особи використовувати жилі приміщення
для здійснення підприємницької діяльності її власником, крім випадків їх
використання для промислового виробництва.

Відповідно до вищевказаних норм,
здійснення власником квартири своїх прав також полягає у володінні,
користуванні та розпорядженні нею на свій розсуд, тобто за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Положеннями
ст.7 Житлового кодексу УРСР визначено, що непридатні для проживання жилі
будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях, або
такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету відповідної ради.

Таким
чином, необхідність прийняття рішення виконавчого комітету відповідної ради
передбачено лише у разі вирішення питання про знос будинку, а для вирішення
іншого питання потрібні лише докази того, що приміщення є непридатним для
проживання, та воля власника, яка не може бути обмежена, крім випадків,
передбачених законом.

Як це
вірно встановлено судом першої інстанції, нежитлове приміщення, як непридатне
для проживання громадян, виключено з житлового фонду відповідно до технічного
висновку  АТЗТ «Проектно-виробниче
підприємство „Донбасреконструкція” № 273-У/2007 від лютого 2007р., є придатним
для експлуатації.

Згідно
з п.6 Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою
встановлення відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих
будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затвердженого
Постановою Ради міністрів Української РСР від 1984р. № 189, для обстеження
стану жилих будинків, що є непридатними для проживання, виконавчий комітет
відповідної місцевої ради призначає комісію в такому складі: заступник голови
виконавчого  комітету місцевої ради
(голова комісії), начальник управління (відділу) житлового (комунального)
господарства виконавчого комітету місцевої ради (заступник голови комісії),
представник органу або закладу санітарно-епідеміологічної служби, представник
відділу (управління) у справах будівництва і архітектури виконавчого комітету
місцевої ради або районний архітектор, представник органу державного пожежного
нагляду, депутат місцевої ради, інженер житлово-експлуатаційної організації
(секретар комісії), представник громадського будинкового комітету.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 22.09.04р. за № 1243 затверджено Порядок
прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єкті.

Цей  порядок був порушен виконавчим комітетом
Донецької міської ради, оскільки  не
забороняють останньому призначити приймальні комісії для прийомки в
експлуатацію об'єктів нерухомого майна , на той час, коли є скарги фізичних та
юридичних осіб з приводу збудованого об'єкту.

Не
виконуючи свої обов'язки щодо розгляду скарг та призначення комісії для
розгляду  питання - самовільно
збудованого об'єкту нерухомості, виконком фактично своїми діями та
висловлюваннями порушує право власності позивача стосовно спірного об'єкту
нерухомості.

При цьому, слід зауважити, що право
власності будь-якої форми захищено ст. 13 Конституції України, а відповідно до
положень ст. 8 Конституції України та за приписами ст. 4 Господарського
процесуального кодексу України суд не повинен використовувати  будь-які нормативні акти, що не відповідають
законодавству України.

Стаття 27 ГПК України вказує на певні
права та обов'язки третіх осіб на час судового процесу.

Щодо
пояснень третьої особи, що начебто в результаті зведення прибудови до
приміщень, розташованих на першому поверсі, вартість квартири, що належить їй
суттєво знизилася, погіршився краєвид із вікон квартири тощо. Однак жодних
доводів та доказів порушення позивачем певних прав третьої особи  суду не наводяться.

Відповідно
до вимог ст.ст. 22, 24 Закону України „Про забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення” від 24.12.94р. №4004-XII (зі змінами та
доповненнями) підприємства, установи, організації зобов'язані утримувати надані
в користування чи належні їм на праві власності виробничі, побутові та інші
приміщення відповідно до вимог санітарних норм;

Закон України „Про забезпечення
санітарного та епідемічного благополуччя населення” надає поняття небезпечного
фактору і вказує, що це - будь-який хімічний, фізичний, біологічний чинник,
речовина, матеріал або продукт, що впливає або за певних умов може негативно
впливати на здоров'я людини.

Ствердження
третьої особи про висновок
будівельно-технічної експертизи від 14.01.08р. за № 4947/23, відповідно
до якої було проведено натурний огляд її квартири та прибудови і встановлено,
що рівень покрівлі прибудови значно перевищує позначку підлоги квартири
ОСОБА_1, що є порушенням будівельних норм чинного законодавства ,
необґрунтовано, оскільки суперечить вимогам ст. ст. 34, 35, 42, 43 ГПК України.

Таким чином, судова колегія вважає ,
що дане рішення судом першої інстанції було прийнято відповідно норм
матеріального та процесуального права, та як позначалось вище , з повним
з'ясуванням обставин , що мають значення для вирішення спору по суті, а доводи
апеляційних  скарг не можуть бути
підставою для скасування рішення господарського суду.

Керуючись
ст. ст.   99, 101, 103, 105  Господарського процесуального кодексу України
суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні
скарги  громадянки ОСОБА_1 та Виконавчого
комітету Донецької міської ради на рішення господарського суду Донецької
області від 13.02.2008р. у справі № 44/62пн -залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Донецької області від 13.02.2008р. у справі               № 44/62пн -залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку
через апеляційний господарський суд.

Результати
розгляду апеляційної скарги оголошенні в судовому засіданні.

Повний текст постанови
підписаний 26.03.2008р.

Головуючий          М.Д.
Запорощенко

Судді:          Р.В.
Волков

Г.Я.
Старовойтова