ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.02.2008  року
Справа № 8/576пн

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді:                    Журавльової Л.І.

суддів:                                        Бойченка К.І.

Єжової С.С.

За участю секретаря

судового засідання:                Міхальчук О.А.

та

представників сторін:

від позивача:                          Бурлаченко О.В.,
довіреність №2545 від

22.10.07, представник за довіреністю ВАТ

„Стахановське хлібоприймальне

підприємство”;

від першого відповідача:       ОСОБА_3., довіреність №6128 від

22.10.07, представник за довіреністю від

ПП ОСОБА_2.;

від другого відповідача:        ОСОБА_4., довіреність №90 від 10.01.08,

представник за довіреністю від ПП

ОСОБА_1.;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги:                    Приватного підприємця
ОСОБА_1, м.Стаханов Луганської

області

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від
27 листопада 2007 року

у справі
№8/576пн (суддя Середа А.П.)

за позовом:
Відкритого акціонерного товариства

„Стахановське хлібоприймальне

підприємство”, м.Стаханов Луганської області

до першого відповідача:          Приватного підприємця ОСОБА_2,
м.Стаханов Луганської області

до другого відповідача:   Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Стаханов
Луганської

області

про
повернення майна з чужого незаконного

володіння та
стягнення 13725 грн. 12 коп.

В С Т А Н О В И
В:

Відкрите акціонерне товариство „Стахановське хлібоприймальне
підприємство” звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до
Приватного підприємця ОСОБА_2 та Приватного підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання
Приватного підприємця ОСОБА_1 повернути майно з чужого незаконного володіння, а
саме: частину складського приміщення №1, розташованого за адресою: м.Стаханов,
вул.Б.Хмельницького, 31, загальною площею 280 кв.м. шляхом його звільнення;
стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_2. не отриманий доход у вигляді
втраченої вигоди у розмірі 13725 грн. 12 коп. та стягнути з відповідачів судові
витрати, а саме: витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.
та витрати по сплаті державного мита у сумі 137 грн. 25 коп.

Заявою №б/н про зменшення розміру позовних вимог позивач просив
зобов'язати Приватного підприємця ОСОБА_1 повернути майно із чужого незаконного
володіння, а саме: частину складського приміщення  №1, розташованого за адресою: м.Стаханов,
вул.Б.Хмельницького,31,                                загальною
площею 280 кв.м. шляхом його звільнення, стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_2 не отриманий доход у вигляді втраченої вигоди у розмірі 6496 грн..

Рішенням господарського суду Луганської області від 27 листопада 2007
року у справі №8/576пн (суддя Середа А.П.) позов задоволено у повному
обсязі.

Зобов'язано Приватного підприємця ОСОБА_1 звільнити
частину складського приміщення №1 загальною площею 280 кв.м., яке знаходиться
за адресою: Луганська область, місто Стаханов,
вул.Б.Хмельницького, 31, надане їй в суборенду Приватним підприємцем
ОСОБА_2, на підставі договору оренди, укладеного 29.12.06 між Приватним
підприємцем ОСОБА_2. та ОСОБА_1..

Стягнуто з Приватного підприємця ОСОБА_2. на користь Відкритого
акціонерного товариства „Стахановське хлібоприймальне підприємство” не
отриманий доход у вигляді втраченої вигоди у сумі 6496 грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 04 грудня 2007 року у
справі №8/576пн виправлено описку у пункті 4 резолютивної частини рішення   господарського суду Луганської області від
27 листопада 2007 року у справі №8/576пн. Пункт 4 викладено в наступній
редакції: „Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_2. та Приватного підприємця
ОСОБА_1. у рівних долях з кожного на користь Відкритого акціонерного товариства
„Стахановське хлібоприймальне підприємство” судові витрати у розмірі 305 грн. 00
коп., у тому числі: державне мито у сумі 187 грн. 00 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.”

Рішення господарського суду Луганської області мотивовано наступним.

Позивач виконав свої зобов'язання за
договором від 29.12.06, передав орендареві
нежитлові приміщення -предмет договору, тим самим виконавши вимоги
ст.ст.795-796  ЦК України.

Як встановлено статтею 774 ЦК
України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе
лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

29.12.06 орендар -ПП ОСОБА_2., за погодженням з Орендодавцем,      уклала договір з Приватним підприємцем
Якшиною Людмилою Володимирівною (Орендар), згідно якого ПП ОСОБА_2. передала, а
ПП ОСОБА_1. прийняла у строкове платне користування (в оренду) частину
складського приміщення №1 загальною площею 280 кв.м, яке знаходиться за
адресою: місто Стаханов,
вул.Б.Хмельницького, 31 (1.1 договору); мета передачі майна в оренду
-для зберігання та реалізації продуктів харчування (п.1.3).

У зв'язку з закінченням терміну дії основного договору
перший відповідач на підставі акту приймання-передачі від 30.06.07 повернув
предмети оренди Орендодавцеві, крім частини складського приміщення площею 280
кв.м,  переданої у суборенду другому
відповідачеві.

З метою спонукання другого відповідача до добровільного повернення
предмету суборенди позивач звернувся до нього з листами (вих. №59 від
15.06.07   та вих. №64 від 18.07.07), в
яких запропонував повернути майно на підставі акту приймання-передачі.

Аналогічні заходи було вжито першим відповідачем (листи за вих. №22/1
від 22.06.07 та №23/1 від 19.07.07).

З посиланням на статтю 526 та частину 1 статті 530 ЦК України місцевим
господарським судом зазначено, що таким чином, несвоєчасне виконання
відповідачами зобов'язання щодо повернення предмету оренди, тобто однієї з
важливих  умов договору оренди, що
призвело до спричинення позивачу збитків у заявленій ним сумі, підтверджено
матеріалами справи.

Матеріалами справи доведено, що термін дії обох договорів було
встановлено з 01.01.07 по 30.06.07.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.795 ЦК
України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним
документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту
договір найму припиняється.

У разі припинення договору найму,
наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у тому стані, у
якому  вона була отримана, з урахуванням
нормального зносу, або ж у стані, який був обумовлений договором.

Якщо наймач не виконує
обов'язку  щодо повернення речі,
наймодавець має право вимагати  від наймача
сплати неустойки у розмірі подвійної ставки за користування річчю за час
прострочення (ст.785 ЦК України).

Крім того, наймодавець відповідно до
ст.16 ЦК України має право вимагати від наймача
припинення дій, які порушують його право; відновлення положення, яке
мало місце до порушення; примусового виконання обов'язку в натурі, відшкодування
збитків та таке інше.

Місцевим господарським судом, з
посиланням на ст.ст.16, 763, 785, 795 ЦК України, зазначено, що орендодавець
-позивач у справі -діяв у повній відповідності до чинного законодавства та
укладених договорів; належним чином довів законність та обґрунтованість своїх
позовних вимог.

Відповідачі порушили суттєві умови
договору, при цьому перший відповідач позов визнав у повному обсязі та
просить задовольнити його (вих.№б/н від 27.11.07), а другий відповідач  позовні вимоги не спростував.

Не погодившись з рішенням
господарського суду Луганської області від 27 листопада 2007 року у справі
№8/576пн Приватний підприємець ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою №б/н,
якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від
27.11.07 у справі №8/576пн та передати справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Заявником зазначено, що рішення
господарського суду є незаконним, необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм
процесуального права, а також судом порушено норми матеріального права, а саме:
статті 651, 653, 654, 764 Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 774 ЦК України
передбачено, що до договору піднайму застосовуються положення про договір
найму, отже, відповідно до статті 764 ЦК України якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності
заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений договором. Судом не з'ясовано факту, що
другим відповідачем не отримано листів ні від позивача, ні від першого
відповідача з пропозицією повернути орендоване майно.

На думку заявника скарги судом
порушено норми процесуального права, а саме: статті 65, 77, 87 Господарського
процесуального кодексу України, Роз'яснення Вищого Арбітражного суду від
18.09.07 №02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Господарського
процесуального кодексу України”, пункт 3.6, пункт 3.5.1 Інструкції з
діловодства в господарських судах України.

Відзивом на апеляційну скаргу №б/н
ВАТ „Стахановське хлібоприймальне підприємство” просить апеляційну скаргу ПП
ОСОБА_1. залишити без задоволення, а рішення господарського суду Луганської
області від 27 листопада 2007 року у справі №8/576пн залишити без змін та
вважає рішення господарського суду Луганської області від 27 листопада 2007
року у справі №8/576пн обґрунтованим та законним.

Також, ВАТ „Стахановським
хлібоприймальним підприємством” зазначено, що всі ухвали господарського суду
Луганської області отримані як позивачем, так і першим відповідачем, а отже,
факт неотримання ОСОБА_1. ухвал господарського суду Луганської області  є надуманим та необґрунтованим.

Відзивом на апеляційну скаргу №б/н
Приватний підприємець ОСОБА_2. просить апеляційну скаргу ПП ОСОБА_1. залишити
без задоволення, а рішення господарського суду Луганської області від 27
листопада 2007 року у справі №8/576пн залишити без змін.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від
31.01.08 у справі №8/576пн для розгляду апеляційної скарги Приватного
підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Луганської області від
27.11.07 у справі №8/576пн призначено судову колегію у складі: Журавльової Л.І.
-судді -головуючого, суддів -Бойченка К.І.,                Єжової С.С.

Згідно ст.99 Господарського
процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої
інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник обґрунтував  неможливість їх  подання суду
першої інстанції  з причин, що не
залежали від нього.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Сторони належним чином повідомлені
про час і місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення
про вручення поштового відправлення від 05 лютого 2008 року, а другим
відповідачем -Приватним підприємцем ОСОБА_1. ухвалу про прийняття апеляційної
скарги отримано нарочно 05.02.08.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом при винесенні рішення норм
матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що
апеляційну скаргу Приватного підприємця
ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, рішення господарського суду
Луганської області від 27 листопада 2007 року у справі №8/576пн слід залишити
без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 Цивільного
кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України договір є підставою
для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Частиною 1 статті 759 Цивільного
кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає
або зобов'язується передати наймачу майно у користування за плату на визначений
термін.

Частина 1 ст.762 ЦК України
передбачає, що за користування майном з наймача стягується плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником комплексу
нерухомого майна, який знаходиться за адресою: місто Стаханов,
вул.Б.Хмельницького, 31 Луганської області, що підтверджується
свідоцтвом про право власності, виданим 27.02.06 виконавчим комітетом Стахановської
міської ради.

29.12.06 Відкритим акціонерним товариством “Стахановське
хлібоприймальне підприємство” (Орендодавець) та Приватним підприємцем ОСОБА_2.
(Орендар) укладено договір оренди, за умовами якого Орендодавець надає, а
Орендар приймає у строкове платне користування (оренду) частину складу №1,
частину складу №2, частину складу №5, частину складу №6, приміщення будівлі
вагарні, розташовані за адресою: місто Стаханов, вул.Хмельницького, 31 (пункт
1.1 договору); майно передається “для власних цілей” (п.1.3) на строк з 01.01.07
по 30.06.07 (п. 1.4).

Предмет оренди Орендодавець передав Орендареві на підставі акту
приймання-передачі від 29.12.06.

Умовами договору сторони передбачили, що після закінчення терміну дії
цього договору, який вказано у п.1.4, а також у випадку дострокового розірвання
договору Орендар зобов'язаний повернути майно впродовж 5-ти днів. Повернення
майна здійснюється на підставі акту приймання-передачі (п. 2.3.12).

Пунктом 2.4.3 договору зазначено, що
орендар має право за згодою орендодавця передати майно або його частину у
суборенду.

Стаття 774 Цивільного кодексу України
передбачає передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе
лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Строк договору піднайму не може
перевищувати строку договору найму.

До договору піднайму
застосовуються  положення про договір
найму.

Матеріали справи свідчать, що за погодженням з  ВАТ “Стахановське хлібоприймальне
підприємство”, 29.12.06 орендар -ПП ОСОБА_2. та Приватний підприємець ОСОБА_1
(Орендар) уклали договір оренди, за умовами якого ПП ОСОБА_2. передала, а ПП
ОСОБА_1. прийняла у строкове платне користування (в оренду) частину складського
приміщення №1 загальною площею 280 кв.м, яке знаходиться за адресою: місто Стаханов,
вул.Б.Хмельницького, 31 (1.1 договору); мета передачі майна в оренду -для
зберігання та реалізації продуктів харчування (п.1.3), а термін оренди
встановлено на період з 01.01.07 до 30.06.07 (п. 1.4). Майно передається
Орендареві в момент підписання акта приймання-передачі. Орендна плата
встановлена у розмірі 4172 грн. 00 коп. на місяць.

ПП ОСОБА_2. (Орендодавець) передала частину складського приміщення
Орендареві на підставі акту приймання-передачі від 29.12.06.

Умовами вказаного договору сторони передбачили, що після закінчення
терміну дії цього договору, який вказано у його п.1.4, а також у випадку
дострокового розірвання договору Орендар зобов'язаний повернути майно впродовж
5-ти днів. Повернення майна здійснюється на підставі акту приймання-передачі
(п. 2.3.12).

Відповідно до частин 1 та 2 ст.795 ЦК
України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним
документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту
договір найму припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з закінченням терміну дії
основного договору, 1-й відповідач на підставі акту приймання-передачі від
30.06.07 повернув предмети оренди Орендодавцеві, крім частини складського
приміщення площею 280 кв.м,  переданої у
суборенду 2-му відповідачеві.

З метою спонукання 2-го відповідача
до добровільного повернення предмету суборенди позивач звернувся до нього з
листами (вих.№59 від 15.06.07   та
вих.№64 від 18.07.07), в яких запропонував повернути майно на підставі акту
приймання-передачі.

Аналогічні заходи було вжито першим
відповідачем (листи за вих.№22/1 від 22.06.07 та №23/1 від 19.07.07), але
другий відповідач не виконав вимоги позивача та першого відповідача, що стало
підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Орендар -перший відповідач, з вини другого відповідача -суборендаря, не
виконав умови пункту 3.1.10 договору щодо терміну та порядку повернення
орендованого майна після закінчення терміну дії договору, що доведено
матеріалами справи.

Другий відповідач (суборендар) також
не виконав вимоги аналогічного пункту
договору суборенди від 29.12.06.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За умовами пункту 3.1 договору сторони несуть відповідальність, за  порушення Орендарем терміну повернення майна,
яке вказано у                   п.2.3.12
договору, Орендар сплачує Орендодавцеві штраф у розмірі орендної плати за
місяць (п.3.1.10).

Статтею 623 ЦК України передбачено,
що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи,
вжиті кредитором щодо їх одержання.

Несвоєчасне виконання відповідачами зобов'язання щодо повернення
предмету оренди, однієї з важливих  умов
договору оренди, призвело до спричинення позивачу збитків у заявленій ним сумі,
що підтверджено матеріалами справи.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що орендодавець -позивач у справі -діяв у повній відповідності до
чинного законодавства та укладених договорів, належним чином довів законність
та обґрунтованість своїх позовних вимог.

За таких обставин, господарським
судом Луганської області вірно позов задоволено у повному обсязі та судові
витрати покладено на відповідачів.

Щодо доводів Приватного підприємця
ОСОБА_1. про те, що місцевим господарським судом під час нового розгляду справу
було розглянуто за відсутності його представника не повідомленого належним
чином про дату, час та місце судового засідання, то такі твердження скаржника
судовою колегією не можуть бути взяті до уваги з наступних підстав.

Правовий аналіз матеріалів справи
свідчить, що під час розгляду справа була прийнята до провадження та призначена
до розгляду на 23.10.07 ухвалою господарського суду Луганської області від 09
жовтня 2007 року, а ухвалою від 23.10.07 у справі №8/576пн справу відкладено
на  27.11.07.

Факт відправлення ухвал господарського
суду Луганської області від 09 жовтня 2007 року та від 23 жовтня 2007 року
підтверджується реєстрами поштової кореспонденції господарського суду
Луганської області  від 11 жовтня 2007
року та від 24 жовтня 2007 року.

Колегія суддів Луганського
апеляційного господарського суду звертає увагу, що відповідно до частини 2
статті 104  Господарського процесуального
кодексу України підставою для скасування судового рішення місцевого
господарського суду є, зокрема, порушення або неправильне застосування норм
процесуального права. Проте рішення підлягає скасуванню лише за умови, якщо
таке порушення призвело до прийняття неправильного судового рішення. Скасування
судового рішення має бути наслідком істотного порушення процесуальних прав
сторін спору або інших учасників судового процесу, що потягло за собою неповне
з'ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до п.3.5.1 Інструкції з
діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого
господарського суду України від 10.12.02 №75 (далі Інструкція) ухвала про
порушення провадження у справі і призначення її до розгляду надсилається
службою діловодства в день її прийняття всім учасникам процесу з повідомленням
про вручення. Факт неодержання ухвали адресатом засвідчується поштовим
повідомленням встановленого зразка, яке разом з не отриманою ухвалою та
конвертом оперативно передається службою діловодства судді для ознайомлення та
залучення до справи.

Разом з тим, п.п. 3.5.10, 3.5.11
Інструкції передбачено, що судові документи, які підлягають відправленню,
передаються до служби діловодства, реєструються і в той же або наступного дня
відправляються за призначенням. Відправка чи передача адресатові судових
документів без їх реєстрації у службі діловодства забороняється. Не
допускається залишення у справі судового документа без відмітки про його
відправку. Перший (підписаний) примірник процесуального документа (ухвали,
рішення, постанови) залишається у справі, на якому на звороті у лівому нижньому
куті проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа,
що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених
примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Вказані положення Інструкції мають
застосовуватись в комплексі, а тому з урахуванням наведених вимог матеріалами
справи підтверджено належним чином факт відправлення Приватному підприємцю
ОСОБА_1. позовної заяви №б/н та ухвал господарського суду Луганської області
від 09 жовтня 2007 року та від 23 жовтня 2007 року.

Щодо доведення скаржником факту
неотримання ухвал, колегія суддів Луганського апеляційного господарського суду
зазначає наступне.

За змістом ст.18 Закону України
"Про поштовий зв'язок" від 04.10.01

№2759-ІІІ у разі неможливості вручити
адресатам поштові відправлення вони повертаються відправникам.

Разом з тим, відповідних поштових
повідомлень та повернутих поштою ухвал суду матеріали справи не містять.

Відповідно до п.142 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України
від 17.08.02 №1155, фізична або юридична особа, яка користується послугами
поштового зв'язку має право, зокрема: на одержання достовірної та необхідної
інформації про порядок і терміни надання послуг поштового зв'язку; подати заяву
до будь-якого об'єкта поштового зв'язку про розшук відправленого на його адресу
поштового відправлення; подати претензію, в тому числі з вимогою про
відшкодування завданих йому збитків, у разі невиконання або неналежного
виконання оператором поштового зв'язку обов'язків з надання послуг поштового
зв'язку.

Такі претензії можуть подаватися
об'єктові поштового зв'язку протягом шести місяців з дня прийняття ним
поштового відправлення для пересилання.

Доказів звернення до відділу
поштового зв'язку з вимогою про надання інформації щодо направлення на адресу
Приватного підприємця ОСОБА_1. кореспонденції за спірний період чи будь-яких
інших доказів щодо неотримання позовної заяви, ухвал господарського суду
Луганської області від 09 жовтня 2007 року та від 23 жовтня 2007 року (журнал
вхідної кореспонденції, ін. докази), Приватним підприємцем ОСОБА_1. не надано.

На підставі викладеного, судова
колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги
спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, рішення господарського
суду відповідає чинному законодавству і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України   витрати
по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги відносяться на заявника
апеляційної скарги -Приватного підприємця ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, п.1
ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський
апеляційний господарський суд

П О
С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Луганської області від 27
листопада 2007 року у справі №8/576пн залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської
області від 27 листопада 2007 року у справі №8/576пн залишити без змін.

Відповідно ч.3, ч.5 ст.105 Господарського процесуального
кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути
оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                  Л.І.Журавльова

Суддя
К.І.Бойченко

Суддя
С.С.Єжова

Надруковано
6 примірників:

1-до
справи

2-до
наряду

3-позивачу

4-першому
відповідачу

5-другому
відповідачу

6-господарському
суду Луганської області

Внесено
26.02.08