СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28"
березня 2008 р.

Справа  № 30/5-08-176

За
позовом:  Фізична особа- підприємець ОСОБА_1

До
відповідача: Фізична
особа -підприємець ОСОБА_2

Про   визнання   права власності

Суддя          РОГА Н.В.

Представники:

Від
позивача:  ОСОБА_3- довіреність від 21.09.2007р.,
ОСОБА_1- згідно паспорту.

Від
відповідача: не
з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, фізична особа - підприємець
ОСОБА_1  (далі - Підприємць ОСОБА_1),
звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2  (далі - підприємець
ОСОБА_2) про  визнання дійсною угоди,
оформленої простим письмовим договором у вигляді розписки відповідача про
купівлю-продаж одноповерхової будівлі колишнього магазину „Хозтовары”, за ціною
продажу 5 000 грн., збудованого у 1986 році з ракушняка та обкладеного,
загальною площею 148,7 кв.м, розташованого на виділеній земельній ділянці
площею 475 кв.м територіальної громади с. Мирони Балтського району Одеської
області на 1000 кв.м, що орендуються відповідачем у Мироненської сільської
ради, а також про визнання за позивачем права власності на зазначений об'єкт
нерухомості.

Представник
позивача  та позивач позовні вимоги
підтримують, наполягають на їх задоволенні.

Відповідач
про місце та час судових засідань був повідомлений належним чином, але в судові
засідання сам відповідач або його представник не з'являлися. Згідно заперечень,
що надійшли від відповідача до суду, відповідач проти факту здійснення угоди
купівлі-продажу  та отримання коштів за
об'єкт купівлі-продажу, а також відмови від нотаріального посвідчення договору
не заперечує, але вважає, що розмір плати за об'єкт купівлі-продажу має бути
збільшений.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення
представника позивача та позивача, суд встановив:

07
грудня 2005р. між Балтським районним споживчим товариством (Продавець) та
ОСОБА_2 (Покупець) був укладений Договір купівлі-продажу, відповідно до якого
Продавець продав, а Покупець купив магазин, розташований за адресою: Одеська
обл.., Балтський р-н, с.Мирони, загальною площею 148,7 кв.м, та ганок. Договір
був посвідчений нотаріально. Згідно Витягів
про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9449053 від
27.12.2005р. та №16302152 від 16.10.2007р. ОСОБА_2 є власником магазину
загальною площею 148,7 кв.м та ганку, розташованого за адресою: Одеська обл..,
Балтський р-н, с. Мирони.

Згідно
розписки від 20.09.2007р.  підприємець
ОСОБА_2 отримала від підприємця ОСОБА_1
у якості плати за проданий магазин в с.Мирони („Хозтовары”) 5 000 грн.  Одночасно, підприємець ОСОБА_2 зобов'язалася
оформити нотаріально протягом тижня договір купівлі-продажу.  Розписка написала власноруч ОСОБА_2 у
присутності представника Миронівської сільської ради.  У той же день був укладений Пкт
приймання-передачі будівлі магазину „Хозтовары” в с.Мирони Балтського району,
яким визначено що Продавець -підприємець ОСОБА_2 передав Покупцю- підприємцю
ОСОБА_1 магазин „Хозтовары” в с.Мирони, розташований на земельній ділянці 1000
кв.м.

На
підставі зазначеного позивач вважає, що підприємець ОСОБА_2, як власник  майна, правомірно розпорядилася своєю
власністю шляхом відчуження його на користь підприємця ОСОБА_1

Крім
того, Підприємець ОСОБА_2, відповідно до умов Тимчасового Договору оренди
земельної ділянки, укладеного 20.09.2005р. між Миронівською сільською радою та
ПП ОСОБА_2, була  орендарем земельної
ділянки загальною площею 1600 кв.м. Відповідно до п.2.2.1 цього Договору
земельна ділянка передача в оренду для обслуговування продовольчого магазину
площею 600 кв.м та магазину „Хозтовары”
розміром 1000 кв.м.

Позивач
зазначив, що відповідно до ч.2 ст.207 Цивільного кодексу України  правочин вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).  Відповідно до ст.657 цього ж Кодексу договір
купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає
нотаріальному посвідченню.  Згідно ж ч.2
ст.220 Цивільного кодексу України  якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

За
таких обставин, враховуючи матеріали справи, позивач просить суд про  визнання дійсною угоди, оформленої простим
письмовим договором у вигляді розписки відповідача про купівлю-продаж
одноповерхової будівлі колишнього магазину „Хозтовары”, за ціною продажу 5 000
грн., збудованого у 1986 році з ракушняка та обкладеного, загальною площею
148,7 кв.м, розташованого на виділеній земельній ділянці площею 475 кв.м
територіальної громади с.Мирони Балтського району Одеської області на 1000
кв.м, що орендуються відповідачем у Мироненської сільської ради, а також про
визнання за позивачем права власності на зазначений об'єкт нерухомості.

Відповідач
згідно  заперечень, що надійшли  до суду,
проти факту здійснення угоди купівлі-продажу  та отримання коштів за об'єкт
купівлі-продажу, а також відмови від нотаріального посвідчення договору не
заперечує, але вважає, що розмір плати за об'єкт купівлі-продажу має бути
збільшений.

Розглянув
матеріали справи, суд доходить до такого висновку:

Згідно
ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа
має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам
цивільного законодавства. Відповідно до ст..16 цього ж Кодексу  кожна особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з
способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Стаття
202 Цивільного кодексу України зазначає, що правочином є дія особи, спрямована
на набуття , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.207
цього ж Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо
його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах,
якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій
формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно
до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше
сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.  За умовами ст.627 цього ж
Кодексу відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог
цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту,
вимог розумності та справедливості.

Як
вбачається з наявних у матеріалах справи, виходячи з тексту  розписки ОСОБА_2 від 20.09.2007р.  та акту приймання-передачі, сторони
домовилися щодо істотних умов  правочину
купівлі-продажу, а саме: визначили об'єкт купівлі-продажу -магазин „Хозтовары”,
розташований у с.Мирони Балтського району Одеської області на земельній ділянці
площею 1000 кв.м, вартість об'єкту купівлі-продажу - 5 000 грн.  Сторони здійснили  дії щодо передачі об'єкту купівлі-продажу, а
також щодо оплати вартості об'єкту.

Відповідно
до ст..220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо всіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухилилася від його
нотаріального посвідчення , суд може визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як вбачається з
матеріалів справи, і проти чого сторони по справі не заперечують, відбулося
повне виконання договору купівлі-продажу від 01.09.1998р.  Виходячи з матеріалів справи у суду є всі
підстави для визнання дійсною угоди, оформленої простим письмовим договором у
вигляді розписки відповідача про купівлю-продаж одноповерхової будівлі
колишнього магазину „Хозтовары”, за ціною продажу 5 000 грн., збудованого у
1986 році з ракушняка та обкладеного, загальною площею 148,7 кв.м,
розташованого на виділеній земельній ділянці площею 475 кв.м територіальної
громади с.Мирони Балтського району Одеської області .

Відповідно
до  ст.41 Конституції України, ст.321
Цивільного кодексу України право власності є непорушним і ніхто не може бути
протиправно позбавлений своєї власності. Відповідно до ст.392 Цивільного
кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється  або
не визнається іншою особою.

Відповідно
до ст..328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах,
що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена судом. На даний час судом не встановлена
незаконність набуття Підприємцем ОСОБА_1 права власності на одноповерхову
будівлю колишнього магазину „Хозтовары”, за ціною продажу 5 000 грн.,
збудованого у 1986 році з ракушняка та обкладеного, загальною площею 148,7
кв.м, розташованого на виділеній земельній ділянці площею 475 кв.м
територіальної громади с.Мирони Балтського району Одеської області.

За
таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені матеріалами
справи, тому підлягають задоволенню.

Судові
витрати по сплаті держмита та витрат на забезпечення судового процесу покласти
на відповідача згідно зі ст.ст.44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49,
82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовну заяву  фізичної особи -підприємця ОСОБА_1     - задовольнити  повністю.

2.
Визнати дійсною угоду , оформлену простим письмовим договором у вигляді
розписки фізичної особи -підприємця ОСОБА_2
про купівлю-продаж одноповерхової будівлі колишнього магазину
„Хозтовары”, за ціною продажу 5 000 грн., збудованого у 1986 році з ракушняка
та обкладеного, загальною площею 148,7 кв.м, розташованого на виділеній
земельній ділянці площею 475 кв.м територіальної громади с.Мирони Балтського
району Одеської області .

3.          Визнати за фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1)
право власності  на одноповерхову
будівлю колишнього магазину „Хозтовары”, за ціною продажу 5 000 грн.,
збудованого у 1986 році з ракушняка та обкладеного, загальною площею 148,7
кв.м, розташованого на виділеній земельній ділянці площею 475 кв.м
територіальної громади с. Мирони Балтського району Одеської області .

4.          Стягнути з фізичної особи -підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_2)
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1  (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ
НОМЕР_1)  витрати по сплаті держмита  у сумі 85 грн.  та витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 118
грн.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його
підписання.

Накази  видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 31 березня 2008р.

Суддя
Рога Н. В.