ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2008 р. Справа № 1/3654

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Щепанської Г.А.

суддів: Гулової А.Г.

Пасічник С.С.

при секретарі Жарській І.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Галіцького Г.І. - директора, Семенець Г.В. - представника за довіреністю

від 07.11.2007р.,

від відповідача: Левченко Л.В. - представника за довіреністю №3185/19 від 01.04.2008р.,

Хомчук В.А. - представника за довіреністю №3183/19 від 01.04.2008р.

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз", м.Житомир

на рішення господарського суду Житомирської області

від "13" лютого 2008 р. у справі № 1/3654 (суддя Сичова О.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-Енерго", м.Житомир

до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз", м.Житомир

про стягнення 430869,58 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 13.02.2008р. у справі №1/3654 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-Енерго" до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" про стягнення 430869,58грн. задоволено частково.

Визнано причини пропуску строку для подання позовної заяви поважними та відновлено строк.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-Енерго" 21991,15грн. 3% річних, 80394,53грн. інфляційних витрат, 5332,55грн. витрат по сплаті державного мита та 117,93грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині стягнення 409571,83грн. провадження у справі припинено.

В частині стягнення 336,60грн. 3% річних у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати судовий акт в частині стягнення 21791,15грн. 3% річних, 80394,53грн. інфляційних та прийняти в цій частині нове рішення.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Мотивуючи апеляційну скаргу відповідач, зокрема, зазначає:

- приймаючи рішення, суд стягнув з відповідача інфляційні та річні, починаючи з 17.06.2005р., встановивши водночас, що останній сплатив суму основного боргу, тобто вчинив дії, що свідчать про визнання ним свого боргу. За таких обставин, враховуючи положення ч.1 ст.264 Цивільного кодексу України, інфляційні та річні повинні нараховуватись з 14.02.2007р.- дати, коли відповідач вчинив дії, що свідчать про визнання боргу (перший платіж по сплаті основної заборгованості), фактично перервавши перебіг позовної давності. Відповідно до ч.3 ст.264 Цивільного кодексу України час, що минув до переривання перебігу позовної давності (до 14.02.2007р.) до нового строку не повинен зараховуватись.

Представники відповідача підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають рішення господарського суду Житомирської області необгрунтованим, просять його скасувати та прийняти новий судовий акт, який відмовити у стягненні інфляційних нарахувань та 3% річних за період з 17.06.2005р. по 14.02.2007р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісся-Енерго" відзив на апеляційну скаргу суду не надало.

Представники позивача у судовому засіданні заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі. Вважають рішення господарського суду Житомирської області законним та обгрунтованим, у зв'язку з чим просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення повноважних представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши дану судом першої інстанції юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

14.09.2001 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полісся-Енерго" (позивач) та Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (відповідач) було укладено договір постачання №110.

Згідно до п.2.1 договору позивач зобов'язався передати у власність відповідача матеріали відповідно специфікації, а останній зобов'язався прийняти товар та сплатити його вартість за погодженою ціною, яка згідно п.3.1 договору становила 2890000грн. з ПДВ та відповідно до п.4.4 договору підлягала оплаті на розрахунковий рахунок позивача.

Передача матеріальних цінностей позивачем проведена згідно накладної №331 від 10.10.2001р. та податкової накладної №331 від 10.10.2001р.

Строк оплати договором не встановлений.

Пунктом 6.2 договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до остаточного виконання взаєморозрахунків.

Відповідно до п.2 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

30.05.2005р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісся-Енерго" направило на адресу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" претензію з вимогою сплатити борг у сумі 409571,83грн.

У відповіді на претензію від 17.06.2005р. за №1503/19 відповідач пояснив, що правомірність укладеного договору №110 від 14.09.2001р. оскаржується в господарському суді Житомирської області, проте провадження у справі зупинено до розгляду кримінальної справи відносно директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-Енерго" і до вирішення справ в судах Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" не може розглянути претензію позивача. (а.с. 45, т.1).

Отже, вимога позивача про сплату боргу залишилась без виконання.

09.12.2005р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісся-Енерго" звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача 409571,83грн. боргу 9010,59грн. інфляційних витрат та 12287,15грн. - 3% річних.

30.03.2006р. позивач подав до суду заяву №25/06 про уточнення позовних вимог (а.с. 66 - 67, т.1).

Крім зазначених у позовній заяві вимог, позивач просив вжити заходи до забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 30.03.2006р. провадження у справі №1/3654 зупинено до вирішення пов'язаної з нею справи №6/118"Д" про визнання недійсним договору №110 від 14.09.2001р. (а.с.73, т.1)

13.11.2007р. позивач звернувся до суду про поновлення провадження у справі та уточнив позовні вимоги. Просив стягнути з відповідача 80394,53грн. інфляційних витрат, 22327,75грн. - 3% річних та судові витрати (а.с. 74, т.1).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 26.11.2007р. провадження у справі поновлено. (а.с. 115, т.1)

29.01.2008р. позивач подав клопотання про відновлення пропущеного строку для подачі позовної заяви, посилаючись на поважність причин його пропуску (а.с. 123, т.1).

Відповідно до ч.1 ст.53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску, встановленого законом процесуального строку, поважною і відновити пропущений строк.

Позивач подав до суду докази, на підставі яких суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позову, визнав причини пропуску строку для подання позовної заяви поважними та відновив цей строк. (а.с.125 - 138, т.1).

Судова колегія прийшла до висновку, що строк позовної давності для звернення позивача за захистом свого порушеного права відновлено правомірно.

Відповідно до ч.1 ст.261 Господарського процесуального кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Зобов'язання за договором №110 щодо передачі товару позивач виконав 10.10.2001р., доказом чого є накладна №331 від 10.10.2001р. та податкова накладна на суму 2890000грн. (а.с. 16, т.1).

Обов'язок оплатити отриманий товар у відповідача виник з 11.10.2001р. і початок строку позовної давності виник з цієї дати.

Відповідно до п.10 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, що набрав чинності з 01.01.2004р., правила про відповідальність за порушення договору застосовуються в тих випадках, коли відповідні порушення були допущені після набрання чинності цим Кодексом, крім випадків, коли в договорах, укладених до 1 січня 2004р., була встановлена інша відповідальність за такі порушення.

Договором №110 від 14.09.2001р. в п.5.1 передбачено відповідальність за порушення умов даного договору згідно чинного законодавства.

Відповідь на претензію №1503/19 надійшла 17.06.2005р. (а.с. 45, т.1). Отже, за порушення виконання зобов'язання застосовуються норми Цивільного кодексу України.

Відповідач подав докази про сплату боргу, а саме виписки банку від 14.02.2007р., 28.02.2007р., 20.03.2007р., 17.05.2007р., 18.05.2007р., 24.05.2007р., 29.05.2007р., 26.06.2007р., на суму 409571,83грн., які є в матеріалах справи (а.с. 79 - 87, т.1).

Суд правомірно припинив провадження у справі в частині стягнення 409571,83грн. боргу на підставі п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем, починаючи з 10.06.2005р., нараховано інфляційних втрат в розмірі 80394,53грн. та 22327,75грн. 3% річних. Перевіривши розрахунок позивача, суд першої інстанції правомірно задовольнив заявлені вимоги, уточнивши суму річних.

Доводи апеляційної скарги не грунтуються на нормах чинного законодавства та спростовуються матеріалами справи, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Житомирської області від 13.02.2008р. у справі №1/3654 є законним та таким, що відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 13 лютого 2008 року у справі №1/3654 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз", м. Житомир - без задоволення.

2. Справу № 1/3654 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Щепанська Г.А.

судді:

Гулова А.Г.

Пасічник С.С.

віддрук. 4 прим.

1- до справи,

2- позивачу,

3- відповідачу,

4- в наряд