ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

31.03.2008

Справа №2-25/1496-2008

За позовом ЗАТ «Інтертранс», м. Київ, вул.. Фурманова, 1/7

До відповідача ТОВ «Ексон – Груп», м. Сімферополь, вул.. Тургєнева, 17, к. 47

Про стягнення 8085,13 грн.

Суддя Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача – Дунаєвський І.В., представник, дов. Від 08.01.2008 року

Від відповідача – не з'явився

Обставини справи:

Позивач – ЗАТ «Інтертранс» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача - ТОВ «Ексон – Груп», просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 8085,13 грн., у тому числі: основний борг - 7479,00 грн., індекс інфляції - 325,05 грн., пеня у розмірі 236,70 грн., 3% річних – 44,38 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов’язання щодо оплати наданих послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом за договором № 524/ВЮ478 від 03.09.2007 року, у зв’язку з чим виникла заборгованість у розмірі 7479,00 грн., та, відповідно, були нараховані пеня, 3% річних та сума збитків від інфляції.

Відповідач в судове засідання не з’явився, явку своїх представників в судове засідання не забезпечив, про причини відсутності суду не повідомив. Про дату слухання справи повідомлений належним чином – рекомендованою кореспонденцією. Під час розгляду справи відзиву на позовну заяву, з документальним обґрунтуванням своїх заперечень, суду не надав.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в порядку ст.. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

03.09.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 524/ВЮ478 на надання послуг з перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до умов договору, цій договір регулює порядок відносин, що виникають між сторонами про перевезенні вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученнях.

У відповідності до п. 5.1. договору, ціна послуг з перевезення встановлюється сторонами у договорі – заявці, який є невід’ємною частиною цього договору, загальна вартість договору становить суму вартості послуг з перевезень, наданих згідно договорів – заявок та сплачених згідно виставлених рахунків фактур.

Розрахунки між сторонами проводяться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок протягом десяти днів з часу отримання документів, що підтверджують виконання перевезення.

Пунктом 6.6. договору встановлено, що уразі невиконання сторонами термінів взаєморозрахунків, винна сторона сплачує пеню за погодженням з іншою стороною, а уразі відсутності такого погодження – у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки платежу.

У відповідності до п. 9.1. договору, даний договір набирає сили з моменту його підписання та діє до 31.12.2007 року та за згодою сторін може бути подовжений підписанням додаткової угоди.

Відповідно до складеного та підписаного сторонами акту виконаних робіт № 5474 від 11.10.2007 року, позивачем були виконані роботи з перевезення вантажів автомобілем на суму 7479,00 грн.

Відповідно до поштового повідомлення (а.с.19) відповідачем було отримано претензію позивача, вих.. № 04-05/1433 від 17.12.2007 року, з вимогою про перерахування заборгованості у розмірі 7479,00 грн. та нарахованої пені у розмірі 104,96 грн., всього - 7583,96 грн. на рахунок позивача.

Відповідно до ст.. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно до ст.. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем під час розгляду даної справи не був доведений суду факт оплати та не надано належних доказів погашення заборгованості в сумі 7479,00 грн.

Згідно до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції - 325,05 грн., пеню у розмірі 236,70 грн., 3% річних – 44,38 грн.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи ті обставини, що відповідачем не виконуються належним чином умови та взяті на себе зобов’язання за договором, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню на відповідача.

У судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 01.04.2008 року.

З огляду на викладене, ст. 44-49, 82-84 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з ТОВ «Ексон – Груп» (м. Сімферополь, вул.. Тургєнева, 17, к. 47, рахунок № в філії АБ «Діамант банк», МФО 324009 м. Сімферополь, ) на користь ЗАТ «Інтертранс» (м. Київ, вул.. Фурманова, 1/7, рахунок № 3 в АБ «Експрес – Банк», в м. Київ, МФО 322959, ) заборгованість у розмірі 8085,13 грн., у тому числі: основний борг - 7479,00 грн., індекс інфляції - 325,05 грн., пеня у розмірі 236,70 грн., 3% річних – 44,38 грн.

3.          Стягнути з ТОВ «Ексон – Груп» (м. Сімферополь, вул.. Тургєнева, 17, к. 47, рахунок № в філії АБ «Діамант банк», МФО 324009 м. Сімферополь, ) на користь ЗАТ «Інтертранс» (м. Київ, вул.. Фурманова, 1/7, рахунок № 3 в АБ «Експрес – Банк», в м. Київ, МФО 322959, ) 102,00 грн. – державного мита.

4.          Стягнути з ТОВ «Ексон – Груп» (м. Сімферополь, вул.. Тургєнева, 17, к. 47, рахунок № в філії АБ «Діамант банк», МФО 324009 м. Сімферополь, ) на користь ЗАТ «Інтертранс» (м. Київ, вул.. Фурманова, 1/7, рахунок № 3 в АБ «Експрес – Банк», в м. Київ, МФО 322959, ) 118,00 грн. – витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

5.          Видати накази після набуття рішенням законної чинності.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.