ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.08

Справа №АС17/3-08.

За позовом: Відкритого акціонерного товариства «Роменське АТП-15948»

до відповідача: Роменської районної державної адміністрації

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог,

на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохімсервіс»

про скасування розпорядження.

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача Юрченко Ю.В., Білик С.І.

Від відповідача Дяченко С.В.

Третя особа Дроздов В.К

У засіданні брали участь:

Секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: Позивач просить суд визнати нечинним та скасувати розпорядження Роменської районної державної адміністрації №437 від 08.08.2007 р., а також стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Відповідач в письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивач не є землекористувачем спірної земельної ділянки і тому його погодження на відведення зазначеної земельної ділянки не потрібне. Крім того, зазначив, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Агрохімсервіс» для комерційного використання за рахунок земель запасу та Служби автомобільних доріг у Сумській області на території Пусто війтівської сільської ради Роменського району був погоджений всіма необхідними службами.

Третя особа в письмовому відзиві просить в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає посилання позивача на порушення відповідачем ст. 34, ст. 37 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.1998 р. №2024 є безпідставним, так як відповідно до ст. 2 вказаного Закону його дія поширюється на всі суб‘єкти господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання, до яких позивач не відноситься.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

05.06.2007 р. ТОВ «Агрохімсервіс» звернувся до відповідача з заявою №26, в якій просив надати йому дозвіл на виготовлення проектів землеустрою для будівництва АЗС стаціонарного типу на території Пустовійтівської сільської ради.

Розпорядженням голови Роменської районної державної адміністрації №437 від 08.08.2007 р. товариству з обмеженою відповідальністю «Агрохімсервіс» надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною орієнтовною площею 0,46 га для будівництва автозаправної станції за рахунок земель Служби автомобільних доріг у Сумській області на території Пустовійтівської сільської ради Роменського району.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 08.08.2007 р. розпорядженням голови Роменської районної державної адміністрації №437 було надано дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрохімсервіс» на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без попереднього погодження з ним, оскільки земельна ділянка, яка планується до відведення межує з територією АТП та на ній знаходяться комунікації автотранспортного підприємства-бурова розвідувально-експлуатаційної свердловини, яка здійснює водозабезпечення позивача госппитною водою. Крім того, в доповненнях та уточненнях до позовної заяви №10 від 19.03.2008 р. зазначає, що, на його думку, спірне розпорядження відповідача прийняте в порушення Закону України «Про питну воду та водопостачання» та «Правового режиму зон санітарної охорони водних об‘єктів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.1998 р. №2024, до того ж порушує його інтереси як водокористувача щодо безпеки питної води від хімічного забруднення.

Частиною 1 ст. 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 3 цієї ж статі передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Згідно ч.8,9 ст. 118 Земельного кодексу України проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Статтею 113 Земельного кодексу України встановлено, що зони санітарної охорони створюються навколо об'єктів, де є підземні та відкриті джерела водопостачання, водозабірні та водоочисні споруди, водоводи, об'єкти оздоровчого призначення та інші, для їх санітарно-епідеміологічної захищеності.

У межах зон санітарної охорони забороняється діяльність, яка може призвести до завдання шкоди підземним та відкритим джерелам водопостачання, водозабірним і водоочисним спорудам, водоводам, об'єктам оздоровчого призначення, навколо яких вони створені.

Правовий режим земель зон санітарної охорони визначається законодавством України.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» санітарній охороні у сфері питної води та питного водопостачання підлягають джерела та об'єкти централізованого питного водопостачання незалежно від їх типу, форми власності та підпорядкування з метою охорони та збереження природних властивостей води у місцях її забору, запобігання забрудненню, засміченню та передчасному виснаженню водних об'єктів, а також забезпечення безпеки виробництва, постачання і споживання питної води.

Згідно ст. 34 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» залежно від типу джерела питного водопостачання (поверхневе, підземне), ступеня його захищеності і ризику біологічного, хімічного та радіаційного забруднення, особливостей санітарних, гідрогеологічних і гідрологічних умов, а також характеру забруднюючих речовин встановлюються зони санітарної охорони та окремі пояси особливого режиму цих зон.

Встановлення меж зон санітарної охорони джерел та об'єктів централізованого питного водопостачання здійснюється у процесі розроблення проекту землеустрою.

Межі зон санітарної охорони та поясів особливого режиму встановлюються органами місцевого самоврядування за погодженням з місцевими органами виконавчої влади з водного господарства та органами державного санітарно-епідеміологічного нагляду.

«Правовий режим зон санітарної охорони водних об'єктів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 1998 р. N 2024 передбачає, що з метою забезпечення охорони водних об'єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних та оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони (ЗСО). ЗСО водних об'єктів створюються на всіх господарсько-питних водопроводах незалежно від їх підпорядкованості або типу джерела водопостачання. Межі ЗСО водних об'єктів визначаються проектом землеустрою.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі завдання на виконання робіт від 02.11.2007 р. на замовлення третьої особи товариством з обмеженою відповідальністю «Геопроект» був виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також технічна документація землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі.

Вказаний проект погоджений Роменським районним відділом архітектури та містобудування, Роменською районною санепідемстанцією, Державною екологічною інспекцією, Роменським районним відділом земельних ресурсів, відділом культури, Пустовійтівською сільською радою, Службою автомобільних доріг у Сумській області.

В пояснювальній записці до проекту землеустрою зазначено, що відведена земельна ділянка суттєво не вплине на використання суміжних земельних ділянок. Крім того, встановлено, що по земельній ділянці проходить кабель зв‘язку і відповідно до ст. 112 Земельного кодексу України уздовж лінії кабелю зв‘язку створена охоронна зона шириною 2 метри по обидві сторони від осі. Помітки про наявність будь-яких інших обмежень відсутні.

Зі змісту довідки №1214/01-07 від 22.11.2007 р. державного підприємства «Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» вбачається, що спірна земельна ділянка розташована в Лісостеповій Лівобережній провінції за межами прибережних смуг та водоохоронних зон водних об‘єктів (а.с.49).

Крім того, висновком №46 від 10.10.2007 р. Роменської районної санітарно-епідеміологічної станції встановлено, що в минулому (потягом останніх ста років) земельна ділянка використовувалась як придорожня смуга, а також в пункті 13. зазначене джерело водопостачання, можливість організації зони санітарної охорони (наявність ТУ)- від проектуємого трубчатого колодязя (а.с. 56).

Таким чином, судом встановлено, що під час розроблення проекту відведення земельної ділянки не було встановлено межі зон санітарної охорони джерел та об'єктів централізованого питного водопостачання.

Пунктом 5. «Правового режиму зон санітарної охорони водних об'єктів» встановлено, що усі водозабори повинні мати обладнання для систематичного контролю відповідності об'єму фактичної подачі води проектній потужності водозабору та дозволи на спеціальне водокористування.

В матеріалах справи міститься копія дозволу на спецводокористування, датованого 1992 р. та подовженого до 2009 р., копії з матеріалів проекту бурової свердловини, розташованої с. Герасимівна від 1965 р.; копія паспорту бурової свердловини 1965 р.; копія акту обстеження та копія схеми розташування проектованої артсвердловини. Проте, з пояснень представника позивача вбачається, що дана свердловина ним не експлуатується та заглушена, а використовується інша без дозволів на спеціальне водокористування.

Згідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Проте, позивач не подав суду докази на підтвердження порушення відповідачем його прав та інтересів як водокористувача щодо безпеки питної води від хімічного забруднення, тому позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 87, 94, 98 КАС України судові витрати по справі в розмірі 3 грн. 40 коп. покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства «Роменське АТП-15948» до відповідача: Роменської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохімсервіс» про скасування розпорядження відмовити.

2.          Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою господарського суду Сумської області від 09.01.2008 р. у вигляді заборони Роменській районній державній адміністрації (бульвар Жовтневої революції, 1, м. Ромни, 42000) вчиняти будь-які дії пов’язані з розпорядженням земельною ділянкою загальною орієнтовною площею 0, 46 га зазначеної в розпорядженні №437 від 08.08.2007р.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя            О.В. КОВАЛЕНКО