ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2008 р.

Справа № 9/109-06-3439

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.С. Петрова

суддів Г.П. Разюк

С.І. Колоколова

при секретарі судового засідання: Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Кушніренко І.В., посвідчення № 781 від 07.03.06 р. (в судовому засіданні від 10.04.08 р.);

від інших учасників судового процесу: не з'явились, про час та місце розгляду апеляційного подання належним чином повідомлені, про причини неявки не повідомили, клопотання про відкладення розгляду апеляційного подання не заявляли;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора

на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.01.2008 р.

про відмову у задоволенні подання заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 07.04.06 р. за нововиявленими обставинами

по справі № 9/109-06-3439

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Електромонтаж-470”

до відповідачів: - Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області; - Санаторію “Приморський”

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство охорони здоров'я України

про визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.04.2006р. по справі № 9/109-06-3439 позов ТОВ “Електромонтаж -470” до відповідачів: Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та Санаторію “Приморський”, про визнання права власності на будівлі та споруди бази відпочинку “Смерічка”, розташовані на Будацькій Косі Білгород-Дністровського району Одеської області на землях Приморської сільради задоволено.

Вказане рішення місцевого господарського суду в у встановленому законом порядку не оскаржено та набрало законної сили.

04.12.07 р. заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора (далі по тексту заступник Прокурора) в інтересах державі в особі Міністерства охорони здоров'я України звернувся до господарського суду Одеської області із поданням про перегляд вищевказаного рішення за нововиявленими обставинами.

17.12.07 р. ухвалою господарського суду Одеської області від 17.12.07 р. до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Міністерство охорони здоров'я України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.01.08 р. (суддя Бакланова Н.В.) у задоволенні подання заступника Прокурора про перегляд рішення від 07.04.2006р. за нововиявленими обставинами відмовлено, з огляду на те, що заступник Прокурора відповідно із ст.121 Конституції України, ст.ст. 2, 113 ГПК України, ст.36-1 Закону України „Про прокуратуру може звернутися із поданням про перегляд рішення господарського суду за нововиявленими обставинами в інтересах держави лише в особі органу державної влади, який є стороною у справі. У даному ж випадку заступник прокурора звернувся із поданням про перегляд рішення місцевого господарського суду за нововиявленими обставинами в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров’я України, яке не було стороною у справі, тому рішення суду 1 інстанції не може порушити його права.

Крім того, місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні подання заступника прокурора також послався на те, що наведені останнім у поданні обставини не є нововиявленими, оскільки були відомі суду та учасникам судового процесу під час розгляду спору по суті.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Одеської області від 18.01.08 р. заступник Прокурора звернувся з апеляційним поданням до Одеського апеляційного господарського суду, в якому просить скасувати оскаржену ухвалу та рішення господарського суду Одеської області від 07.04.06 р., а позов ТОВ „Електромонтаж-470” залишити без задоволення.

В обґрунтування апеляційного подання заступник прокурора посилається на те, що місцевий господарський суд неправомірно визнав за позивачем право власності на спірні будівлі та споруди, оскільки збудоване правопопередниками позивача спірне майно є самовільним будівництвом, так як воно будувалося без відповідних дозволів, належним чином затверджених проектів, без відведення земельної ділянки під це будівництво, а також після будівництва нерухоме майно не було у встановленому законом порядку прийнято в експлуатацію та зареєстровано в БТІ.

Всі ці обставини, що не дослідив суд 1 інстанції при вирішенні спору по суті на думку заступника Прокурора є нововиявленими обставинами і підставою для скасування рішення суду від 07.04.06 р.

Крім того, скаржник зазначає на те, що місцевий господарський суд не повідомив його належним чином про час і місце розгляду його подання.

Позивач та Приморська сільрада відзив на апеляційне подання не надали в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання належним чином повідомлені, про причини неявки своїх представників не повідомили, клопотання про відкладення розгляду апеляційного подання не заявляли, тобто без поважних причин не з'явилися в судове засідання та не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні, тому апеляційне подання розглянуто за відсутністю їх представників.

Санаторій “Приморський” та Міністерство охорони здоров'я України в судове засідання не з'явились, але у відзиві на апеляційне подання повністю підтримують позицію прокурора і просять суд скасувати оскаржену ухвалу та рішення господарського суду Одеської області від 07.04.06 р., а позов ТОВ „Електромонтаж-470” залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки судом 1 інстанції встановлених фактичних обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до наступного.

Частиною першою статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру" ( 1789-12 ) передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Слід зазначити, що згідно з частиною третьої цієї статті звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб є лише однією з форм такого представництва. Саме на випадок реалізації прокуратурою даної форми представництва інтересів держави в суді частиною другою статті 2 Господарського процесуального кодексу України ( 1798-12 ) встановлено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача (частина друга статті 29 цього Кодексу ( 1798-12 )).

Водночас частиною першою статті 29 Господарського процесуального кодексу України ( 1798-12 ) передбачено, що прокурор може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційне, касаційне подання, подання про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. Аналогічні положення містять частина перша статті 35 Закону України "Про прокуратуру" ( 1789-12 ), відповідно до якої прокурор може вступити у справу в будь-якій стадії процесу, якщо цього вимагає захист конституційних прав громадян, інтересів держави та суспільства, та частина третя статті 36-1 цього Закону ( 1789-12 ), відповідно до якої формою представництва прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді є внесення апеляційного, касаційного подання на судові рішення або заяви про їх перегляд за нововиявленими обставинами.

Відтак, положення частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України ( 1798-12 ) не поширюються щодо вимог позовної заяви прокурора на іншу стадію судового процесу - перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, ініційованого прокурором шляхом внесення відповідного подання.

Таким чином, згідно із статтею 27 Господарського процесуального кодексу України ( 1798-12 ) на стадії судового процесу з перегляду рішення за нововиявленими обставинами господарський суд Одеської області ухвалою від 17.12.07 р. правомірно залучив до участі у справі Міністерство охорони здоров’я України. При цьому слід зазначити, що це відповідає положенням частини восьмої статті 114 Господарського процесуального кодексу України ( 1798-12 ), відповідно до якої у разі скасування судового рішення за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Отже в такому випадку немає ніяких процесуальних перешкод для вирішення судом питання про допущення або залучення до участі у справі третіх осіб, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

За таких обставин судова колегія вважає, що місцевий господарський суд правомірно розглянув по суті подання заступника Прокурора про перегляд рішення суду від 07.04.06 р. за нововиявленими обставинами.

Як зазначалося вище, в обґрунтування апеляційного подання заступник прокурора посилається на те, що місцевий господарський суд неправомірно визнав за позивачем право власності на спірні будівлі та споруди, оскільки збудоване правопопередниками позивача спірне майно є самовільним будівництвом, так як воно будувалося без відповідних дозволів, належним чином затверджених проектів, без відведення земельної ділянки під це будівництво, а також після будівництва нерухоме майно не було у встановленому законом порядку прийнято в експлуатацію та зареєстровано в БТІ.

Всі ці обставини, що не дослідив суд 1 інстанції при вирішенні спору по суті на думку заступника Прокурора є нововиявленими обставинами і підставою для скасування рішення суду від 07.04.06 р.

Однак, судова колегія вважає, що зазначені заступником Прокурора обставини в якості нововиявлених не є такими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України ( 1798-12 ) господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Як вказано у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" від 27 лютого 1981 року за №1 ( v0001700-81 ) не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону.

Аналогічне роз'яснення міститься у пункті 1.1 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 21 травня 2002 року за №04-5/563 ( v_563600-02 ) "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" відповідно до якого виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами Розділу XIII Господарського процесуального кодексу України ( 1798-12 ).

Відповідно до пункту 1.3 цього ж Роз'яснення ( v_563600-02 ) не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, у разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами Розділу XIII Господарського процесуального кодексу України ( 1798-12 ), господарський суд має прийняти ухвалу про залишення судового рішення без змін.

Наявні матеріали справи та рішення господарського суду Одеської області від 07.04.06 р. свідчать про те, що місцевим господарським судом досліджувалися обставини, пов’язанні із набуттям позивачем права власності на спірне майно. Щодо обставин, на які заступник Прокурора посилається як на нововиявлені і не досліджені судом 1 інстанції, судова колегія вважає, що ці обставини не можуть бути нововиявленими, оскільки вони існували на момент прийняття рішення суду від 07.04.06 р., могли бути відомі сторонам у справі і могли бути встановлені при виконанні судом 1 інстанції вимог процесуального закону, а саме ст.38 ГПК України, яка передбачає обов’язок господарського суду, якщо подані сторонами докази є недостатніми, витребувати у підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд по суті правильно розглянув подання заступника Прокурора про перегляд рішення суду від 07.04.06 р. за нововиявленими обставинами та відмовив у його задоволенні, тому підстави для задоволення апеляційного подання заступника Прокурора та скасування ухвали господарського суду Одеської області від 18.01.08 р. відсутні.

Судова колегія не приймає до уваги доводи заступника Прокурора стосовно відсутності представника останнього у судовому засіданні від 18.01.08 р. та неналежного повідомлення його про час та місце судового засідання, оскільки представник прокуратури був присутній в судовому засіданні від 10.01.08 р. та був повідомлений про відкладення розгляду подання на 18.01.08 р., що підтверджується протоколом судового засідання від 10.01.08 р. (а.с.149).

Інші доводи заступника Прокурора не заслуговують на увагу з підстав, наведених вище у мотивувальній частині цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 49,99,101-106 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційне подання заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Одеської області від 18.01.2008 року –без змін.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя М.С. Петров

Суддя Г.П. Разюк

Суддя С.І. Колоколов