СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2008 р.
Справа № 10/22

м.
Чернівці
11-05 год.

За
позовом Державної податкової інспекції у м. Чернівці

до
приватного підприємця ОСОБА_1

про
примусове стягнення податкового боргу в сумі 464,74 грн.

Суддя Т.І.Ковальчук

Секретар
судового засідання  Нікуліца І.С.

Представники:

Від
позивача -Півторан І.О., старший державний податковий інспектор, дов. №
3850/10-009 від 24.02.2007 р.

Від
відповідача -не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач
звернувся з позовом до відповідача про стягнення податкової заборгованості з
єдиного податку в сумі 464,74 грн.

Провадження
у справі відкрито ухвалою від 29.01.2008 р., справу до розгляду в судовому
засіданні призначено на 21.02.2008 р. за участю представників сторін, від
позивача витребувано додаткові документи, від відповідача  - пояснення на позов.

У
судове засідання 21.02.2008 р. відповідач не з'явився, надіслані відповідачеві
ухвала від 29.01.2008 р. та позовна заява з доданими до неї документами
повернулися без вручення за відсутністю адресата за місцезнаходженням, у
зв'язку з чим ухвалою від 21.02.2008 р. розгляд справи відкладено на 20.03.2008
р.

Після
відкладення розгляду справи відповідач в судове засідання 20.03.2008 р. не
з'явився, пояснень на позов не надійшло, надіслані відповідачеві ухвали про
призначення справи до розгляду та про відкладення розгляду справи повернулися
без вручення, однак це не перешкоджає розгляду справи, оскільки відповідно до
ст. 40 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти
суд про зміну місця перебування.

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що відповідач як фізична особа-приватний підприємець,
що перебуває на спрощеній системі оподаткування та звітності як суб'єкт малого
підприємництва, зобов'язаний сплачувати єдиний податок щомісяця не пізніше 20
числа наступного місяця, однак станом на 24.12.2007 р. його податковий борг з
єдиного податку становить 464,74  грн. і
не погашений вжитими податковою інспекцією заходами зі стягнення податкового
боргу, тому підлягає стягненню в примусовому порядку.

Представник
позивача у судовому засіданні 20.03.2008 р. позов підтримав.

Заслухавши
пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши
фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов
висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так,
судом встановлено наступне.

Відповідач
є приватним підприємцем і взятий на облік у ДПІ у м. Чернівці як платник
податків 15.06.1998 р., у відповідності до Указу Президента України “Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва” (далі -Указ) з січня 2006 року обрав спрощену систему
оподаткування своєї господарської діяльності
шляхом сплати єдиного податку (а.с.4, 5, 7, 8).

Згідно
з п. 2 Указу суб'єкти малого підприємництва-фізичні особи мають право
самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Ставка
єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва-фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за місцем
їх державної реєстрації і не може становити менше 20 гривень та більше
200 грн. на місяць.

Суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не
пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного
Казначейства України.

Розмір
єдиного податку, належного до щомісячної сплати відповідачем, установлений
згідно ставок, прийнятих рішенням 40 сесії ІV скликання Чернівецької міської
ради № 909 від 22.12.2005 р., і становить 60 грн. щомісячно (а.с.12,13).

З
облікової картки платника та розрахунку позивача, вбачається, що заборгованість
відповідача по сплаті єдиного податку станом на день звернення з позовом до
суду за 2006 рік становить 447,37 грн. основного боргу та 17,37 грн. пені, а
всього борг відповідача з єдиного податку складає 464,74 грн. (а.с. 3,9-11).

Пунктом
5 Указу передбачено, що суб'єкти малого підприємництва несуть відповідальність
за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум
єдиного податку згідно з законодавством України.

У
зв'язку з наведеним на відповідача поширюються норми Закону України “Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” (далі -Закон) щодо порядку узгодження і погашення
зобов'язання по сплаті єдиного податку. Вжитими позивачем заходами зі стягнення
податкового боргу заборгованість відповідача перед бюджетом не погашена (а.с.
6).

Враховуючи,
що згідно з пунктом 5.1 статті 5 Закону податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з
дня подання такої декларації, суд вважає податкове зобов'язання відповідача по
щомісячній сплаті єдиного податку у визначеній сумі та встановлені Указом
строки узгодженим з моменту подання відповідачем заяви про право застосування
спрощеної системи оподаткування, обліку і звітності. Згідно з підпунктом 16.1.1
пункту 16.1 статті 16 Закону після закінчення встановлених строків погашення
узгодження податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується
пеня.

У
відповідності до пункту 3.1.1 ст. 3 Закону активи платника податків можуть бути
примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу  виключно за рішенням суду.

Пунктом
11 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” (в ред.
Закону України від 12.01.2005 р. № 2322-ІV) встановлено, що органи державної
податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми
недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.
Фінансові (штрафні) санкції, суми недоїмки, пені, накладені (застосовані)
органами державної податкової служби України, сплачуються платниками податків
добровільно або стягуються у судовому порядку.

Матеріалами
справи доведено розмір узгодженого податкового боргу відповідача,
безрезультатність вжитих позивачем заходів щодо стягнення цього боргу, відтак,
суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Судовий
збір належить стягнути з відповідача на користь держави.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 2, 17, 94, 160-163, п.п. 3, 6
Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в ЧОФ АКБ
“Укрсоцбанк”):

-
464,74 грн. заборгованості з єдиного податку
на користь державної податкової інспекції у м. Чернівці (м. Чернівці,
вул. Червоноармійська, 200-А, ід. код
21432838, р/р 712 в Обласному управлінні НБУ);

-
4,65 грн. судового збору до Державного бюджету України (стягувач -ДПІ у м.
Чернівці).

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження,  встановленого
Кодексом адміністративного судочинства України , якщо таку заяву не було
подано.

Якщо
було подано  заяву  про
апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга
не  була  подана
у  строк,  встановлений
КАС України,  постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У  разі
подання  апеляційної скарги судове
рішення,  якщо його  не
скасовано,  набирає  законної
сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо  строк
апеляційного  оскарження  буде поновлено,  то вважається, що постанова не набрала
законної сили.

Про
апеляційне оскарження рішення  суду  першої
інстанції спочатку  подається  заява.
Обґрунтування  мотивів  оскарження
і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява  про
апеляційне  оскарження  та
апеляційна  скарга подаються до
адміністративного суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про
апеляційне  оскарження  постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення,  а в разі   складення
постанови  у  повному
обсязі  відповідно  до статті 160 КАС України -  з
дня  складення  в
повному  обсязі.

Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

У
судовому засіданні 20.03.2008 р. оголошено вступну та резолютивну частини
постанови, повний текст постанови підписано 20.03.2008 року.

Суддя                                                             Т.І. Ковальчук