ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008 р.

№ 7/602-42/246

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

суддів

Кота О.В.,

Владимиренко С.В.,

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на ухвалу господарського суду м. Києва від 20 листопада 2007 року

у справі

№ 7/602-42/246

за позовом

Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

До

Закритого акціонерного товариства "Барі"

Про

стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання, ціна позову 19 115 169,41 грн.

за участю представників:

позивача: Пац В. О.;

відповідача: не з'явились,

в с т а н о в и в :

Справа розглядалась неодноразово.

Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду з позовом до Закритого акціонерного товариства "Барі" про стягнення заборгованості.

Рішенням господарського суду м. Києва від 26 жовтня 2006 року (суддя Якименко М. М.) в позові відмовлено повністю на підставі ст. 267 Цивільного кодексу України.

Постановою Вищого господарського суду України від 5 квітня 2007 року рішення господарського суду м. Києва від 26.10.2006 р. скасовано, справу передано на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.06.2007 р. провадження у справі зупинено до вирішення апеляційної скарги на ухвалу господарського суду м. Києва від 05.06.2007 р. у справі № 23/638-б про визнання банкрутом ЗАТ "Барі".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.11.2007 р. провадження у справі припинено.

НАК "Нафтогаз України" звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 20.11.2007 р. та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Касаційна скарга мотивована тим, що господарськими судами невірно застосовані норми процесуального права.

Сторони, згідно з приписами ст. 1114 ГПК України, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, проте відповідач не скористався передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом, 20.04.2000 р. між НАК "Нафтогаз України" та ЗАТ "Барі" укладено Договір постачання природного газу № 263/2000-ІІ (надалі за текстом - Договір), на виконання якого позивач передав відповідачу у травні 2000 року 180 000 тис. м3 природного газу вартістю 35 802 000 грн., а ЗАТ "Барі" зобов'язався оплатити одержаний газ.

Строк оплати поставленого газу сторонами погоджений не був та відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України настав по закінченню семиденного строку з дня пред'явлення позивачем вимоги № 14-1039-5635 від 26.07.2005 р., тобто з 09.08.2005 р.

Відповідно до акту звірки розрахунків між сторонами за жовтень 2003 року підтверджується факт часткової оплати ЗАТ "Барі" одержаного газу у розмірі 21 407 254 грн. Як зазначено господарським судом, доказів належної оплати за Договором суду не надано.

Припиняючи провадження у справі господарський суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що грошові вимоги позивача, які випливають з Договору та є предметом розгляду у справі, заявлені НАК "Нафтогаз України" як кредиторські вимоги у справі № 23/638-б-28/449-б про визнання ЗАТ "Барі" банкрутом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника, визнаються конкурсними кредиторами.

Відтак, вимоги НАК "Нафтогаз України" є конкурсними, оскільки виникли до 29.12.2006 р. –дати порушення провадження у справі про банкрутство ЗАТ "Барі".

Керуючись ч. 1 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Дані вимоги НАК "Нафтогаз України" виконані. Однак, ухвалою господарського суду м. Києва від 22.10.2007 р. у справі № 23/638-б-28/449-б затверджено реєстр вимог кредиторів ЗАТ "Барі" та відмовлено у задоволенні вимог НАК "Нафтогаз України".

У разі звернення позивача із заявою про визнання його вимог до боржника у справі про банкрутство, після винесення ухвали суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає припиненню на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України.

Відтак, господарський суд обґрунтовано припинив провадження у справі № 7/602-42/246, зазначивши, що між сторонами по даній справі є ухвала господарського суду зі спору про той же предмет і з тих же підстав.

Отже, господарським судом в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і правомірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Виходячи з наведеного, судова колегія не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваних судових актів.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалу господарського суду м. Києва від 20 листопада 2007 року у справі № 7/602-42/426 залишити без змін, а касаційну скаргу Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" –без задоволення.

Головуючий суддя                                                            О. Кот

судді                     С. Владимиренко

С. Шевчук