КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2008                                                                                           № 7/253/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Миронюк А.М. – (дов. № 2 від 10.01.2008р.)

від відповідача -Гордніча Т.В. – (дов. № 4 від 10.01.2008р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДП "УкрСіверБуд" ЗАТ "ДСК"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2008

у справі № 7/253/13

за позовом                               Комунальне підприємство "Чернігівбудінвест" Чернігівської міської ради

до                                                   ДП "УкрСіверБуд" ЗАТ "ДСК"

про                                                  визнання договору недійсним

Постанова приймається 08.04.2008р. у зв’язку з оголошенням у судовомузасіданні 18.03.2008р. перерви відповідно до ст. 77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство “Чернігівбудінвест” Чернігівської міської ради звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Дочірнього підприємства “УкрСіверБуд” Закритого акціонерного товариства “ДСК” про визнання договору недійсним.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2007р. у справі № 7/253/13 у позові відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить, скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2008р. та прийняти нове, яким визнати договір № 88 від 07.09.2005р. укладеним.

В судовому засіданні 18.03.2008р. представником позивача були надані додаткові пояснення в яких він просить суд скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2008р. та припинити провадження у справі.

Через відділ документального забезпечення 03.04.2008р. представником позивача були надані уточнення до апеляційної скарги та додаткові пояснення до апеляційної скарги в яких просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2008р., оскільки господарський суд Чернігівської області приймаючи вказане рішення дійшов висновку, що оскаржуваний договір – договором підряду та визнав Договір неукладеним, оскільки не досягнуто згоди щодо ряду істотних умов договору підряду (ст. 318 ГК України).

Представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Від представника відповідача надійшов відзив та пояснення на апеляційну скаргу позивача в яких він просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні відповідач надав додаткові пояснення, в яких повідомив, що сторони 05.02.2008 року уклали мирову угоду, в якій зокрема домовились припинити провадження у цій справі.

Однак, представник апелянта заперечував проти вказаної мирової угоди.

Розглянувши доводи скарги, перевіривши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія апеляційного господарського суду встановила наступне.

Комунальне підприємство “Чернігівбудінвест” Чернігівської міської ради звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Дочірнього підприємства “УкрСіверБуд” Закритого акціонерного товариства “ДСК” про визнання договору недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невідповідність та суперечливість змісту договору нормам Цивільного кодексу України та господарського кодексу України, неузгодженість сторонами при укладанні договору умов щодо вартості будівництва (ціни договору), порядку фінансування об’єкту будівництва та інших умов для договору підряду на капітальне будівництво.

Колегія суддів не погоджується з твердженням позивача, з огляду на наступне.

Між Комунальним підприємством “Чернігівбудінвест” Чернігівської міської ради (далі - позивач) та Дочірнім підприємством “УкрСіверБуд” Закритого акціонерного товариства “ДСК” (далі -відповідач) було укладено договір № 88 від 07.09.2005р. (далі -Договір)

Відповідно до п.п 1.1 Договору позивач передає відповідачу будівельний майданчик для будівництва 45-квартирного житлового будинку в м. Чернігові за адресою: вул. Інтернаціоналістів, 41-А, далі Об’єкт.

Відповідно до п.п. 1.2. Договору відповідач фінансує і здійснює будівництво Об’єкту. Об’єкт є власністю відповідача.

Відповідно до п.п. 1.3. Договору передбачено, вартість обсягів робіт, пов’язаних з будівництвом Об’єкту та витрат на інженерне забезпечення, необхідне для його експлуатації, визначається відповідачем у двотижневий термін після отримання від позивача затвердженої в установленому порядку проектно – кошторисної документації, та погоджується додатковою угодою до цього договору.

Пунктом 2.1 Договору, встановлено, що розрахунки за технічний нагляд проводяться на підставі актів приймання виконаних робіт (КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін в розмірі 2,5%.

Відповідно до п.п. 3.1.3 Договору позивач організовує роботу технічного нагляду за будівництвом Об’єкту.

Згідно п.п. 3.2.10 Договору відповідач забезпечує фінансування на утримання технічного нагляду за будівництвом Об’єкту у розрахунку 2,5% від вартості будівельно – монтажних робіт, що обґрунтовується актами виконаних робіт форма КБ-2в та довідками про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3. Розрахунки проводяться шляхом внесення авансових платежів за взаємною згодою сторін.

Сторони стверджують, що спірний договір має ознаки договору підряду на капітальне будівництво.

Колегія судді вважає, що при укладенні спірного договору сторони не узгодили ціну договору та його предмет у відповідності до вимог ст. 180 та ст. 318 Господарського кодексу України .

Так, сторонами не узгоджено вартості та обсягів робіт, пов’язаних з будівництвом та витрат на інженерне забезпечення для його експлуатації, що повинно бути узгоджено додатковою угодою до цього договору - додаткова угода не укладалась, а також в договорі відсутнє зобов'язання позивача , як замовника, оплатити виконані роботи.

При цьому пунктом 1.2. договору визначено, що будівництво і фінансування будівництва здійснює підрядник (відповідач) і Об’єкт є власністю відповідача. Отже, відповідач мав наміри щодо будівництва об’єкту не для позивача, як замовника, що спростовує наявність намірів сторін щодо укладання договору підряду, де позивач мав би бути замовником.

Також, при укладанні спірного договору сторонами не досягнуто згоди щодо ряду істотних умов договору підряду на капітальне будівництво, визначених ч. 5 ст. 318 Господарського кодексу України , зокрема в частині предмету договору, прав і обов'язків сторін щодо будівництва, порядку розрахунків, за виконані роботи, порядку проектного забезпечення (відповідно до п. 3.1.1 договору проектно - кошторисна документація повинна передаватись у передбачений графіком термін - графік сторонами не узгоджено), порядку прийняття робіт (об’єкта), страхування ризиків та фінансових гарантій.

Згідно до ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України договір № 88 від 07.09.2005 р. підряду є неукладеним, оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Щодо посилання відповідача виконання ним будівельних робіт за спірним Договором, здачі збудованого за Договором об’єкту в експлуатацію та передачі двох квартир на виконання п.п. 1.5. Договору то місцевий суд вірно не взяв їх до уваги, оскільки позивач не є замовником за договором підряду на капітальне будівництво, виконані будівельні роботи відповідачем за Договором не приймались і не оплачувались, доказів прийняття та оплати робіт відповідачем не надано, дві квартири за іншою адресою ніж в спірному Договорі за адресою: пр-т миру,263, передаються за актом від 24.09.2007р. іншій особі – Чернігівській міській раді, як зазначено в цьому акті.

Позивач посилається на ст. 207 Господарського кодексу України та зазначає, що господарське зобов’язання, що не відповідає вимогам закону, може бути на вимогу однієї із сторін визнано судом недійсним та просить визнати недійсним, укладений між сторонами Договір.

Місцевим судом, вірно відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки недійсним з підстав, встановлених законом, може бути визнаний лише укладений договір. Спірний договір підряду № 88 від 07.09.2005 р. є неукладеним, отже визнанню недійсним не підлягає.

Стаття 207 Господарського кодексу України не містить особливостей регулювання у господарських відносинах, а містить загальні правила про недійсність господарських зобов'язань, які суперечать Цивільному кодексу України як за термінологією, так і за змістом. Тому стаття 207 Господарського кодексу України відповідно до абзацу першого частини другої статті 4 Цивільного кодексу України, абзацу другого частини першої статті 4 Господарського кодексу України застосуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, колегія вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2008р. по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “УкрСіверБуд” Закритого акціонерного товариства “ДСК” залишити без задоволення, рішення Господарського суду Чернігівської області у справі № 7/253/13 від 29.01.2008р. залишити без змін.

Матеріали справи № 7/253/13 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя

Судді