ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 р.

№ 10/190-8/128

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді

Кота О.В.,

суддів:

Владимиренко С.В.,

Шевчук С.Р.,

розглянув касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 16.10.2007р.

та рішення

господарського суду м. Києва від 24.05.2006р.

у справі

№10/190-8/128

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт"

до

Відкритого акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2"

про

спонукання до виконання дій

та за зустрічним позовом

Відкритого акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт"

про

стягнення 39218,5 грн.,

за участю представників:

-          позивача: Шаня В.О. (директор);

-          відповідача: Паньшина О.П. (дов. №0234 від 26.02.2008р.);

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2004 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродукт" звернулось до господарського суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2" про зобов’язання відповідача прийняти виконані позивачем ремонтно-будівельні роботи за вересень-листопад 2003 року на загальну суму 210351,6грн. та за грудень 2003 року на суму 37874,4грн. згідно актів приймання виконаних підрядних робіт по формі КБ-2В.

10.02.2005р. до прийняття рішення по справі позивач надав уточнення позовних вимог, в якому просив на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи від 17.11.2004 р. №5404 зобов’язати відповідача прийняти виконані позивачем роботи за вересень-листопад 2003 року на загальну суму 260433,6грн. та за грудень 2003 року на суму 31189,2грн.

Справа судами розглядалась неодноразово.

14.04.2006р. Відкрите акціонерне товариство "Трест "Київміськбуд-2" звернулось до суду з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт" про стягнення 39218,5грн., що становлять суму, сплачену платіжним дорученням від 23.12.2003р. №4609, яка увійшла в загальну суму 77000грн. за роботи по реконструкції Київської міської клінічної лікарні №14 під Київський міський центр крові і не відпрацьовані позивачем у повному обсязі, а також послуги генпідряду.

Рішенням господарського суду м. Києва від 24.05.2006р. у справі №10/190-8/128 (суддя Катрич В.С.) у задоволенні первісного позову відмовлено; зустрічний позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт" на користь Відкритого акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2" 39218,5грн. основного боргу, 392,19грн. витрат по сплаті державного мита, 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.10.2007р. у справі №10/190-8/128 (колегія суддів у складі головуючого судді Кондес Л.О., суддів Куровського С.В., Михальської Ю.Б.) рішення господарського суду м. Києва від 24.05.2006р. у даній справі залишено без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт" –без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду та постановою суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродукт" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просило рішення господарського суду м. Києва від 24.05.2006р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.10.2007р. у справі №10/190-8/128 скасувати, та прийняти нове рішення.

Відзив на касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт" на час розгляду справи в касаційній інстанції суду не був наданий, що в силу положень статті 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень, що оскаржуються.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п.1, 6 постанови від 29.12.1976 №11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 15.09.2003р. між позивачем і відповідачем був укладений договір субпідряду №240, згідно пункту 1.1 якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродукт", як субпідрядник, взяв на себе зобов’язання на свій ризик у межах кошторису виконати за завданням Відкритого акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2", як генпідрядника, ремонтно-будівельні роботи по реконструкції Київської міської клінічної лікарні №14 під Київський міський центр крові.

Відповідно до п.2.1 та п.2.2 вказаного договору загальна ціна договору складає 154161грн., є попередньою та уточнюється актами фактично виконаних робіт за формою КБ-2В та довідками про їх вартість (форма КБ-3), які подаються генпідряднику до 25 числа звітного місяця.

Приймання виконаних робіт проводиться генпідрядником згідно фактично виконаних робіт по актах ф.КБ-2В та Актів технічного приймання робіт з обов’язковим відображенням геометричних розмірів конструкції, оцінки якості робіт; оформлені акти приймання виконаних робіт є основними документами для проведення розрахунків за виконані роботи (п.4.1, п.4.2 цього договору).

Сторони у п.6.1 зазначеного договору передбачили обов’язок субпідрядника сплачувати генпідряднику послуги генпідряду, визначили термін початку робіт - 15.09.2003р. та закінчення робіт - 30.11.2003р. (п.5.1 даного договору).

Як зазначено попередніми судовими інстанціями, за вересень 2003р. позивач передав, а відповідач прийняв роботи по реконструкції виробничого корпусу Київської міської клінічної лікарні №14 під Київський міський центр крові на суму 49118грн. згідно підписаних сторонами і завірених печатками актом приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2В та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт по формі КБ-3; за жовтень 2003р. відповідач прийняв від позивача роботи на суму 44791грн. згідно акту приймання виконаних підрядних робіт по формі КБ-2В та довідки про їх вартість по формі КБ-3; за листопад 2003р. позивачем фактично виконано та прийняті відповідачем роботи на суму 41812грн. згідно акту приймання виконаних підрядних робіт по формі КБ-2В.

Враховуючи зазначене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що протягом дії договору №240 позивачем за вересень-листопад 2003р. всього виконано робіт з реконструкції Київської міської клінічної лікарні №14 під Київський міський центр крові на загальну суму 135721грн., а зазначені в актах ф. КБ-2В за вересень-листопад 2003 року з урахуванням зроблених Відкритим акціонерним товариством "Трест "Київміськбуд-2" уточнень обсяги виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропродукт" робіт повністю відповідають обсягам робіт, зазначеним у дефектних актах як такі, що виконані позивачем.

Відповідно до об’єктного та локальних кошторисів на демонтажні роботи по реконструкції Київської міської клінічної лікарні №14 під Київський міський центр крові (виробничий корпус), складених на підставі зазначених дефектних актів, вартість виконаних позивачем робіт становить 125770грн.

Судами попередніх інстанцій вказано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродукт" листами від 11.11.2003р. №270, від 17.11.2003р. №274 повідомило Відкрите акціонерне товариство "Трест "Київміськбуд-2" про зміну вартості виконаних ним робіт за вересень і жовтень 2003р., але відповідач згоди на зміну вартості виконаних робіт та укладання нових первинних документів не надав.

Листом від 11.12.2003р. №296 позивач направив відповідачу акт приймання запланованих до виконання у грудні 2003р. та січні 2004р. робіт з пропозицією встановити середню заробітну плату 800грн. та коефіцієнт прибутку 1,91, але відповідач згоди на зміну умов договору №240 та продовження терміну його дії не надав.

02.03.2004р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродукт" звернулося до Відкритого акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2" з листом-вимогою про зміну вартості виконаних та прийнятих робіт шляхом підписання складених 24.02.2004р. актів приймання виконаних підрядних робіт за вересень-листопад 2003р. на загальну суму 210351,6грн., що на 84581,6грн. більше, ніж передбачено кошторисом, та за грудень 2003р. на суму 37874,4грн., однак відповідач зазначені акти приймання виконаних у вересні-листопаді 2003р. робіт на загальну суму 210351,6грн. та акт приймання робіт за грудень 2003р. на суму 37874,4грн. не підписав, змінити вартість робіт не погодився, оскільки всі роботи, що виконувались позивачем з реконструкції Київської міської клінічної лікарні №14 під Київський міський центр крові у період дії договору №240, тобто з вересня по листопад 2003 року, вже були прийняті відповідачем згідно відповідних актів ф. КБ-2В та довідки ф. КБ-3.

Враховуючи викладене, суди правильно встановили, що позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги щодо зобов’язання відповідача прийняти виконані ним роботи за вересень-листопад 2003р. на загальну суму 260433,6грн. та за грудень 2003р. на суму 31189,2грн., та дійшли вірного висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Поряд з цим, судами вказано, що Відкрите акціонерне товариство "Трест "Київміськбуд-2" заявило зустрічний позов до ВАТ “Агропродукт” про стягнення 39218,5грн., мотивуючи свої вимоги тим, що ВАТ “Агропродукт” за договором субпідряду протягом вересня-листопада 2003р. виконало роботи з реконструкції Київської міської клінічної лікарні №14 під Київський міський центр крові згідно актів приймання виконаних підрядних робіт ф.КБ-2в за вересень-листопад 2003р. на суму 135721грн. та довідок про вартість таких робіт ф.КБ-3 за вересень-жовтень 2003р., тоді як згідно локального кошторису, складеному проектною організацією на підставі дефектних актів, які не оспорюються сторонами, вартість виконаних ВАТ “Агропродукт” робіт становить 125770грн., які у відповідності до пункту 1.1 даного договору підлягають оплаті у межах кошторису, тобто в сумі 125770грн., тоді як Відкрите акціонерне товариство "Трест "Київміськбуд-2" сплатило ВАТ “Агропродукт” їх у розмірі 158700грн. згідно платіжних доручень від 16.10.2003р. №2131 на суму 46700грн., від 20.11.2003р. № 4367 на суму 35000грн., від 23.12.2003р. №4609 на суму 77000грн. Однак, ВАТ “Агропродукт” роботи з реконструкції лікарні відповідно до договору закінчив лише 30.11.2003р. і в грудні 2003р.-січні 2004р. їх не виконував; невідпрацьований ним аванс складає 32930грн. (158700грн. - 125770грн.), сплачений платіжним дорученням від 23.12.2003р. №4609 у загальній сумі 77000грн. Крім того, відповідно до вимог п. 6.1 договору №240 позивач за первісним позовом як субпідрядник взяв на себе зобов’язання сплатити генпідряднику, яким згідно з договором №240 є відповідач, послуги генпідряду у розмірі 5%, що становить 6288,5грн.

Суди попередніх інстанцій обґрунтовано задовольнили зустрічний позов, мотивуючи свої висновки з наступних підстав.

Так, наявні в актах ф. КБ-2в виправлення не прийняті судами внаслідок погодження позивача з цими виправленнями згідно його завіреного печаткою підпису на довідці ф. КБ-3 за жовтень 2003р. на суму 44791грн. Крім того, згідно з пунктами 4.1, 6.2 договору №240 відповідач як генпідрядник взяв на себе зобов’язання приймати фактично виконані роботи згідно з вимогами ДБН. Відповідно до п.3.3.12 ДБН Д. 1.1-1-2000 “Правила визначення вартості будівництва” незалежно від виду договірної ціни і способів взаєморозрахунків при виявленні в розрахунках за виконані роботи (форми КБ-2в “Акт приймання виконаних підрядних робіт” і КБ-3 “Довідка про вартість виконаних підрядних робіт”, які були відповідно оформлені й оплачені за попередні періоди) беззаперечних помилок і порушень чинного порядку визначення вартості будівництва загальна вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення помилок. З урахуванням зазначеного положення ДБН, суди дійшли вірного висновку, що відповідач як генпідрядник при виявленні в актах ф. КБ-2в завищення позивачем обсягів виконаних робіт та їх вартості при застосуванні розцінок для робіт з капітального ремонту замість розцінок для робіт з реконструкції мав право уточнити обсяги та вартість виконаних позивачем робіт.

Відповідно до об’єктного та локальних кошторисів на демонтажні роботи по реконструкції Київської міської клінічної лікарні № 14 під Київський міський центр крові (виробничий корпус), що були складені на підставі зазначених дефектних актів, вартість виконаних позивачем робіт становить 125770грн. Вимоги щодо виконання робіт відповідно до кошторису не суперечать і законодавству чинному на час дії договору №240.

Статтею 353 Цивільного кодексу УРСР (в ред. 1963р.) визначено обов’язок організації-підрядника виконувати роботи відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації.

Згідно статті 355 Цивільного кодексу УРСР замовник здійснює контроль і технічний нагляд за відповідністю обсягу, вартості і якості виконуваних робіт проектам і кошторисам.

З урахуванням зазначених обставин, суди дійшли вірного висновку, що згідно з умовами договору №240, вимогами ДБН Д. 1.1-1-2000 “Правила визначення вартості будівництва”, відповідач мав право уточнювати обсяги і вартість виконаних робіт і в разі виявлення помилок виправляти їх, а позивач був зобов’язаний виконувати доручені йому роботи у межах кошторису, що становить 125770грн. Посилання позивача на те, що зазначені кошториси не є належними доказами у справі, оскільки були складені вже після виконання ним передбачених договором №240 робіт, не приймаються судом. Згідно з п.2.6.1 ДБН Д. 1.1-1-2000 “Правила визначення вартості будівництва” в разі, коли обсяги робіт, характер і методи їх виконання не можуть бути точно визначені при проектуванні і уточнюються в процесі будівництва (окремі види робіт і конструктивні елементи підводної частини гідротехнічних споруд, будівель і споруд експериментального будівництва, будівель і споруд, що реконструюються, технологічної частини об’єктів з новими видами виробництва, днопоглиблювальні і гірничопрохідницькі роботи тощо) об’єктний (локальний) кошторис складається на підставі уточнених у процесі будівництва обсягів робіт.

Поряд з цим, посилання позивача на те, що він після закінчення терміну дії договору №240 продовжував виконувати роботи з реконструкції Київської міської клінічної лікарні №14 під Київський міський центр крові, суди визнали не підтвердженими під час розгляду спору, тоді як лист позивача від 11.12.2003р. №296 про направлення відповідачеві акту приймання запланованих до виконання робіт у грудні 2003р. та січні 2004р. з пропозицією встановити середню заробітну плату 800грн. та коефіцієнт прибутку 1,91 судами правильно розцінено як пропозицію продовжувати виконання робіт з реконструкції зазначеної лікарні після закінчення терміну дії договору №240 на інших умовах ніж ті, що діяли до закінчення терміну цього договору, а відповідач згоди на зміну умов та продовження терміну дії договору не надав.

Судами обґрунтовано не взяті до уваги також листи позивача від 11.11.2003р. №270, від 17.11.2003р. №274 про зміну вартості виконаних позивачем робіт за вересень і жовтень 2003р., а також підписані і завірені печатками сторін акти приймання виконаних підрядних робіт ф. КБ-2в, довідки про вартість виконаних робіт ф.КБ-3 за вересень і жовтень 2003р., оскільки відповідач не давав згоди на зміну вартості виконаних робіт та укладання нових первинних документів.

Відповідно до ст.ст.161, 162 ЦК УРСР зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ст.357 ЦК УРСР договори підряду на капітальне будівництво укладаються і виконуються відповідно до правил, затверджених Радою Міністрів СРСР або у встановленому нею порядку.

Постановою Верховної Ради України “Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР” від 12.09.1991р. передбачено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на її території застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що на час укладання і виконання спірного договору відсутня державна реєстрація актів, що встановлюють правила взаємовідносин між генпідрядними та субпідрядними організаціями у капітальному будівництві, які б підлягали державній реєстрації згідно з вимогами Указу Президента України “Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади” від 03.10.1993р. №493/92. На підставі зазначеного суди дійшли правильного висновку, що до спірних правовідносин щодо послуг генпідряду застосовуються Положення про взаємовідносини організацій-генеральних підрядників із субпідрядними організаціями, затверджене постановою Державного будівельного комітету СРСР, державного планового комітету СРСР від 03.07.1987р. №132/109, пунктом 33 якого встановлено, що в рахунок витрат генпідрядника за послуги, що надаються субпідряднику, субпідрядник щомісячно проводить відрахування генпідряднику в процентах до кошторисної вартості виконаних субпідрядником будівельно-монтажних робіт.

Поряд з цим, судами попередніх інстанцій правильно оцінений висновок судової будівельно-технічної експертизи від 17.11.2004р. №5404 та висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 21.07.2005р. №4219, якими визначено вартість виконаних позивачем робіт, до яких місцевий господарський суд поставився критично, оскільки вони складені із застосуванням різних розцінок до одних і тих самих робіт, містять різну вартість виконаних позивачем одних і тих самих робіт, що є значно вищою від їх кошторисної вартості. При визначенні вартості виконаних позивачем робіт не було враховано, що позивач виконував роботи не з капітального ремонту лікарні, які оплачуються за вищими розцінками, а фактично виконував зазначені в договорі №240 та проектно-кошторисній документації роботи з реконструкції Київської міської клінічної лікарні №14 під Київський міський центр крові, які оплачуються за нижчими розцінками, ніж роботи з капітального ремонту, що призвело до значного завищення у висновках експертизи вартості виконаних позивачем робіт. При цьому суди врахували п.1.1 договору №240, за яким позивач взяв на себе зобов’язання виконувати роботи на свій ризик у межах кошторису, із зазначенням, що зміна вартості робіт після їх приймання і оплати зазначеним договором не передбачена.

З посиланням на ст.ст.161, 162 ЦК УРСР суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що факт надання відповідачем за первісним позовом послуг генпідряду позивачеві за первісним позовом не заперечується ним і підтверджується податковими накладними №133 від 30.09.2003р. та №154 від 31.10.2003р. Позивач за первісним позовом вартість послуг генпідряду не сплатив, суму невідпрацьованого авансу не повернув, не надав суду доказів оплати послуг генпідряду та доказів повернення невідпрацьованого авансу, та дійшов вірного висновку про задоволення зустрічного позову. З наведеними висновками правильно погодився суд апеляційної інстанції, розглядаючи справу в апеляційному провадженні, та підставно залишив рішення місцевого суду без змін.

Твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт", викладені у касаційній скарзі про помилковість висновків судів щодо характеру спірних правовідносин ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм права, не відповідають встановленим судами обставинам і не заслуговують на увагу. З зазначених підстав необґрунтованими є і посилання скаржника на неправильне застосування судами норм матеріального права.

Згідно ст.1117 ГПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази; у касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Обґрунтованих доводів про порушення норм процесуального законодавства при оцінці доказів заявником касаційної скарги не надано.

Враховуючи зазначене, Вищий господарський суд України вважає, що підстави для скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 16.10.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 24.05.2006р. у справі №10/190-8/128 відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.10.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 24.05.2006р. у справі №10/190-8/128 залишити без змін.

Головуючий суддя:

О. Кот

Судді:

С. Владимиренко

С. Шевчук