ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

05.05.08 р.                     Справа № 43/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Зубченко І.В.

При секретарі судового засідання Максимовій В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Селидівського міжрайонного прокурора, м. Селидове в інтересах держави в особі Міністерства з питань житлово – комунального господарства України, м. Київ, в особі Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго”, м. Донецьк, в особі Відокремленої одиниці “Селидоветепломережа”, м. Селидове

до відповідача: Державного підприємства “Селидіввугілля” в особі Відокремленого підрозділу “Учбово-курсовий комбінат”, м. Селидове

про стягнення заборгованості в розмірі 27 462 грн. 77 коп., інфляційних складових 4 149 грн. 02 коп., 3 % річних – 996 грн. 28 коп.

Представники:

від позивача: Романько Л.В. за дов. №юр/5177 від 31.12.2007р.

від відповідача: Максимчук С.П. за дов. №1/190 від 26.03.2008р.

В засіданні суду брали участь:

Прокурор не з’явився.

ВСТАНОВИВ:

Селидівський міжрайонний прокурор, м. Селидове в інтересах держави в особі Міністерства з питань житлово – комунального господарства України, м. Київ, в особі Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго”, м. Донецьк, в особі Відокремленої одиниці “Селидоветепломережа”, м. Селидове, 02.04.2008р. звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства “Селидіввугілля” в особі Відокремленого підрозділу “Учбово-курсовий комбінат”, м. Селидове про стягнення заборгованості в розмірі 27 462 грн. 77 коп., інфляційних складових 4 149 грн. 02 коп., 3 % річних –996 грн. 28 коп.

Прокурор у позовній заяві посилається на те, що відповідачем порушені умови договору про постачання теплової енергії, вимоги цивільного та господарського законодавства.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор та позивач посилаються на договір про постачання теплової енергії від 01.02.2005р.; рахунки №42 від 08.02.2006р., №67 від 28.02.2006р., №120 від 29.03.2006р., №153 від 17.04.2006р., №178 від 31.10.2006р., №223 від 30.11.2006р., №274 від 22.12.2006р., №334 від 31.01.2007р., №398 від 27.02.2007р.; акт звірки взаємних розрахунків від 02.02.2008р.; розрахунок 3% річних №982 від 14.03.2008р.; розрахунок інфляційної складової від 19.03.2008р.; претензію №455 від 20.04.2007р.; акти на включення (відключення) опалення від 26.10.2005р., від 27.10.2005р., від 20.01.2006р., від 08.04.2006р., від 20.10.2006р., від 13.02.2007р.; довідку про дебіторську заборгованість ВП “Учбово-курсовий комбінат” перед ВО “Селидоветепломережа”.

Відповідач, відповідно до заперечень за №4/1016 від 05.05.2008р. позовні вимоги не визнав в повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, вказував на те, що договір про постачання теплової енергії від 01.02.2005р. був укладений ОКПО “Донецьктеплокомуненерго” в особі ВО “Селидоветепломережа” з ДП “Донецька вугільна енергетична компанія” в собі ВП “Учбово-курсовий комбінат”, а не з ВП “Учбово-курсовий комбінат” Державного підприємства “Селидіввугілля”, тобто цивільно-правові відносини, пов’язані з постачанням теплової енергії між позивачем та відповідачем не виникали. В зв’язку з відсутністю таких відносин (в даному випадку господарських (договірних) зобов’язань) між ДП “Селидіввугілля” та ОКП “Донецьктеплокомуненерго” у позивача не має правових підстав для звернення до суду з даним позовом, оскільки ДП “Селидівугілля” не може нести відповідальність за порушення неіснуючих договірних зобов’язань.

Водночас, у своїх запереченнях відповідач зазначив, що в договорі від 01.02.2005р. не визначений кінцевий термін дії договору та, що ДП “ДВЕК” на сьогоднішній день є працюючим підприємством і жодного відношення до ДП “Селидіввугілля” не має.

Зважаючи на те, що:

За приписами статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачає можливість порушення справ господарськими судами за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави з зазначенням органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Разом з тим, в преамбулі позовної заяви прокурор визначає в якості позивача Міністерство з питань житлово – комунального господарства України, м. Київ, в особі Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго”, м. Донецьк, в особі Відокремленої одиниці “Селидоветепломережа”, м. Селидове.

Водночас, у резолютивній частині позовної заяви прокурор просить стягнути з відповідача заборгованість на користь ОКП “Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в інтересах виробничої одиці “Селидоветепломережа” м. Селидове.

Тобто, фактичним позивачем у справі, вимоги якого захищає прокурор, є відокремлена одиниця “Селидоветепломережа”, м. Селидове обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго”, м. Донецьк.

Як зазначено, у Схемі організації та взаємодії центральних органів виконавчої влади, затвердженою Указом Президента України від 15.12.1999 р. № 1573/99 міститься вичерпний перелік органів виконавчої влади. Відокремлена одиниця “Селидоветепломережа”, м. Селидове обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго”, м. Донецьк у цьому переліку не значиться, не є вона і органом місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (абз. 2 п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999р. у справі № 1-1/99).

Позовні вимоги (підстава, предмет) є наслідками суто господарської діяльності між позивачем та відповідачем, як господарючими суб’єктами.

Тобто, позов підтриманий прокурором, як особою, яка не має належних повноважень на підписання позовної заяви в інтересах відокремленої одиниці “Селидоветепломережа”, м. Селидове обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго”, м. Донецьк, оскільки остання не є органом виконавчої влади.

За змістом пункту 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Також, суд вважає, що прокурором було штучно визначено в якості позивача центральний орган виконавчої влади – Міністерство з питань житлово – комунального господарства України, в той час, як вказаний орган не є учасником спірних цивільно –правових відносин, які склались між відокремленою одиницею “Селидоветепломережа”, м. Селидове Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго”, м. Донецьк та відповідачем у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім цього, згідно з резолютивною частиною вказаної позовної заяви ніяких вимог на користь Міністерства з питань житлово – комунального господарства України прокурором заявлено не було.

Таким чином, господарський суд вважає, що позов Селидівського міжрайонного прокурора, м. Селидове в інтересах держави в особі Міністерства з питань житлово – комунального господарства України, м. Київ, в особі обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго”, м. Донецьк, в особі відокремленої одиниці “Селидоветепломережа”, м. Селидове до Державного підприємства “Селидіввугілля” в особі Відокремленого підрозділу “Учбово-курсовий комбінат”, м. Селидове про стягнення заборгованості в розмірі 27 462 грн. 77 коп., інфляційних складових 4 149 грн. 02 коп., 3 % річних – 996 грн. 28 коп. слід залишити без розгляду.

В зв'язку з викладеним, керуючись п.1 ст.81 , ст.ст.86, 87 ГПК України, господарський суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Селидівського міжрайонного прокурора, м. Селидове в інтересах держави в особі Міністерства з питань житлово – комунального господарства України, м. Київ, в особі обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго”, м. Донецьк, в особі відокремленої одиниці “Селидоветепломережа”, м. Селидове до Державного підприємства “Селидіввугілля” в особі відокремленого підрозділу “Учбово-курсовий комбінат”, м. Селидове про стягнення заборгованості в розмірі 27 462 грн. 77 коп., інфляційних складових 4 149 грн. 02 коп., 3 % річних – 996 грн. 28 коп., залишити без розгляду.

Водночас, позивач не позбавлений права звернутися з цим позовом до господарського суду в загальному порядку.

Суддя Зубченко І.В.