СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12"
березня 2008 р.

Справа  № 16/331-07-9238

Господарський суд
Одеської області

У складі судді
Желєзної С.П.

Секретаря судових
засідань Шевченко Г.В..

З участю
представників сторін:

Від
позивача:       не з'явився;

Від
відповідача:   не з'явився;

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства
“Порто-Франко” про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 (далі по тексту СПД ОСОБА_1)
звернувся до господарського суду Одеської області з позовними  вимогами до закритого акціонерного товариства
“Порто-Франко” (далі по тексту ЗАТ “Порто-Франко”) про визнання права власності
на нежитлові приміщення автомайстерні
з адміністративною частиною загальною площею 150,4 кв.м., розташовані на
території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області
впродовж вулиці Генерала Петрова у м. Одесі (АДРЕСА_1). Свої вимоги позивач
обґрунтовує правомірністю набуття ним права власності на зазначений  об'єкт нерухомого майна.

Справа
неодноразово призначалася до судового розгляду, однак, незважаючи на вимоги
суду представник відповідача жодного разу у судові засідання не з'явився,
відзиву на позов суду не надав, у зв'язку з чим справа, розглядається за
наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

Проаналізувавши
матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, суд
дійшов до наступних висновків.

Як
вбачається з матеріалів справи, на протязі тривалого часу СПД ОСОБА_1 на
території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області
здійснювалася підприємницька діяльність по ремонту автомобілів. Наведене
підтверджується листом виконавчого комітету Таїровської селищної ради за №204
за 1999 рік, яким позивачу була надана згода на розміщення торгівельного
павільйону, а також актом санітарно-епідеміологічної станції Малиновського
району м. Одеси від  20.01.2000р., яким
пункт по ремонту автомобілів був визнаний готовим до здачі в експлуатацію.

В
подальшому, земельна ділянка, загальною площею 10,3 га, на території якої  була розташована автомайстерня СПД ОСОБА_1,
була передана Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської
області у власність ЗАТ “Порто-Франко” , що підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку від 04.03.2003р..

24.03.2003р.
між ЗАТ “Порто-Франко” (Орендодавець) та
СПД ОСОБА_1 (Орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки,
відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове (до
24.03.2013р.) платне володіння та користування земельну ділянку, площею 200
кв.м. впродовж вулиці Генерала Петрова для здійснення підприємницької
діяльності по ремонту автомобілів.

З
метою приведення будівлі автомайстерні до задовільного технічного стану та
використання зазначеної будівлі  з метою
здійснення підприємницької діяльності по ремонту автомобілів, СПД ОСОБА_1 за
власні кошти була здійснена відповідна реконструкція зазначеного об'єкту
нерухомості. Як вбачається з матеріалів справи, реконструкція  нежитлової будівлі, загальною площею
150,4  кв.м., здійснювалась позивачем без
дозвільних документів та  відповідного
проекту.

Пізніше  відділом
архітектури та проектування концерну “Камелот”  (ліцензія серії АВ №331066 від 20.04.2007р. )
було проведено обстеження реконструйованого позивачем  об'єкту на предмет стану будівельних
конструкцій будівлі автомайстерні з адміністративною частиною що знаходиться на
території орендованих у ЗАТ “Порто-Франко” земель з метою забезпечення їх
надійності і безпечної експлуатації. За результатами обстеження концерном
“Камелот” 24.10.2007р. був складений висновок, відповідно до якого стан
конструкцій будівлі автомайстерні з адміністративною частиною нормальний. Даним
висновком також встановлено, що об'єкт може безпечно та надійно експлуатуватися
в якості автомайстерні без сверхнормативної завантаженості на перекриття та
основних несучих конструкцій.

Технічний
висновок відділу  архітектури та
проектування концерну “Камелот” від 24.10.2007р. був узгоджений з управлінням з
питань наглядово-профілактичної діяльності
ГУ МНС України в Одеській області
та Овідіопольською  районною
санітарно-епідеміологічною станцією.

Вважаючи,
що відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на
збудований ним, а потім реконструйований об'єкт нерухомості не дозволяє  позивачу, як власнику зазначеного об'єкту, у
повному обсязі реалізувати повноваження щодо
володіння, користування та розпорядження належним йому майном, останній
звернувся до господарського суду Одеської області з позовом про визнання за
ним  права власності на даний об'єкт
нерухомого майна.

Проаналізувавши
матеріали справи та доводи представника позивача, суд доходить висновку, що
позовні вимоги  СПД ОСОБА_1  правомірні, містяться на законних  підставах та підлягають задоволенню у повному
обсязі з огляду на наступне.

Статтею
49 Закону України “Про власність” від 07.02.1991р. №697-ХХІІ, який був чинним
на момент створення об'єкту нерухомого майна та проведення реконструкції
спірного об'єкту, передбачено, що володіння майном вважається правомірним,
якщо  інше  не
буде  встановлено судом,
арбітражним судом, третейським судом.

Враховуючи,
що реконструкція зазначеного об'єкту нерухомості була здійснена позивачем без
дозвільних документів та належним чином затвердженого проекту реконструкції,
суд вважає за необхідне звернутися до правових положень ст.376 ЦК України, якою
врегульовані  питання самочинного
будівництва.

Положення
статті 376 ЦК України визначають поняття самочинного будівництва як
забудови на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або
будівництво здійснювалося без належного дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як
вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, на якій розташований об'єкт
нерухомого майна, належить на праві власності ЗАТ “Порто-Франко” на підставі
Державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.03.2003р..
(міститься в матеріалах справи).

Згідно
листа ЗАТ “Порто-Франко” від 29.03.2003р. товариством,   як законним власником землі, була надана
згода СПД ОСОБА_1 на реконструкцію
автомайстерні і прилеглого майданчику в межах переданої в оренду
земельної ділянки.

Знов
звертаючись до положень статті 376 ЦК України, суд зазначає, що особа,  яка
здійснила  або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не набуває права власності  на
нього.

При
цьому, наведеною законодавчою нормою встановлено, що право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно може бути
за рішенням  суду визнане за
особою,  яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети,  за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно. Якщо
власник  (користувач)  земельної
ділянки  заперечує проти  визнання
права власності на нерухоме майно за особою,  яка здійснила
(здійснює)  самочинне  будівництво
на  його  земельній ділянці,  або
якщо  це  порушує права інших осіб,  майно підлягає знесенню особою,  яка здійснила (здійснює) самочинне  будівництво, або за її рахунок. На  вимогу
власника  (користувача)  земельної ділянки суд може визнати  за
ним  право  власності
на  нерухоме  майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Із
матеріалів справи вбачається, що СПД ОСОБА_1 використовує земельну ділянку, на
якій розташований об'єкт  реконструкції,
на умовах оренди, відповідно до договору
оренди земельної ділянки від 24.03.2003р., укладеного з ЗАТ “Порто-Франко”
як законним власником цієї ділянки. Згода на проведення реконструкції
нежитлових приміщень автомайстерні, що розташовані на земельній ділянці, яка
використовується СПД ОСОБА_1,  з боку ЗАТ
“Порто-Франко” як власником цієї ділянки позивачу була надана. На вимогу суду
представник ЗАТ “Порто-Франко” жодного разу у судові засіданні не  з'явився, відзиву на позов суду не надав, що,
в тому числі оцінюється судом як відсутність заперечень з боку відповідача з
приводу заявлених до нього вимог. Будь-яких порушень чиїх-небудь прав або
інтересів при проведенні реконструкції
об'єкту нерухомості при розгляді даної справи судом встановлено не було.

Крім
того, відповідно до технічного висновку про можливість збереження виконаної
реконструкції нежитлової будівлі автомайстерні з адміністративною частиною
загальною площею 150,4 кв.м., розташованої на території Таїровської селищної
ради Овідіопольського району Одеської області впродовж вулиці Генерала Петрова
у м. Одесі (АДРЕСА_1),  було встановлено
відсутність порушень вимог СНіП з загальнобудівельних робіт та внутрішнього
оздоблення при здійсненні реконструкції спірного об'єкту нерухомості та
зазначено, що об'єкт може бути прийнятим до експлуатації.

З
огляду на зміст заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне звернутись до
положень діючого законодавства України, якими врегульовані питання набуття
суб'єктами цивільних правовідносин права власності на об'єкти нерухомого майна.

Так,
відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право  власності набувається на підставах, що не
заборонені законом зокрема із правочинів. Право
власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо  не  випливає
із  закону  або
незаконність  набуття  права власності не встановлена судом.

В
свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на  новостворене нерухоме майно виникає з моменту
завершення будівництва (створення майна).

Засадами
чинного Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.2003р. передбачено, що
кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу,
який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК
України від 16.01.2003р.).

Кожна
особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути, у тому числі  визнання
незаконними рішення, дій бездіяльності органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових
і службових осіб. Суд може захистити цивільне право  або інтерес іншим способом, що встановлений
законом (ст. 16 ЦК України від 16.01.2003р.).

Приймаючи
до уваги ті обставини, що земельна ділянка, на якій розташований об'єкт  реконструкції використовується СПД ОСОБА_1 на
законних підставах відповідно до договору
оренди земельної ділянки від 24.03.2003р., укладеного з власником цієї
ділянки,  реконструкція нежитлових
приміщень автомайстерні    з адміністративною
частиною загальною площею 150,4 кв.м., розташованих  на території Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської області впродовж вулиці Генерала Петрова у м.
Одесі (АДРЕСА_1) була проведена за наявності дозволу власника земельної ділянки,
та враховуючи відсутність порушень при здійсненні реконструкції будівельних
правил та норм,  суд доходить висновку
про наявність правових  підстав для
задоволення позовних вимог СПД ОСОБА_1
щодо визнання за ним права власності на нежитлові приміщення
автомайстерні з адміністративною частиною загальною площею 150,4 кв.м.,
розташованих  на території Таїровської
селищної ради Овідіопольського району Одеської області впродовж вулиці Генерала
Петрова у м. Одесі (АДРЕСА_1), відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України.

Підсумовуючи
зазначене, позовні вимоги  СПД ОСОБА_1
про визнання за    ним права власності на
нежитлові приміщення автомайстерні    з
адміністративною частиною загальною площею 150,4 кв.м., розташовані  на території Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської області впродовж вулиці Генерала Петрова у м.
Одесі  (АДРЕСА_1),  слід задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи
питання про розподіл судових витрат між сторонами по справі,  враховуючи ті обставини, що звернення  СПД ОСОБА_1 до господарського суду з
позовом  у даній справі не було зумовлене
неправомірними діями відповідача, суд вважає за правомірне витрати, пов'язані
із сплатою державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу,
віднести на рахунок позивача згідно із ст. 44, ч. 2 ст. 49 ГПК України  (Лист ВАСУ від 26.06.1995р. №01-8/453 “Про
деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства при
вирішенні спорів”).

Керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 331, 376 ЦК України,  ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати право власності  суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1
(ідентифікаційний код  НОМЕР_1,
АДРЕСА_2) на нежитлові приміщення автомайстерні
з адміністративною частиною
загальною площею 150,4 кв.м., розташовані  на території Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської області впродовж вулиці Генерала Петрова у м.
Одесі (АДРЕСА_1).

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Рішення підписане 13.03.2008р.

Суддя
Желєзна С.П.