СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

05 травня 2008 року

Справа № 2-25/14154-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Щепанської О.А.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Черткової І.В.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився, відкритого акціонерного товариства "Сімбудтранссервіс;

відповідача: Матяша Руслана Вікторовича довіреність №178 від 16.10.2007, дочірнього підприємства "Автобаза № 4" відкритого акціонерного товариства "Південшляхбуд";

відповідача: Черкевича Володимира Антоновича, довіреність №50 від 04.04.2008, дочірнього підприємства "Автобаза № 4" відкритого акціонерного товариства "Південшляхбуд";

відповідача: Махова Віктора Миколайовича (повноваження перевірені), директора дочірнього підприємства "Автобаза № 4" відкритого акціонерного товариства "Південшляхбуд";

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Автобаза № 4" відкритого акціонерного товариства "Південшляхбуд" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Копилова О.Ю.) від 14.02.2008 року у справі № 2-25/14154-2007,

за позовом           Відкритого акціонерного товариства "Сімбудтранссервіс" (вул. Монтажна, 8, ГРЕС, Сімферополь, 95493)

до           Дочірнього підприємства "Автобаза № 4" відкритого акціонерного товариства "Південшляхбуд" (вул. Кубанська, 20, Сімферополь, 95000)

про стягнення 14733,49 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.02.2008 року у справі №2-25/14154-2007 (суддя О.Ю. Копилова) задоволено позов відкритого акціонерного товариства "Сімбудтранссервіс" до дочірнього підприємства "Автобаза № 4" відкритого акціонерного товариства "Південшляхбуд" про стягнення 14733,49грн.

Суд стягнув з дочірнього підприємства "Автобаза № 4" відкритого акціонерного товариства "Південшляхбуд" на користь відкритого акціонерного товариства "Сімбудтранссервіс" заборгованість у розмірі 14733,49грн., 147,34грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач, не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення місцевого господарського суду, у задоволенні позову відмовити.

Сторона посилається на те, що господарським судом при прийнятті рішення, було порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В судове засідання призначене до розгляду на 05.05.2008 року представник позивача не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, не надав суду доказів поважних підстав своєї відсутності та не скористався своїм процесуальним правом участі в судовому процесі.

Судова колегія, порадившись на місці, ухвалила можливим розглянути справу по суті у відсутності нез'явившогося представника позивача з представлених доказів в матеріалах справи, оскільки стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

Позивач - відкрите акціонерне товариство "Сімбудтранссервіс" звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до відповідача - дочірнього підприємства "Автобаза № 4" відкритого акціонерного товариства "Південшляхбуд", просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14733,49грн.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог, посилався на те, що ним виконані зобов’язання за договором про перевезення вантажів автомобільним транспортом №27 від 15.09.2006 року, надані відповідні послуги, проте, відповідач не у повному обсязі здійснив оплату за надані послуги, у зв’язку з чим, станом на 01.07.2007 року, склалась заборгованість у розмірі 14733,49грн.

Відповідач 28.01.2008 року надав суду заяву, відповідно до якої просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з огляду на приписи статті 315 Господарського кодексу України у зв’язку з пропуском позивачем строків позовної давності, що встановлюються для даного виду правовідносин.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні вказаної заяви відповідача у зв’язку з наступним.

На думку суду першої інстанції, необґрунтованими є посилання відповідача на те, що у відповідності до пункту 5 статті 315 Господарського кодексу України, для пред’явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоотримувачів позовів, які витікають з перевезення, встановлюється шестимісячний термін, оскільки згідно з пунктом 3 статті 925 Цивільного кодексу України до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив у повному обсязі.

Судова колегія розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представників відповідача, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом, при розгляді апеляційної скарги між відкритим акціонерним товариством "Сімбудтранссервіс" (перевізник) та дочірнім підприємством "Автобаза №4" відкритого акціонерного товариства "Південшляхбуд" (замовник) фактично було підписано 2 договора №27 від 15.09.2006 та №3 від 02.01.2007 про перевезення вантажів автомобільним транспортом, відповідно до пунктів 1.1., 1.2. якого, замовник зобов’язується пред’явити для перевезення вантажів, а перевізник прийняти та перевезти їх у в відповідності з умовами даного договору; замовник зобов’язується сплатити транспортні послуги у відповідності з умовами дійсного договору.

Згідно з пунктом 2.1. договору, перевезення вантажів виконується перевізником тільки на підставі заяв, які замовник подає заздалегідь у встановленій формі.

Сторонами пунктами 3.1., 3.2., 3.3. договору встановлено, що оплата за перевезення здійснюється за прейскурантом 13-01-02 "Тарифи на перевезення вантажів автомобільним транспортом" з коефіцієнтом, що підвищує, рівень тарифів змінюється зі зміною цін на використані матеріали, паливно - мастильні матеріали, тепло, енергоресурси та запчастини, розрахунки замовника з перевізником здійснюються за попередньою оплатою, повною або частковою, яка встановлюється згодою сторін.

Відповідно до пункту 3.4., у випадку часткової попередньої оплати перевізник на протязі трьох днів після виконання робіт з перевезення вантажів направляє замовнику рахунок для розрахунку. Замовник, отримавши рахунок, зобов’язаний на протязі п’яти банківських днів здійснити повний розрахунок з перевізником.

В пункті 4.1. договору зазначено, що перевізник та замовник у випадку невиконання або неналежного виконання зобов’язань за договором несуть взаємну матеріальну відповідальність в межах, передбачених чинним законодавством України.

15.09.2006 року та 02.01.2007 року між сторонами було підписано протокол погодження договірної ціни, відповідно до якого, сторони домовились про те, що вартість перевезення ґрунту та будівельних матеріалів на паливно - мастильних матеріалах замовника автомобілями КАМАЗ –5511 виходячи з розрахунку: на 1 км –9,48 грн. за один рейс; на 1,5 км –11,74 грн. за один рейс; на 2,5 км –14,47 грн. за один рейс; на 5 км –29,55 грн. за один рейс; на 63 км –198,94 грн. за один рейс; на 110 км –343,86 грн. за один рейс; на 90 км –283,34 грн. за один рейс.

Як визначено сторонами у пунктах 2, 3, 4 протоколу, замовник забезпечує житлом водіїв, оплачує подачу автомобілю до місяця роботи та відшкодовує витрат на відрядження, стоянки автомобілів в нічний час та вихідні дні.

Отже, позивачем, у виконання умов договору про перевезення вантажів автомобільним транспортом, були надані відповідачу послуги з перевезення на суму 133570,47 грн., що, в свою чергу підтверджується, наступними документами: актами виконаних робіт: №ОУ –0000791 від 29.09.2006 року на суму 12120,36 грн., №ОУ –0000867 від 31.10.2006 року на суму 5875,68 грн., №ОУ –0000868 від 31.10.2006 року на суму 25040,24 грн., №ОУ –0000972 від 30.11.2006 року на суму 10982,90 грн., №ОУ –0001069 від 30.12.2006 року на суму 19386,04 грн., №ОУ –0001070 від 30.12.2006 року на суму 6258,46 грн., №ОУ –0000071 від 31.01.2007 року на суму 7460,86 грн., №ОУ –0000169 від 28.02.2007 року на суму 14936,95 грн.; шляховими листами та товарно - транспортними накладними: з 26.02.2007 року по 25.03.2007 року, Серія 02 АЖЯ № 048011, автомашина (державний номер) –АК 28-75 АС, на суму 7633,21 грн., з 28.02.2007 року по 02.03.2007 року, Серія 02 АЖЯ № 048020, автомашина (державний номер) –42-70 КРХ, на суму 564,33 грн., з 01.03.2007 року по 25.03.2007 року, Серія 02 АЖЯ № 048045, автомашина (державний номер) –37-91 КРХ, на суму 2254,36 грн., з 13.03.2007 року по 25.03.2007 року, Серія 02 АЖЯ № 048111, автомашина (державний номер) –54-62 КРН, на суму 3004,07 грн., з 19.03.2007 року по 25.03.2007 року, Серія 02 АЖЯ № 048104, автомашина (державний номер) –42-70 КРХ, на суму 1350,72 грн., з 26.03.2007 року по 26.04.2007 року, Серія 02 АЕИ № 903288, автомашина (державний номер) –4270 КРХ, на суму 2003,11 грн., з 26.03.2007 року по 26.04.2007 року, Серія 02АЕИ № 903286, автомашина (державний номер) –54-62 КРН, на суму 3276,70 грн., з 26.03.2007 року по 26.04.2007 року, Серія 02 АЕИ № 903289, автомашина (державний номер) –37-91 КРХ, на суму 4561,60 грн., з 26.03.2007 року по 26.04.2007 року, Серія 02 АЖЯ № 048082, автомашина (державний номер) –АК 28-75 АС, на суму 6860,88 грн.

Проте, матеріалами справи підтверджується, що відповідач лише частково здійснив оплату за надані послуги, у розмірі 118836,98 грн., у зв’язку з чим непогашеною залишилась сума 14733,49грн.

Як зазначив позивач, станом на 01.07.2007 року за відповідачем існує заборгованість у розмірі 14733,49грн.

Позивач 26.07.2007 року звернувся до відповідача з претензією вих.. №14/01-234, відповідно до якої, просив погасити заборгованість у розмірі 14733,49грн., яка виникла внаслідок здійснення відповідачем оплати за виконані роботи не у повному обсязі.

Відповідач, у відповіді на претензію вих.. №148 від 03.08.2007 року, адресованої позивачу, зазначив, що претензія про погашення суми боргу у розмірі 14733,49грн. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню у зв’язку з тим, що претензійна сума є сумою утримання коштів з позивача за перевитрату паливно - мастильних матеріалів, а не наслідком оплати робіт не у повному обсязі та не виконанням дочірнім підприємством "Автобаза №4" відкритого акціонерного товариства "Південшляхбуд" своїх зобов’язань за договором.

Як вбачається з наданих доказів в матеріалах справи, відповідачем суму 14733,49грн. погашено не було.

Таким чином, суд першої інстанції зазначив наступне.

Як на обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на факт перевитрати паливно - мастильних матеріалів з боку позивача при виконанні умов договору про перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Суд першої інстанції не погодився з посиланнями відповідача про те, що відповідачем був здійснений перерахунок пробігу з перевезень, за якими виконавець робіт - позивач - занизив відстань перевезення, як вказує сам відповідач - за його думкою –оскільки, факт заниження відстані перевезення відповідачем суду документально не доведений, як і не доведено факт перевитрати паливно-мастильних матеріалів з боку позивача.

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що відповідно до умов протоколу погодження договірної ціни від 15.09.2006 року, роботи здійснюються на паливно - мастильних матеріалах замовника, що в свою чергу спростовує твердження відповідача про те, що відповідачем правомірно було здійснене утримання вартості перевитраченого дизельного палива при здійсненні перерахунків, з позивача, оскільки за умовами протоколу погодження договірної ціни від 15.09.2006 року та 02.01.2007, зобов’язання щодо забезпечення паливно - мастильними матеріалами покладено на відповідача, також як і його облік.

При таких обставинах, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, виходячи зі змісту статті 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем під час розгляду даної справи не був доведений суду факт оплати заборгованості у розмірі 14733,49грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Крім того, як визначено статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Крім того, статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Умовами договору не передбачено взаємозаліку зі іншими зобов'язаннями, а саме зменшення суми сплати при перевитраті дизельного палива.

Позивач не позбавлений права звернутись до суду з окремим позовом про стягнення суми перевитраченого дизельного палива за умови надання певних доказів.

Таким чином, судова колегія не може прийняти до уваги посилання відповідача, які було викладено в апеляційній скарзі, оскільки вони суперечать чинному законодавству та спростовуються доказами наданими в матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення було прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права та підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.02.2008 року у справі № 2-25/14154-2007 залишити без змін.

2.Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Автобаза № 4" відкритого акціонерного товариства "Південшляхбуд" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      О.А. Щепанська

Судді                                                                                                    К.В. Волков

І.В. Черткова