ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 січня 2008 р.

№ 7/19

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали  касаційної скарги

Закритого акціонерного товариства
“Науково-дослідне виробниче підприємство Кріворіжстальконструкція”

на постанову

Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 10.09.07

у справі

№7/19

за позовом

Приватного підприємця ОСОБА_1

до

Закритого акціонерного товариства
“Трест “Кріворіжстальконструкція”

про

стягнення 21399,80 грн.

В судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: не з'явилися, належно повідомлені
про час і місце розгляду касаційної скарги;

від відповідача: Куринська
М.В. -за дов. від 29.05.07 №469/12.

Приватним підприємцем ОСОБА_1 у січні
2003 року заявлений позов про стягнення з Закритого акціонерного товариства
“Трест “Кріворіжстальконструкція” 18 901,40 грн - заборгованості з урахуванням
інфляційних, 1 170, 40 грн -3% річних, 1328,00 грн -пені. Обґрунтовуючи свої
вимоги позивач вказував на невиконання відповідачем зобов'язань щодо здійснення
оплати за поставлену ним продукцію згідно договору купівлі -продажу від
26.11.1999 №8.

доповідач: Добролюбова Т.В.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 11.02.03, ухваленим суддею Ковелем Л.А., позовні
вимоги задоволено частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача
18 901, 40 грн -основної заборгованості з урахуванням інфляційних, 1 170, 40
грн -3 % річних, 1 133, 80 грн-пені. В частині стягнення 194,20 грн пені
відмовлено з огляду на скорочений строк позовної давності та обмеження
нарахування розміру пені подвійною обліковою ставкою Національного банку
України. На виконання цього рішення
видано наказ від 24.02.03.

Приватний підприємець ОСОБА_1
30.05.07 звернувся із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення
наказу до виконання. Обґрунтовуючи заяву позивач вказував на те, що в період з
11.02.03 до 21.12.06 він перебував у службовому відрядженні в місті Києві, тому
був позбавлений можливості звернутися до суду за отриманням наказу.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 03.07.07, прийнятою суддею Коваль Л.А., в
задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до
виконання відмовлено з огляду на відсутність поважних причин пропуску такого
строку. При цьому, суд посилався на приписи статі 21 Закону України "Про
виконавче провадження", частину 1 статті 119 Господарського процесуального
кодексу України.

Дніпропетровський апеляційний
господарський суду у складі колегії суддів: Чохи Л.В.- головуючого, Сизько
І.А., Чимбар Л.О., постановою від 10.09.07, перевірену ухвалу суду першої
інстанції скасував. Строк пред'явлення наказу на виконання рішення від 11.02.03
- поновив. Апеляційний суд вмотивовуючи постанову встановив, що наказ на
виконання рішення не скеровувався стороні та виконавчій службі, і визнав
причини пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання поважними.
Апеляційний суд посилався на приписи статей
116, частину 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України.

Закрите акціонерне товариство
“Науково-дослідне виробниче підприємство Кріворіжстальконструкція” звернулось
до Вищого господарського суду України  з  касаційною скаргою,  в якій просить постанову у справі скасувати,
а ухвалу від 03.07.07 залишити без змін. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги
скаржник вказує на порушення судом апеляційної інстанції приписів статей 118,
119 Господарського процесуального кодексу України, статі 21 Закону України
"Про виконавче провадження". Заявник вважає вірним висновок місцевого
суду про відсутність доказів поважних причин пропуску строку для виконання
наказу.

Від Приватного підприємця
ОСОБА_1відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий  господарський
суд  України,  заслухавши
доповідь  судді  Добролюбової
Т.В.,  пояснення представника
відповідача, переглянувши  матеріали  справи та доводи  касаційної
скарги, перевіривши  правильність  застосування господарськими  судами
приписів  процесуального   законодавства,  відзначає
наступне.

Відповідно до приписів статті 45
Господарського процесуального кодексу України господарські суди
здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання
на усій території України рішень, ухвал, постанов. Зазначена
процесуальна норма кореспондує з частиною п'ятою статті 124 Конституції
України, згідно з якою судові рішення є обов'язковими до виконання на всій
території України. Згідно приписів статей 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрало законної
сили, є обов'язковим на всій території України і виконується на підставі
виданого господарським судом наказу, який є виконавчим документом.
Виконання судового рішення можливе за умов належного та вчасного
пред'явлення наказу до виконання. Наказ видається стягувачеві або
надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.
Господарськими судами установлено та підтверджено матеріалами справи, що
рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.03 позов
задоволено частково шляхом стягнення з Закритого акціонерного товариства “Трест
“Кріворіжстальконструкція” на користь Приватного підприємця ОСОБА_1  18 901, 40 грн -основної заборгованості з
урахуванням інфляційних, 1 170, 40 грн -3 % річних, 1 133, 80 грн- пені. На
виконання вказаного рішення видано наказ від 24.02.03. Приписами статті 118
Господарського процесуального кодексу України унормовано, що наказ може бути
пред'явлено до виконання не пізніше трьох років з дня прийняття рішення,
ухвали, постанови або після винесення ухвали про поновлення пропущеного строку
для пред'явлення наказу до виконання. Судами попередніх інстанцій установлено,
що рішення господарського суду від 11.02.03 не виконане. Наказ від 24.02.03
державною виконавчою службою не отримано, що підтверджується листом Відділу
державної виконавчої служби Жовтневого управління  юстиції м. Кривого Рогу від 19.12.06 №26002.
Судами також установлено, що Приватний підприємець ОСОБА_1 30.05.07 звернувся
із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до
виконання. Згідно зі статтею 119 Господарського процесуального кодексу України,
у разі пропуску для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних
господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Дана
норма кореспондує з приписами статті 111 Закону України "Про
виконавче провадження". Причини поважності пропуску строку для
пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом виходячи з обґрунтування
поважності цих причин. Обов'язковому встановленню господарськими судами підлягають
факт скерування наказу позивачеві та
обставини, які заважали йому пред'явити наказ до виконання у
встановлений законом строк. Суд апеляційної інстанції вірно визнав причини
пропуску такого строку поважними і, на відміну від суду першої інстанції, дослідив
усі обставини справи, зокрема, дотримання місцевим судом вимог Господарського
процесуального кодексу України щодо надсилання примірника наказу. Відповідно до
частини 2 статті 116 Господарського процесуального кодексу України накази
видаються стягувачеві або надсилаються йому рекомендованою кореспонденцією
чи цінним листом. Інструкція з діловодства в господарських судах України,
затверджена наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 №75
із змінами та доповненнями, внесеними наказами ВГСУ від 17.11.2003 №57, від
25.10.2004 №64 встановлює єдину систему організації діловодства, порядок роботи
з процесуальними та іншими документами, і носить обов'язковий характер при
веденні діловодства в системі господарських судів України відносно до особливостей
структури, з урахуванням штатної чисельності та технічного забезпечення
конкретного господарського суду. Розділом 3 цієї Інструкції встановлений
порядок проходження судових документів та формування справ. Згідно із пунктом
3.5.11 Інструкції з діловодства перший і єдиний примірник наказу суду,
підписаний суддею, засвідчується гербовою печаткою суду і надсилається
стягувачеві. Копія наказу засвідчується працівником служби діловодства або
іншою відповідальною особою в порядку, передбаченому абзацом 2 цього підпункту,
і залучається до матеріалів справи. На звороті копії наказу, яка
залишається у справі, проставляється відмітка про відправку наказу і
засвідчується підписом працівника, що здійснював відправку. Як вбачається з
матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції,  у справі відсутні докази, які б свідчили про
видачу або направлення позивачеві наказу від 24.02.03 на виконання судового
рішення. Водночас, апеляційна інстанція встановила факт відсутності підприємця
у місті, через тривале відрядження. За таких обставин, суд апеляційної
інстанції обґрунтовано визнав поважними причини пропуску строку для
пред'явлення наказу до виконання  та
правомірно поновив його. Твердження скаржника про порушення апеляційним судом
приписів статей 118, 119 Господарського процесуального кодексу України
спростовуються наведеними приписами законодавства.

За таких обставин, не вбачається
правових підстав для скасування
переглянутої постанови у справі та задоволення касаційної скарги.

На підставі  викладеного та керуючись статтями  1115, 1117,  1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України,  Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О
В И В:

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 10.09.07 у справі № 7/19 залишити без змін.

Касаційну скаргу Закритого
акціонерного товариства “Науково-дослідне виробниче підприємство
Кріворіжстальконструкція” залишити без задоволення.

Головуючий     суддя
Т.  Добролюбова

С у д д і
Т. Гоголь

В.Швець