МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
м.Київ,  вул.Жилянська 58-б
№ 19/352-07
міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:
судді:                    Агрикової  О.В.
(доповідач по справі),
суддів:
при секретарі судового
засідання Рустам'яні Е.А.,
О.В. -представник за дов. б/н від 20.08.2007р.;
судовому засіданні апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1на рішення господарського суду Київської області від
20.09.2007 року (підписане 25.09.2007 року)
справі           №19/352-07 (суддя Карпечкін Т.П.)
позовом          товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Еталон»м. Київ
до                    суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1м. Вишгород Київської області
про                    стягнення 4 011,42 грн., -
з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еталон»(позивач) звернулось до
господарського суду Київської області з позовом до суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1(відповідач) про стягнення 4 011,42 грн.
Рішенням
господарського суду Київської області від 20.09.2007 року у справі №19/352-07
позов товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еталон»до суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1про стягнення 4 011,42 грн.
(позовні вимоги уточнено 20.09.2007р., суму стягнення зменшено до 3 406,49
грн.) задоволено повністю, стягнуто з суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1на користь товариства з обмеженою відповідальністю
«Торговий дім «Еталон»3 406,49 грн. заборгованості, 102 грн. державного мита та
118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с.
61-63).

При
прийнятті зазначеного рішення місцевий господарський суд керувався ст. 193 ГК
України, ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України та тим, що відповідач неналежним
чином виконував взяті на себе зобов'язання за договором купівлі-продажу б/н від
20.06.2002 року.

Не
погодившись з прийнятим рішенням, відповідач, суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення господарського суду Київської області від 20.09.2007 року у
справі №19/352-07 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

В
обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що, в порушення
ст. 56 ГПК України, позивач не направив копії позовної заяви на його адресу, а
місцевий господарський суд, в порушення ст. 63 ГПК України, прийняв зазначену
позовну заяву без доказів направлення її копії позивачеві. Крім цього скаржник
зазначає, що йому не було відомо про позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Еталон»про стягнення 4 011,42 грн. та що він не
отримував жодного процесуального документу від господарського суду Київської
області, як і не отримував рішення суду.

В
своїх поясненнях скаржник додатково зазначає, що судом першої інстанції не було
враховано того, що позивач чітко визначив видаткові накладні, по яких виникла
заборгованість, а саме: не повністю оплачена накладна №000017558 від 12.03.2005
року у сумі 104,68 грн. та повністю не оплачені накладні з 14.03.2005 року по
30.05.2005 року на загальну суму 3 906,61 грн.

На
думку скаржника, відповідно до наданих до матеріалів справи видаткових
накладних та наданого відповідачем розрахунку суми заборгованості, за
період  з 12 березня 2005 р. по вересень
2005 р. включно позивачу поставлено товар на загальну суму 4 116,10 грн., а
відповідачем перераховано за вказаний період суму у 12 479,26 грн. Таким чином,
відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідач сплатив за товар на 8
363,16 грн. більше, ніж було його отримано. На переконання скаржника,
вищевказана обставина доводить факт заборгованості позивача перед відповідачем.

У
своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує щодо ненадсилання
відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, стверджує, що
відповідач знав про існування позову товариства з обмеженою відповідальністю
«Торговий дім «Еталон»про стягнення 4 011,42 грн. та про судовий розгляд
справи.

Ухвалою
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.12.2007 року
апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1на
рішення господарського суду Київської області від 20.09.2007 року у справі
№19/352-07 прийнято до провадження та призначено розгляд справи.

В
судовому засіданні 11.02.2008 року представник відповідача надав пояснення
колегії суддів та підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача
надав свої пояснення та заперечив проти вимог апеляційної скарги з підстав,
викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник
відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду
справи, в судове засідання 25.02.2008 року не з'явився, про причини неявки суд
не повідомив. Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Дослідивши
наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення
представника позивача та відповідача, Київським міжобласним апеляційним
господарським судом встановлено наступне.

20.06.2002
року між дочірнім підприємством «Яготинський молпродукт»(продавець) та
суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 (покупець) було
укладено договір купівлі-продажу (договір), відповідно до умов якого, позивач
зобов'язався продати відповідачу, а відповідач прийняти та оплатити товар відповідно
до товаророзпорядчих документів на умовах, визначених у даному договорі;
характеристика, номенклатура і ціна товару вказується сторонами в
товаророзпорядчих документах (накладних), котрі додаються до даного договору і
вважаються його невід'ємною частиною; ціна по кожній позиції товару, а також
загальна сума договору визначається сторонами в накладних. Оплата за товар
здійснюється відповідачем в готівковій або безготівковій формі шляхом
перерахування (передачі) грошової суми, вказаної в накладній, на користь
позивача; відповідач зобов'язується виконати в повному обсязі свої зобов'язання
по оплаті товару, отриманого по даному договору, не пізніше 5 банківських днів
з моменту поставки; право власності на товар, а також всі ризики можливої
загибелі чи пошкодження товару переходять від позивача до відповідача з моменту
передачі товару відповідачу (а.с. 6).

Рішенням
загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства «Яготинський
молокозавод»дочірнє підприємство «Яготинський молпродукт»було реорганізоване в
товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еталон», про, що були
зареєстровані зміни в установчих документах (статуті) Дарницькою районною у м.
Києві державною адміністрацією 11.08.2003 року (а.с. 34-45), та видано
свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 46).

Відповідно
до вступної частини статуту позивача, товариство з обмеженою відповідальністю
«Торговий дім «Еталон»є правонаступником всіх прав та обов'язків дочірнього
підприємства «Яготинський молпродукт»відкритого акціонерного товариства
«Яготинський молокозавод».

Матеріалами
справи підтверджується, що позивач належним чином виконував взяті на себе
зобов'язання по виконанню договору, а саме здійснював поставки товару
відповідачу на умовах і в порядку, передбаченому договором, що підтверджується
наданими позивачем видатковими накладними (а.с. 11-25).

Згідно
наданого позивачем розрахунку заборгованості, внаслідок неналежного виконання
відповідачем умов договору, виникла заборгованість відповідача перед позивачем
у сумі 4 011,42 грн. (а.с. 8-10).

Позивач
звертався з претензією до відповідача з вимогою погасити заборгованість шляхом
перерахування грошових коштів на рахунок позивача (а.с. 27).

В
зв'язку з тим, що вказана претензія позивача була залишена відповідачем без
реагування, товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім
«Еталон»звернулось до господарського суду Київської області з позовом до
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1про стягнення
заборгованості у сумі 4 011,42 грн.

Під
час розгляду справи в місцевому господарському суді позивач звернувся до суду з
заявою про уточнення позовних вимог. У вказаній заяві позивачем зменшено суму
стягнення до 3 406,49 грн. у зв'язку з тим, що відповідачем було частково
погашено заборгованість перед позивачем (а.с. 53).

Відповідачем
не надано суду доказів погашення заборгованості перед позивачем.

Колегія
суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування
місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при
ухваленні оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є
такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею
101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно
до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого
суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у
тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

У
відповідності до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої
сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань
є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом,
іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від
виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за
іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно
до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами
справи підтверджується заборгованість суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1перед товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім
«Еталон», а саме розрахунком суми заборгованості (а.с. 8-10), видатковими
накладними (а.с. 11-25).

Відповідач,
в порядку ст. 33 та 34 ГПК України, доказів на підтвердження погашення
заборгованості не надав.

Посилання
відповідача на те, що відповідно до взаєморозрахунків позивача та відповідача
за період з 12 березня 2005 року по вересень 2005 року у позивача виникла
заборгованість перед відповідачем колегією суддів відхиляються, оскільки,
згідно розрахунку суми заборгованості до позову (а.с. 8-10), перерахуванням
суми у 12 479,26 грн. відповідач розраховувався з позивачем за попередні
періоди.

Також,
колегію суддів апеляційного господарського суду приймається до уваги той факт,
що під час розгляду справи в місцевому господарському суді відповідачем була
частково погашена заборгованість перед позивачем, в зв'язку з чим останній
зменшував позовні вимоги.

Посилання
скаржника на те, що йому не було відомо про позовну заяву товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еталон»та на те, що місцевий
господарський суд, в порушення ст. 63 ГПК України, прийняв зазначену позовну
заяву та не повідомив відповідача про розгляд справи колегією суддів
відхиляються з огляду на наступне.

Матеріалами
справи підтверджується, а саме описом вкладення у цінний лист від 16.08.2007
року та квитанцією №3666 від 16.08.2007 року про сплату за відправлення цього
листа на адресу АДРЕСА_1, яка зазначена відповідачем у пункті «реквізити
сторін»договору, що позивач виконав вимоги ст. 56 ГПК України та надіслав копію
позовної заяви відповідачу (а.с. 29 та 28 відповідно).

Крім
цього, згідно штампів «відправлено»на ухвалі господарського суду Київської
області про порушення провадження у справі №19/352-07 від 27.08.2007 року (а.с.
1-2), на ухвалі господарського суду Київської області про відкладення розгляду
справи від 10.09.2007 року (а.с. 52) та на рішенні господарського суду
Київської області від 20.09.2007 року у справі №19/352-07 (а.с. 61-63),
сторонам, включно відповідачу, вказані документи надсилались.

Колегія
суддів вважає за потрібне зазначити, що в матеріалах справи наявна лише одна
адреса відповідача, а саме: АДРЕСА_1, яка зазначена і в нотаріальній
довіреності, виданій відповідачем своєму представнику, і на яку направлялись
ухвали Київського міжобласного апеляційного господарського суду (в матеріалах
справи містяться повідомлення про вручення поштового відправлення).

З
огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду не
вбачає в діях місцевого господарського суду порушення норм процесуального права
і зазначає, що місцевим господарським судом дотримано всіх вимог ГПК України.

Згідно
вимог п. 2 ч. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року.
№11 з наступними змінами «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності -на
підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад
і змісту законодавства України.

З
огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення
господарського суду Київської області від 20.09.2007 року прийнято після
повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених
в рішенні суду обставинам справи, а також у зв'язку з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального права, і є законним та обґрунтованим.

Таким
чином, апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1на рішення господарського суду Київської області від 20.09.2007 року у
справі №19/352-07 слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду
слід залишити без змін.

Керуючись
ст.ст. 99, 101, ст.103, ст.105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний
господарський суд, -

постановив:

1.           Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1на рішення господарського суду Київської області від
20.09.2007 року у справі №19/352-07 за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Еталон»до суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1про стягнення 4 011,42 грн. залишити без задоволення.

2.           Рішення господарського суду Київської області від
20.09.2007 року у справі №19/352-07 за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Еталон»до суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1про стягнення 4 011,42 грн. залишити без змін.

3.           Справу №19/352-07 повернути до господарського суду
Київської області.

Рудченка С.Г.

при секретарі судового
засідання Рустам'яні Е.А.,

за участю:

від
позивача: Мерзілкін
О.В. -представник за дов. б/н від 20.08.2007р.;

від
відповідача: не
з'явились,

розглянувши
у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1на рішення господарського суду Київської області від
20.09.2007 року (підписане 25.09.2007 року)

у
справі           №19/352-07 (суддя Карпечкін Т.П.)

за
позовом          товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Еталон»м. Київ

до                    суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1м. Вишгород Київської області

про                    стягнення 4 011,42 грн., -

встановив:

Товариство
з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еталон»(позивач) звернулось до
господарського суду Київської області з позовом до суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1(відповідач) про стягнення 4 011,42 грн.
(а.с. 3-4).

Рішенням
господарського суду Київської області від 20.09.2007 року у справі №19/352-07
позов товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еталон»до суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1про стягнення 4 011,42 грн.
(позовні вимоги уточнено 20.09.2007р., суму стягнення зменшено до 3 406,49
грн.) задоволено повністю, стягнуто з суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1на користь товариства з обмеженою відповідальністю
«Торговий дім «Еталон»3 406,49 грн. заборгованості, 102 грн. державного мита та
118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с.
61-63).

При
прийнятті зазначеного рішення місцевий господарський суд керувався ст. 193 ГК
України, ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України та тим, що відповідач неналежним
чином виконував взяті на себе зобов'язання за договором купівлі-продажу б/н від
20.06.2002 року.

Не
погодившись з прийнятим рішенням, відповідач, суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення господарського суду Київської області від 20.09.2007 року у справі
№19/352-07 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

В
обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що, в порушення
ст. 56 ГПК України, позивач не направив копії позовної заяви на його адресу, а
місцевий господарський суд, в порушення ст. 63 ГПК України, прийняв зазначену
позовну заяву без доказів направлення її копії позивачеві. Крім цього скаржник
зазначає, що йому не було відомо про позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Еталон»про стягнення 4 011,42 грн. та що він не
отримував жодного процесуального документу від господарського суду Київської
області, як і не отримував рішення суду.

В
своїх поясненнях скаржник додатково зазначає, що судом першої інстанції не було
враховано того, що позивач чітко визначив видаткові накладні, по яких виникла
заборгованість, а саме: не повністю оплачена накладна №000017558 від 12.03.2005
року у сумі 104,68 грн. та повністю не оплачені накладні з 14.03.2005 року по
30.05.2005 року на загальну суму 3 906,61 грн.

На
думку скаржника, відповідно до наданих до матеріалів справи видаткових
накладних та наданого відповідачем розрахунку суми заборгованості, за
період  з 12 березня 2005 р. по вересень
2005 р. включно позивачу поставлено товар на загальну суму 4 116,10 грн., а
відповідачем перераховано за вказаний період суму у 12 479,26 грн. Таким чином,
відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідач сплатив за товар на 8
363,16 грн. більше, ніж було його отримано. На переконання скаржника,
вищевказана обставина доводить факт заборгованості позивача перед відповідачем.

У
своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує щодо ненадсилання
відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, стверджує, що
відповідач знав про існування позову товариства з обмеженою відповідальністю
«Торговий дім «Еталон»про стягнення 4 011,42 грн. та про судовий розгляд
справи.

Ухвалою
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.12.2007 року
апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1на
рішення господарського суду Київської області від 20.09.2007 року у справі
№19/352-07 прийнято до провадження та призначено розгляд справи.

В
судовому засіданні 11.02.2008 року представник відповідача надав пояснення
колегії суддів та підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача
надав свої пояснення та заперечив проти вимог апеляційної скарги з підстав,
викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник
відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду
справи, в судове засідання 25.02.2008 року не з'явився, про причини неявки суд
не повідомив. Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Дослідивши
наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення
представника позивача та відповідача, Київським міжобласним апеляційним
господарським судом встановлено наступне.

20.06.2002
року між дочірнім підприємством «Яготинський молпродукт»(продавець) та
суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 (покупець) було
укладено договір купівлі-продажу (договір), відповідно до умов якого, позивач
зобов'язався продати відповідачу, а відповідач прийняти та оплатити товар
відповідно до товаророзпорядчих документів на умовах, визначених у даному
договорі; характеристика, номенклатура і ціна товару вказується сторонами в
товаророзпорядчих документах (накладних), котрі додаються до даного договору і
вважаються його невід'ємною частиною; ціна по кожній позиції товару, а також
загальна сума договору визначається сторонами в накладних. Оплата за товар
здійснюється відповідачем в готівковій або безготівковій формі шляхом
перерахування (передачі) грошової суми, вказаної в накладній, на користь
позивача; відповідач зобов'язується виконати в повному обсязі свої зобов'язання
по оплаті товару, отриманого по даному договору, не пізніше 5 банківських днів
з моменту поставки; право власності на товар, а також всі ризики можливої
загибелі чи пошкодження товару переходять від позивача до відповідача з моменту
передачі товару відповідачу (а.с. 6).

Рішенням
загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства «Яготинський
молокозавод»дочірнє підприємство «Яготинський молпродукт»було реорганізоване в
товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еталон», про, що були
зареєстровані зміни в установчих документах (статуті) Дарницькою районною у м.
Києві державною адміністрацією 11.08.2003 року (а.с. 34-45), та видано
свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 46).

Відповідно
до вступної частини статуту позивача, товариство з обмеженою відповідальністю
«Торговий дім «Еталон»є правонаступником всіх прав та обов'язків дочірнього
підприємства «Яготинський молпродукт»відкритого акціонерного товариства
«Яготинський молокозавод».

Матеріалами
справи підтверджується, що позивач належним чином виконував взяті на себе
зобов'язання по виконанню договору, а саме здійснював поставки товару
відповідачу на умовах і в порядку, передбаченому договором, що підтверджується
наданими позивачем видатковими накладними (а.с. 11-25).

Згідно
наданого позивачем розрахунку заборгованості, внаслідок неналежного виконання
відповідачем умов договору, виникла заборгованість відповідача перед позивачем
у сумі 4 011,42 грн. (а.с. 8-10).

Позивач
звертався з претензією до відповідача з вимогою погасити заборгованість шляхом
перерахування грошових коштів на рахунок позивача (а.с. 27).

В
зв'язку з тим, що вказана претензія позивача була залишена відповідачем без
реагування, товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім
«Еталон»звернулось до господарського суду Київської області з позовом до
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1про стягнення
заборгованості у сумі 4 011,42 грн.

Під час
розгляду справи в місцевому господарському суді позивач звернувся до суду з
заявою про уточнення позовних вимог. У вказаній заяві позивачем зменшено суму
стягнення до 3 406,49 грн. у зв'язку з тим, що відповідачем було частково
погашено заборгованість перед позивачем (а.с. 53).

Відповідачем
не надано суду доказів погашення заборгованості перед позивачем.

Колегія
суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування
місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при
ухваленні оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є
такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею
101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно
до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого
суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у
тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

У
відповідності до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої
сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань
є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом,
іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від
виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за
іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно
до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами
справи підтверджується заборгованість суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1перед товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Еталон», а саме розрахунком суми заборгованості (а.с. 8-10), видатковими
накладними (а.с. 11-25).

Відповідач,
в порядку ст. 33 та 34 ГПК України, доказів на підтвердження погашення
заборгованості не надав.

Посилання
відповідача на те, що відповідно до взаєморозрахунків позивача та відповідача
за період з 12 березня 2005 року по вересень 2005 року у позивача виникла
заборгованість перед відповідачем колегією суддів відхиляються, оскільки,
згідно розрахунку суми заборгованості до позову (а.с. 8-10), перерахуванням
суми у 12 479,26 грн. відповідач розраховувався з позивачем за попередні
періоди.

Також,
колегію суддів апеляційного господарського суду приймається до уваги той факт,
що під час розгляду справи в місцевому господарському суді відповідачем була
частково погашена заборгованість перед позивачем, в зв'язку з чим останній
зменшував позовні вимоги.

Посилання
скаржника на те, що йому не було відомо про позовну заяву товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еталон»та на те, що місцевий
господарський суд, в порушення ст. 63 ГПК України, прийняв зазначену позовну
заяву та не повідомив відповідача про розгляд справи колегією суддів
відхиляються з огляду на наступне.

Матеріалами
справи підтверджується, а саме описом вкладення у цінний лист від 16.08.2007
року та квитанцією №3666 від 16.08.2007 року про сплату за відправлення цього
листа на адресу АДРЕСА_1, яка зазначена відповідачем у пункті «реквізити
сторін»договору, що позивач виконав вимоги ст. 56 ГПК України та надіслав копію
позовної заяви відповідачу (а.с. 29 та 28 відповідно).

Крім
цього, згідно штампів «відправлено»на ухвалі господарського суду Київської
області про порушення провадження у справі №19/352-07 від 27.08.2007 року (а.с.
1-2), на ухвалі господарського суду Київської області про відкладення розгляду
справи від 10.09.2007 року (а.с. 52) та на рішенні господарського суду
Київської області від 20.09.2007 року у справі №19/352-07 (а.с. 61-63), сторонам,
включно відповідачу, вказані документи надсилались.

Колегія
суддів вважає за потрібне зазначити, що в матеріалах справи наявна лише одна
адреса відповідача, а саме: АДРЕСА_1, яка зазначена і в нотаріальній
довіреності, виданій відповідачем своєму представнику, і на яку направлялись
ухвали Київського міжобласного апеляційного господарського суду (в матеріалах
справи містяться повідомлення про вручення поштового відправлення).

З
огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає
в діях місцевого господарського суду порушення норм процесуального права і
зазначає, що місцевим господарським судом дотримано всіх вимог ГПК України.

Згідно
вимог п. 2 ч. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року.
№11 з наступними змінами «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності -на
підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад
і змісту законодавства України.

З
огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення
господарського суду Київської області від 20.09.2007 року прийнято після
повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених
в рішенні суду обставинам справи, а також у зв'язку з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального права, і є законним та обґрунтованим.

Таким
чином, апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1на рішення господарського суду Київської області від 20.09.2007 року у
справі №19/352-07 слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду
слід залишити без змін.

Керуючись
ст.ст. 99, 101, ст.103, ст.105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний
господарський суд, -

постановив:

1.           Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1на рішення господарського суду Київської області від
20.09.2007 року у справі №19/352-07 за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Еталон»до суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1про стягнення 4 011,42 грн. залишити без задоволення.

2.           Рішення господарського суду Київської області від
20.09.2007 року у справі №19/352-07 за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Еталон»до суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1про стягнення 4 011,42 грн. залишити без змін.

3.           Справу №19/352-07 повернути до господарського суду
Київської області.

4.           Постанова набирає чинності з дня її
прийняття.

Головуючий
суддя:
Агрикова  О.В.

Судді:

Жук Г. А.

Рудченко
С.Г.

Дата відправки  03.03.08