СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07.04.08                                                                                 Справа № 15/346ад.

Суддя: Пономаренко Є.Ю.,

при секретарі судового засідання Шапошниковій О.М.

розглянувши матеріали справи за позовом

Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області, м. Луганськ

до Попаснянського житлово-комунального об’єднання, м. Попасна Луганської області

про стягнення економічних санкцій в сумі 19917 грн. 33 коп.

За участю представників:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Артьомова Н.А., юрисконсульт по довіреності № 159 від 14.02.08;

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 4 Закону України "Про ціни і ціноутворення" визначено повноваження Кабінету Міністрів України в галузі ціноутворення, зокрема, встановлено, що Кабінет Міністрів України визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами).

Таким органом, відповідно до Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 13.12.2000 N 1819 (далі - Положення), є Державна інспекція з контролю за цінами (далі - Держцінінспекція). Вона є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінекономіки і підпорядковується останньому.

Згідно з пунктом 11 Положення Держцінінспекція має територіальні органи - державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які становлять єдину систему органів державного контролю за цінами і мають права, передбачені пунктами 5, 6 Положення.

За змістом абзацу третього пункту 4 Положення Держцінінспекція відповідно до покладених на неї завдань у межах своєї компетенції здійснює перевірки додержання порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також їх економічного обґрунтування.

Відповідно до пункту 5 Положення Держцінінспекція, зокрема, має право проводити в органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності перевірки бухгалтерських документів, книг, звітів, калькуляцій та інших документів, пов'язаних з формуванням, встановленням і застосуванням цін і тарифів.

Згідно з Інструкцією про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03.12.2001 N 298/519, прийняття рішень про застосування економічних або фінансових (штрафних) за фактами порушення державної дисципліни цін покладено на Держцінінспекцію та відповідні державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

З наведеного випливає, що Держцінінспекція, приймаючи рішення про застосування санкцій за порушення державної дисципліни цін, діє як орган державної влади у здійсненні управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкт владних повноважень.

З урахуванням наведеного, справи за участю Держцінінспекції, пов'язані із здійсненням нею владних повноважень, підлягають розглядові місцевими та апеляційними господарськими судами в порядку, встановленому Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, суд розглядає зазначений позов відповідно до порядку встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги:

- про стягнення з відповідача суми економічних санкцій відповідно до рішення Держінспекції з контролю за цінами в Луганській області від 19.04.2007р. №71 на суму 19 917 грн. 33 коп.

Ухвалою суду від 17.07.2007р. провадження у даній справі зупинялося до вирішення по суті справи №18/257н-ад за позовом Попаснянського житлово-комунального об’єднання щодо оскарження ним рішення Держінспекції з контролю за цінами в Луганській області від 19.04.2007р. №71 на суму 19 917 грн. 33 коп., на підставі якого заявлено вимоги у даній справі №15/346ад.

Позивач не скористався правом на участь свого представника в судовому засіданні. Неявка представника позивача не перешкоджає розгляду спору по суті.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення про те, що постановою Господарського суду Луганської області від 03.08.2007р. у справі №18/257н-ад визнано нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області від 19.04.2007р. №71, а також, що дана постанова набрала законної сили.

В ході судового розгляду справи судом досліджено всі надані до матеріалів справи пояснення та документи як докази.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов висновку про те, що пред’явлений Державною інспекцією з контролю за цінами в Луганській області позов не підлягає задоволенню виходячи з нижченаведених підстав.

Рішенням Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області від 19.04.2007р. №71 на підставі ст. 14 Закону України «Про ціни та ціноутворення»до відповідача застосовані економічні санкції у розмірі 19917 грн. 33 коп.

Заявлена позовна вимога про стягнення суми економічних санкцій ґрунтувалася на рішенні Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області від 19.04.2007р. №71. При цьому, в позовній заяві зазначалося про те, що рішення Держінспекціі не виконано, не оскаржене і на цей час є дійсним.

Проте, відповідачем оскаржено в окремому судовому провадженні рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області від 19.04.2007р. №71, на підставі якого ґрунтувалися вимоги за позовом у даній справі.

Постановою Господарського суду Луганської області від 03.08.2007р. у справі №18/257н-ад визнано нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області від 19.04.2007р. №71, яким до відповідача були застосовані економічні санкції, про стягнення яких заявив позивач за позовною заявою, що розглядається у даній справі.

Вказана постанова Господарського суду Луганської області від 03.08.2007р. у справі №18/257н-ад оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.10.2007р. вказана постанова Господарського суду Луганської області від 03.08.2007р. у справі №18/257н-ад залишена без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо яких встановлено ці обставини.

Тому, санкції вказані в рішенні Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області від 19.04.2007р. №71 та заявлені за позовом, що розглядається у даній судові справі є необґрунтованими та не підлягають стягненню з відповідача.

Вирішуючи справу на підставі Конституції та законів України, враховуючи принцип, встановлений у ст. 19 Конституції України та ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв’язку з визнанням нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області від 19.04.2007р. №71, заявлена за позовом вимога про стягнення суми економічних санкцій відповідно до зазначеного рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області (визнаного нечинним) на суму 19917 грн. 33 коп., не підлягає задоволенню.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено осіб, які брали участь у справі про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 72, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 09.04.2008р.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко