ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2008 р.

Справа № 16/147/06

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду складі:

Головуючого судді: Лавренюк О.Т.

суддів: Савицького Я.Ф., Гладишевої Т.Я.

при секретарі судового засідання: Іоффе С.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Мельник О.М., дов. № 634 від 06.03.2008 р.

від відповідача: Рибак Л.М., дор. № 03/09 від 04.01.2007 р.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства “Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство”

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 11.03.2008 р.

по справі № 16/147/06

за позовом Державного підприємства “НАЕК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Южноукраїнська АЕС” (далі по тексту - ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі ВП “ЮАЕС”)

до Комунального підприємства “Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство” (далі по тексту - КП “ТВКГ”)

про стягнення 525 120,01 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

23.05.2006 р. рішенням господарського суду Миколаївської області по справі № 16/147/07 позов ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі ВП “ЮАЕС” задоволено, стягнуто з КП “ТВКГ” 525 102,01 грн. заборгованості, 5 251,20 грн держмита, 118,00 грн. витрат на ІТЗ.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.07.2006 р. по справі № 16/147/06 рішення місцевого господарського суду від 23.05.2006 р. залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду першої інстанції від 23.05.2006 р. видано наказ від 27.07.2006 р.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 01.09.2007 р. по даній справі касаційну скаргу КП “ТВКГ” повернуто скаржнику без розгляду.

27.02.2008 р. до господарського суду Миколаївської області надійшла заява КП “ТВКГ” про надання відстрочки виконання судового рішення від 28.03.2006 р.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11.03.2008 р. в задоволенні вказаної вище заяви відмовлено, оскільки заявник в порушення ст. 121 ГПК України не довів виняткових обставин, які б обумовлювали відстрочку виконання рішення, а відсутність грошових коштів, скрутне фінансове становище, викликане низькими тарифами на комунальні послуги населення, є наслідком його господарської діяльності.

Не погоджуючись із зазначеною вище ухвалою місцевого господарського суду від 11.03.2008 р., КП „ТВКГ” звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким надати відстрочку до 01.02.2009 р. виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 23.05.2006 р. по справі № 16/147/06. Доводи та вимоги скаржника ґрунтуються на тому, що оскаржувана ухвала є безпідставною та необґрунтованою, винесена судом без дослідження належним чином вимог заявника, невірним застосуванням та порушенням норм матеріального та процесуального права, порушує права скаржника, оскільки була винесена за відсутністю представника КП „ТВКГ”, не повідомленого належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги, у зв'язку з чим є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

На думку скаржника, відмова в наданні відстрочки виконання рішення суду паралізує роботу підприємства та спричинить йому збитків, так як Державною виконавчою службою буде накладено арешт на його розрахункові рахунки, внаслідок чого буде зупинений процес надання будь-кому послуг з теплопостачання, водопостачання, водовідведення, послуг з утримання, обслуговування та ремонту внутрішньо-будинкових мереж.

Скаржник також зазначає на те, що місцевий господарський суд, не врахував його скрутне фінансове становище та не прийняв до уваги факт не надходження від Южноукраїнської МР дотацій і вирішення питання їх надання на сьогоднішній день й на майбутнє.

Ухвалою колегії суддів Одеського апеляційного господарського суду апеляційна скарга прийнята до провадження з урахуванням вимог ст. 129 Конституції України.

22.04.2008 р. до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу КП „ТВКГ”, в якому ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі ВП “ЮАЕС” просить суд залишити ухвалу місцевого господарського від 11.03.2008 р. без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

12.05.2008 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано доповнення до відзиву ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі ВП “ЮАЕС”, в якій є посилання на те, що не виділення місцевою радою дотацій КП „ТВКГ” на покриття різниці між встановленими тарифами та собівартістю послуг, що поставляються КП „ТВКГ” не може бути прийнято до уваги, оскільки зазначена обставина не звільняє КП „ТВКГ” від виконання його обов'язків по договору про надання послуг.

Представник ДП „НАЕК „Енергоатом” в особі ВП „ЮАЕС” в судовому засіданні 20.05.2008 р. підтримував доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та доповненнях до відзиву на апеляційну скаргу, просив господарський суд апеляційної інстанції залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Представник КП “ТВКГ” був присутній в судовому засіданні 20.05.2008 р., підтримував апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла до наступного.

У відповідності із частиною 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу відстрочки виконання судового рішення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження” № 14 від 26.12.2003 р. передбачено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.02.2003 р. між ДП „НАЕК „Енергоатом” в особі ВП „ЮАЕС” (Постачальник) та КП „ТВКГ” (Абонент) укладено договір № 06-05/ПУ-9492-0-2003-ЦВКХ на відпуск теплової енергії в гарячій воді. Відповідно до п. 6.2. зазначеного договору розрахунковий період встановлено один місяць. Всупереч цього пункту відповідач договірні зобов'язання не виконав, в зв'язку з чим виникла заборгованість з травня по грудень 2005 року, про що свідчать акти на відпуск теплової енергії (т. 1 а.с. 15-22) та виставлені позивачем рахунки на оплату поставленої теплової енергії (т. 1 а.с. 23-29). На підставі цього, сторонами складено акт про звірку взаєморозрахунків від 26.01.2006 р., підписаний обома сторонами на суму 525 120,01 грн. (т. 1 а.с. 14).

В обґрунтування поданої заяви про відстрочку виконання рішення суду від 28.03.2006 р., у якості обставин, що ускладнять виконання рішення або зроблять його неможливим в розумінні ст. 121 ГПК України, КП „ТВКГ” послалось на те, що підприємство знаходиться у скрутному фінансовому становищі, яке викликане низькими тарифами на комунальні послуги населення, а також не виділення Южноукраїнською міською радою дотацій на покриття різниці між встановленими тарифами та собівартістю послуг, що поставляються підприємством.

Між тим, як встановлено під час розгляду даної справи в місцевому господарському суді, в суді апеляційної інстанції та у Вищому господарському суді України, КП „ТВКГ” в порушення норм чинного законодавства та умов договору № 06-05/ПУ-9492-0-2003-ЦВКХ від 26.02.2003 р. взяті на себе зобов'язання у встановлені договором строки виконував не в повному обсязі, в зв'язку з чим і утворилася заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у період з травня по грудень 2005 року у розмірі 525 120,01 грн.

Таким чином, не можуть бути прийняті до уваги доводи скаржника щодо невідповідності встановлених виконкомом Южноукраїнської міської ради тарифів на водопостачання та водовідведення собівартості послуг, які він надає населенню по водопостачанню та водовідведенню, оскільки такі тарифи він сам погодив при підписанні договору на водопостачання та водовідведення.

Крім того, посилання скаржника на неможливість погашення боргу у зв’язку із ненаданням йому виконкомом Южноукраїнської МР дотації не заслуговують на увагу, так як це за умовами договору не звільняє його від виконання своїх обов’язків за договором.

Не заслуговують на увагу й доводи скаржника про те, що місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваної ухвали не врахував скрутне фінансове становище КП „ТВКГ”, оскільки останнє ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції не надало будь-яких доказів, що підтверджують його скрутний фінансовий стан.

Також слід зазначити, що представником КП „ТВКГ” в судовому засіданні підтверджено факт того, що існує певна кількість рішень про стягнення заборгованості за надані послуги з відповідача на користь позивача, однак на сьогоднішній день заборгованість взагалі не погашена і лише існує намір у КП “ТВКГ”, у разі надходження коштів в 2008 році від Южноукраїнської МР, почати погашати цю заборгованість.

Отже, місцевий господарський суд, врахувавши особливості правовідносин між боржником та стягувачем, про які наведено вище, цілком обґрунтовано дійшов висновку, що надані боржником докази є недостатніми, щоб вважати зазначені КП „ТВКГ” обставини саме такими, що можуть призвести до ускладнення виконання рішення або зробити його неможливим.

КП „ТВКГ” ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до господарського суду апеляційної інстанції не надало, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги в Одеському апеляційному господарському суді нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість висновків місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 23.05.2006 р. по справі № 16/147/06.

Між тим, місцевий господарський суд, призначаючи до розгляду заяву КП „ТВКГ” на 11.03.2008 р., належним чином не повідомив сторони про час та місце слухання заяви і виніс оскаржувану ухвалу без участі представників сторін.

Даний факт підтверджується двома наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями (т. 2 а.с. 50, 51), згідно з якими сторони отримали 12.03.2008 р. та 13.03.2008 р. від господарського суду Миколаївської області певні ухвали, але оскаржувана ухвала від 11.03.2008 р. винесена місцевим господарським судом ще до отримання сторонами, зокрема, скаржником, відповідної ухвали про час, дату та місце слухання поданої заяви, чим порушено частину другу статті 22 Господарського процесуального кодексу України, а саме права КП „ТВКГ”.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 104 Господарського процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Миколаївської області від 11.03.2008 р. по справі № 16/147/06 не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню, а апеляційна скарга КП „ТВКГ” – частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-106 ГПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу КП “ТВКГ” задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 11.03.2008 р. по справі № 16/147/06 – скасувати.

В задоволенні заяви КП “ТВКГ” про відстрочку виконання рішення господарського суду Миколаївської області по справі № 16/147/06 від 23.05.2006 р. – відмовити.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.Т. Лавренюк

Суддя Я.Ф. Савицький

Суддя Т.Я. Гладишева