ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 р.

№ 18/175-07 (31/146)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

за участю представників сторін

позивача

відповідача

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну скаргу

у справі

не з'явились, повідомленні належним чином

не з'явились, повідомленні належним чином

Дніпропетровської міської Ради

18/175-07(31/146)

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від

24.10.2007 року

за позовом

Дніпропетровської міської Ради

до

Товариства з обмеженою відповідальніс-тю"Спрут і К"

про

розірвання договору купівлі - продажу

Дніпропетровська міська Рада звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення заборгованості по орендній платі за землю у розмірі 40 223,22 грн., серед яких 37507,45 грн. основного боргу та 2725,77 грн. пені, а також розірвання договору оренди земельної ділянки від 28.12.2007 року. Позовні вимоги мотивовані посиланням на систематичне порушення відповідачем свого зобов'язання щодо внесення орендної плати за землю у встановлені договором строки.

Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 27.06.2006 року (суддя Мороз В.Ф.) позовні вимоги щодо розірвання договору задовольнив, договір оренди земельної ділянки від 28.12.2002 року, укладений Дніпропетровською міською Радою та товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Спрут і К" розірвав, стягнув відповідні судові витрати. Доповідач:Гоголь Т.Г.

В цій частині судове рішення вмотивоване обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог. В частині стягнення боргу по орендній платі в розмірі 37 507, 45 грн. в позові відмовив у зв'язку з тим, що позивач не подав суду витребуваних документів.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд постановою від 18.09.2006 року (судді: Лисенко О.М., Логвиненко А.О., Чоха Л.В.) рішення господарського суду скасував в частині задоволення позову щодо розірвання спірного договору з прийняттям нового рішення про відмову в позові. В решті судове рішення залишене без змін.

За касаційною скаргою Дніпропетровської міської Ради, Вищий господарський суд України переглянув рішення місцевого та постанову апеляційного госпо дарських судів і постановою від 08.02.2007 року скасував, справу скерував на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області, пославшись на те, що судами попередніх інстанцій не в повному обсязі досліджувались обставини справи щодо систематичної несплати відповідачем орендних платежів.

Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 22.06.2007 року (суддя Петрова В.І.) в задоволенні позовних вимог відмовив. Рішення вмотивоване тим, що товариством з обмеженою відповідальністю "Спрут і К" повністю сплачено суму основного боргу.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд постановою від 24.10.2007 року (судді: Павловський П.П., Швець В.В., Чус О.В.) рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2007 року - залишив без змін з тих самих підстав. Систематичних порушень несплати орендної плати відповідачем не встановив.

Дніпропетровська міська Рада звернулася до Вищого господарського суду із касаційною скаргою на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2007 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.10.2007 року, просить скасувати та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити. Вважає, що ухвалені рішення прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки не враховано приписи статті 24, 25, частину 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі", статті 14 Конституції України, статті 2 Закону України "Про плату за землю", пункту1 статті 4, пункту 2 статті 48 Закону України "Про власність". Скаржник зазначив, що підприємство не виконувало свої зобов'язання по сплаті орендної плати, а відтак, висновки судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для розірвання договору не відповідають чинному законодавству.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування норм матеріального та процесуального права в постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В процесі розгляду справи господарськими судами попередніх інстанцій було встановлено, що 28.12.2002 року між Дніпропетровською міською Радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Спрут І К" був укладений договір оренди земельних ділянок площами 0,4279 га, 0,1659 га, 0,0311 га. для фактичного

розміщення комплексу Калинівського ринку, що знаходяться в місті Дніпропетровськ, вулиця Калинова, 14. Термін дії договору встановлений до 19 вересня 2007 року.

Відповідно до пункту 3.2 договору оренди плата за користування земельними ділянками сплачується в грошовій формі в розмірі земельного податку, та вноситься на розрахунковий рахунок Держказначейства за місцем податкової звітності щомісячно до 15 числа наступного місяця і на майбутній період вноситься на термін не більше одного календарного року.

При новому розладі справи місцевим та апеляційним господарськими судами було встановлено, що відповідач кожного місяця здійснював оренді платежі і на час розгляду справи заборгованість у відповідача за спірній період відсутня. Тобто, з наданих відповідачем доказів не вбачається системи несплати товариством з обмеженою відповідальністю "Спрут і К" орендних платежів, що могло бути підставою для розірвання договору.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За визначенням статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України правовим наслідком порушення зобов'язання, є зокрема розірвання договору, якщо це передбачено договором або законом.

Згідно зі статтею 32 Цивільного кодексу України на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Оскільки, Дніпропетровською міською Радою не надані докази систематичної несплати товариством з обмеженою відповідальністю "Спрут і К" орендних платежів(протягом шести місяців) попередні судові інстанції вірно застосували приписи чинного законодавства,що регулюють ці правовідносини.

Отже, фактичні обставини справи встановлено господарськими судами попередніх інстанцій на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими, оскільки зводяться до переоцінки поданих доказів, що суперечить вимогам статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, тому до уваги не приймаються.

З огляду на зазначене та керуючись статтями 108, 1115 , 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.10.2007 року у справі № 18/175-07(31/146)- залишити без змін, а касаційну скаргу Дніпропетровської міської Ради - залишити без задоволення.

Головуючий суддя

Т.Добролюбова

судді:

Т.Гоголь

В.Швець