ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

24.03.08            Справа № 17/426-07

За позовом Відкритого акціонерного товариства

“Київський картонно-паперовий комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна країна”

про стягнення 6618,54 грн

Суддя Суховий В.Г.

Представники:

позивача: Гриненко Т.В.;

відповідача: Ткаченко Т.О.

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської області звернулося з позовом Відкрите акціонерне товариство “Київський картонно-паперовий комбінат" (далі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна країна” (далі - Відповідач) про стягнення 6618,54 грн заборгованості.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по Договору № 182/43/0107 від 16.01.2007р. щодо оплати отриманих товарів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.12.2007р. порушено провадження у справі № 17/426-07 та призначено до розгляду на 30.01.2008р.

У зв’язку з хворобою судді Сухового В.Г. судове засідання, що призначене на 30.01.2008р. не відбулося, тому розгляд справи було відкладено на 03.03.2008р.

У зв’язку з неявкою в судове засідання 03.03.2008р. представника відповідача, неподанням ним витребуваних документів та необхідністю витребування нових доказів, суд відклав розгляд справи на 24.03.2008р.

Позивач позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачем подано заяву від 24.03.2008р., в якій він зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Молочна країна” отримало товар від Відкритого акціонерного товариства “Київський картонно-паперовий комбінат" в повному обсязі та просить відповідно до ст. 83 ГПК України відстрочити виконання рішення у зв’язку з неможливістю погасити борг вчасно.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд в с т а н о в и в:

16.01.2007р. між Відкритим акціонерним товариством “Київський картонно-паперовий комбінат" та Товариством з обмеженою відповідальністю “Молочна країна” було укладено Договір № 182/43/0107 (далі - Договір) та Додаток № 1 до Договору № 182/43/0107 від 16.01.2007р. Відповідно до умов Договору (п. 1.1) постачальник (позивач) зобов’язується поставити та передати у власність покупця гофрокартонну продукцію виробництва Товариства з обмеженою відповідальністю “Київський картонно-паперовий комбінат", а покупець (відповідач) зобов’язується прийняти й оплатити товар на умовах даного Договору.

Згідно з п. 1.2 Договору найменування, кількість та асортимент поставленого товару вказується в додатках до даного Договору, який є невід’ємною його частиною, або замовленнях покупця.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 Договору товар поставляється на умовах, викладених в Додатках до даного Договору або замовленнях покупця. Зобов’язання постачальника щодо поставки товару вважаються виконаними з моменту передачі товару.

Згідно з п.п. 4.1, 4.3 Договору ціна поставленого товару вказується в додатках до даного Договору. Зобов’язання покупця з оплати поставленого товару вважається виконаним в день зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно з п. 3. Додатку № 1 до Договору № 182/43/0107 від 16.01.2007р. умови оплати – на протязі 3-х банківських днів з моменту поставки.

Отже зазначений Договір є підставою для виникнення у його сторін зобов’язань.

На підставі Договору № 182/43/0107 від 16.01.2007р. позивач передав, а відповідач прийняв за довіреністю серія ЯНИ № 963985 від 24.05.2007р. Гофро ящик Т-23 С бурий 340x270x140 в кількості 5280 шт. на загальну суму –5280 грн, всього з ПДВ –6336 грн.

На підтвердження поставленого відповідачу товару, позивачем подано суду: рахунок –фактуру № 4511 від 23.05.2007р.; довіреність серія ЯНИ № 963985 від 24.05.2007р.; накладну № 4511 від 23.05.2007р.; товарно-транспортну накладну 02 АБЕ від 23.05.2007р. (належним чином завірені копії в матеріалах справи).

Проте, в порушення своїх договірних зобов’язань відповідач за отриманий товар по Договору № 182/43/0107 від 16.01.2007р. розрахувався частково, про що позивач зазначив у позові.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар по Договору № 12-05/06-1 від 12.05.2006р. згідно з доданим розрахунком (а.с. 38) становить 6277 грн.

Крім того, в судовому засіданні відповідачем подано заяву від 24.03.2008р., в якій він зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Молочна країна” отримало товар від Відкритого акціонерного товариства “Київський картонно-паперовий комбінат" в повному обсязі.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за одержаний товар по Договору № 182/43/0107 від 16.01.2007р. в сумі 6 277 грн є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до п. 5.2 Договору при несвоєчасній оплаті поставленого товару покупець сплачує поставнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від ціни неоплаченого товару.

З урахуванням наведеного, господарський суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення пені за період з 29.05.2007р. по 30.09.2007р. включно у розмірі 341,54 грн згідно поданого розрахунку позивача.

Що ж до поданої заяви відповідача від 24.03.2008р., в якій він просить відповідно до ст. 83 ГПК України відстрочити виконання рішення у зв’язку з неможливістю погасити борг вчасно, суд зазначає наступне.

Господарський суд має право відстрочити виконання рішення у виняткових випадках залежно від обставин справи.

Оскільки, відповідачем не подано суду доказів на підтвердження обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом, тому суд відмовляє відповідачу в задоволені даної заяви про відстрочку виконання рішення.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Молочна країна” (код 33679204) на користь Відкритого акціонерного товариства “Київський картонно-паперовий комбінат" (код 05509659) 6 277 грн - основного боргу та 341,54 грн –пені, а також судові витрати: держмито у розмірі 102 грн та 118 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                          Суховий В. Г.