ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

04 квітня 2008 р.                                                             Справа № 7/59-2008

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Шведа С.Б., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства „Батьовський комбінат хлібопродуктів”, смт. Батьово Берегівського району

до відповідача Берегівської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Берегово

про скасування податкових повідомлень –рішень від 09.08.07 №/0, від 24.09.07 №/1, від 26.11.07 №/2 та №/2, від 05.02.08 №/3 та №/3 про визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток у загальній сумі 259764,00 грн. та 09.08.07 №/0, від 24.09.07 №/1, від 26.11.07 №/2, від 05.02.08 №/3 про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 24439,50 грн.,

від позивача –Лунгу Е.А.;Король С.Г.;

від відповідача –Тромбола В.Й.;Попович Н.В.

Секретар судового засідання – Ряшко А.В.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство „Батьовський комбінат хлібопродуктів” (далі - Підприємство) звернулося до суду з позовом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27.02.08) про скасування податкових повідомлень –рішень про визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток у сумі 259764,00 грн. та про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 24439,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач та його представники зазначили, що використання Підприємством зерна, яке знаходилося у нього на відповідальному зберіганні, з метою забезпечення безперервної роботи Підприємства не можна вважати безоплатно отриманим товаром, оскільки воно використовувалося для виробничих потреб, а згодом спожиті обсяги зерна були повністю повернуті до Державного резерву.

Щодо неправомірності зменшення складу валових витрат по переміщенню зерна та зменшення податкового кредиту з ПДВ по цій позиції, то витрати Підприємства по переміщенню зерна безпосередньо відносяться до господарської діяльності Підприємства, тому ці витрати підставно віднесені Підприємством до складу валових витрат, а ПДВ у розмірі 16293 грн. правомірно включений до податкового кредиту.

Відповідач та його представники в судовому засіданні позов не визнали, оскільки проведеною перевіркою підтверджені факти порушень позивачем вимог Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994р. №334/94-ВР в редакції Закону від 22.05.1997р. №283/97-ВР з відповідними змінами та доповненнями (далі –Закон №334/94-ВР) в частині визначення бази оподаткування податком на прибуток результатів господарської діяльності Товариства та Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР з відповідними змінами та доповненнями (далі –Закон №168/97-ВР) в частині формування обсягів податкового кредиту, тому позивачу і визначені до сплати податкові зобов’язання за оспорюваними податковими повідомленнями –рішеннями.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, суд констатує наступне:

Комплексною плановою документальною перевіркою дотримання вимог податкового законодавства ДП „Батьовський комбінат хлібопродуктів” за період з 01.07.05р. по 31.12.06р. (акт перевірки Брегівської ОДПІ від 02.08.07р. №105-23/010/00954165) встановлено, що Підприємство в порушення п.2 ст.12 Закону України „Про державний матеріальний резерв” від 24.01.1997р. № 51/97-ВР використало(переробило на борошно) передане йому на відповідальне зберігання зерно пшениці без наявності дозволу Держкомрезерву на суму 358197 грн. у другому півріччі 2005 р. та на суму 687929 грн. у 2006 р. і в порушення п.п.4.1.6. п.4.1. ст.4 Закону № 334/94-ВР занизило по податковому обліку валовий доход за цей період на загальну суму 1046126 грн.; в порушення вимог п.п.5.2.1. п.5.2. ст.5 Закону № 334/94-ВР та п.п.7.4.4. п.7.4. ст.7 Закону № 168/97-В Р віднесло          до складу валових витрат за 4 кв.2006 р. витрати по закладанню на зберігання та переміщенню зерна Держкомрезерву на суму 80669 грн. та включило до складу податкового кредиту з ПДВ за вересень-жовтень 2006 р.суму 16293 грн., оскільки такі витрати згідно з укладеним з Держкомрезервом договором відповідального зберігання матеріальних цінностей від 05.04.2004 р.№ юр-2-зб/297-2004 не відносяться до вартості послуг по зберіганню зерна і відшкодовуються Підприємству за рахунок коштів державного бюджету Держкомрезервом у встановленому порядку; в порушення п.п.1.22.1. п.1.22. ст.1та п.п.4.1.6.п.4.1. ст.4 Закону № 334/94-ВР не включено до складу валового доходу 65166 грн. ПДВ з вартості простроченої кредиторської заборгованості по попередній оплаті поставки зерна у 4 кв.2005 та 3 кв.2006 р.р.

За результатами перевірки з урахуванням інших порушень, які не оскаржуються позивачем,встановлено заниження податку на прибуток за 2005 рік на 147786 грн., податку на додану вартість за вересень-жовтень 2006 року на 16923 грн., завищення податку на прибуток за 2006 рік на 1545 грн. та визначено від”ємне значення об’єкта оподаткування податком на прибуток за 2006 рік у сумі 176227 грн.

Податковими повідомленнями-рішеннями Берегівської ОДПІ від 09.08.2007 р. № /0 і № /0 Підприємству були визначені до сплати податкові зобов’язання у сумі 146241 грн. по податку на прибуток та у сумі 16293 грн. по ПДВ та застосовано на підставі п.п.17.1.3. п. 17.1. ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” штрафні санкції у сумах відповідно 73120,50 грн. та 8146,50 грн. За результатами адміністративного оскарження визначених податкових зобов’язань сума штрафних санкцій по податку на прибуток рішенням ДПА у Закарпатській області від 23.11.2007 р. № 2268/10/25-055 була збільшена на 40403 грн.

Статтею 2 Закону України „Про державний матеріальний резерв” передбачено відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву у постачальника (виробника) або одержувача (споживача) без надання йому права користування цими матеріальними цінностями до прийняття у встановленому порядку рішення про відпуск їх з державного резерву. Самовільне відчуження(використання) зберігачем матеріальних цінностей державного резерву, переданих йому на відповідальне зберігання, без відповідного рішення про відпуск їх з державного резерву не допускається.

Згідно з п.п.1.22.1. п.1.22.ст.1 Закону № 334/94-ВР безповоротна фінансова допомога –це, зокрема, сума кредиторської заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

Відповідно до п. 1.23. ст. 1 Закону №334/94-ВР безоплатно надані товари (роботи, послуги) –це, зокрема, товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею в її виробничому або господарському обороті.

Згідно з п. 1.24. Закону №334/94-ВР відповідальне зберігання - господарська операція платника податку, що передбачає передання згідно з договорами схову матеріальних цінностей на зберігання іншій особі без права їх використання у господарському обороті такої фізичної чи юридичної особи, з подальшим поверненням цих матеріальних активів платнику податку без зміни їх якісних або кількісних характеристик.

Підпунктом 4.1.6. пункту 4.1. статті 4 Закону №334/94-ВР передбачено, що до валового доходу платника податку відносяться суми безповоротної фінансової допомоги (у даному випадку суми простроченої кредиторської заборгованості), а також вартість матеріальних цінностей, переданих платнику податку згідно з договорами схову (у відповідальне зберігання) та використаних ним у власному виробничому чи господарському обороті.

Правовими приписами п. 5.1. ст. 5 Закону №334/94-ВР передбачено, що валовими витратами виробництва та обігу (далі - валові витрати) –є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1. пункту 5.2. ст.5 вищевказаного Закону визначено, що до складу валових витрат підлягають віднесенню лише витрати у якості компенсації вартості товарів(робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону №168/97-ВР (у редакції Закону, яка діяла у періоді, де мали місце випадки порушення позивачем порядку формування податкового кредиту (а.с. 26-27)), податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

У разі коли платник податків придбав товари (роботи, послуги), вартість яких не відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) і не підлягає амортизації, податки, сплачені у зв'язку з таким придбанням, відшкодовуються за рахунок відповідних джерел і до складу податкового кредиту не включаються (п.п. 7.4.4. п. 7.4. ст. 7 Закону №168/97-ВР ).

Порушення платником податків умов укладених з ДП „Укррезерв” договорів відповідального зберігання, правових приписів нормативного –правових актів, які регулюють загальні принципи формування, розміщення, зберігання, використання, поповнення запасів державного матеріального резерву, факти неправомірного використання переданих на відповідальне зберігання матеріальних цінностей (зерно) державного резерву у власному господарському обороті, неповного віднесення сум простроченої кредиторської заборгованості до складу валового доходу, завищення складу валових витрат та податкового кредиту з ПДВ з вартості послуг по переміщенню зерна, які не відносяться до валових витрат платника податків і відшкодовуються Підприємству за рахунок держбюджету у встановленому порядку, наявність складу податкових правопорушень у діях (бездіяльності) Підприємства та висновки податкової перевірки по визначенню податкових зобов’язань з податку на прибуток та ПДВ по наведених вище позиціях підтверджені матеріалами та судовим розглядом справи.

.

З огляду на наведене підстави для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за предметом позову відсутні, тому у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 7-9, 69, 72, 86, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена за правилами, передбаченими статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя С.Швед