ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2008 р.

Справа № 3/76

за позовом: Закритого акціонерного товариства "Консюмерс-Скло-Зоря", вул. Промислова, 1, с. Зоря, Рівенська область, 35314

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросвіт", вул. Незалежності, 46, м. Івано-Франківськ, 76007

про стягнення 1 256 654 грн.

Cуддя Фрич Марія Миколаївна

При секретарі Михалевич Андрій Дмитрович

Представники:

Від позивача: Бакун Руслана Аркадіївна - представник, (довіреність № 283 від 03.03.2008р.)

Від позивача: Бакун Андрій Юрійович - адвокат, (довіреність №70 від 16.01.08р.)

Від відповідача: Шургот Оксана Василівна - представник, (довіреність № 363 від 19.05.2008р.)

СУТЬ СПОРУ: про розірвання договору № 2006/2 від 20 червня 2007р. та стягнення 980000 грн. сплаченого авансового платежу, 97314 грн.пені та 179340 грн. інфляційних.

Судове засідання проведено з застосуванням перерви.

Заявою від 27.05.2008р. позивач змінив позовні вимоги і просить суд розірвати договір, стягнути авансовий платіж в розмірі 880000 грн., 97314 грн. пені та 174440 грн. збитків.

Відповідно до ст.22 ГПК України сторона вправі до прийняття рішення по суті змінити предмет або підставу позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Виходячи із наведеного заява сторони є такою, що визнається судом та предметом спору визнаються вимоги викладені в заяві від 27.05.08р.

При розгляді матеріалів справи суд встановив, що позивач заявлені вимоги обгрунтовує:

- договором № 2006/2 від 20.06.2007р. на поставку трансформатора ТДН-16000/110-У1,

- фактом попередньої оплати вартості трансформатора в розмірі 980000 грн. відповідно до виставленого рахунку від 22.06.2007р. № ЕС-22636,

- зобов"язанням відповідача відповідно до п.3.1 договору поставити трансформатор протягом 110 днів з моменту передоплати,

- фактом невиконання відповідачем взятого на себе зобов"язання по поставці трансформатора на умовах укладеного договору,

-статтями 611, 651 Цивільного кодексу, які дають право позивачу при викладених обставинах відмовитися від договору та вимагати його розірвання,

-п.5.2 договору, який передбачає відповідальність в вигляді пені за недопоставку товару,

- ст.623 Цивільного кодексу, яка передбачає відповідальність в вигляді відшкодування збитків стороною, яка порушила зобов"язання.

Відповідач вимоги позивача визнав частково, а саме: відповідач не заперечив проти розірвання

договору, проти вимог повернення передоплати /сплативши при цьому в добровільному порядку 100000 грн/, частково проти пені та відповідач повністю заперечує вимоги позивача в частині стягнення збитків. В частині заперечень позовних вимог відповідач посилається на те, що пеню слід розрахувати не від суми договору, а від суми фактичної передоплати та заперечує наявність правових підстав для відшкодування збитків, оскільки ст.625 Цивільного кодексу передбачає стягнення основного боргу із індексом інфляції, але в випадку просрочення грошового зобов"язання, чого в спірному випадку немає.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та керуючись вимогами діючого законодавства дійшов в спірному випадку наступних висновків:

20 червня 2007р. сторони уклали між собою договір № 2006/2, відповідно до чого набули певних прав та обов"язків. Зокрема, відповідно до п.1.1 договору відповідач зобов"язувався поставити позивачу трансформатор ТДН-16000/110-У1, а позивач зобов"язувався оплатити його вартість на умовах та в порядку передбаченому договором. Оскільки за умови отримання передоплати відповідач зобов"язання по поставці товару в передбачені терміни не виконав - в наявності факт порушення договірного зобов"язання відповідачем, що є відповідно до п.6ст.193 Господарського кодексу підставою для відмови позивача від виконання своїх зобов"язань по договору. Враховуючи при цьому, що сторони в судовому засіданні не заперечували проти припинення договірних взаємовідносин і що такі права їм надані п.1 ст.604 Цивільного кодексу - суд визнає обгрунтованими вимоги позивача в частині розірвання спірного договору.

Визнаються обгрунтованими і вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 880000 грн., оскільки вони обгрунтовані належними доказами про їх перерахування відповідачу, відсутністю доказів зі сторони відповідача про їх отоварення або повернення та приймається до уваги факт визнання боргу в цій частині самим відповідачем.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 97314 грн. пені суд виходить із такого. Дана пеня стягуеться на підставі п.5.2 договору, який передбачає, що у випадку, якщо продавець перевищує терміни поставки товару - він сплачує покупцю пеню за кожний календарний день недопоставки товару в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, але не більше 5% від суми договору. Таким чином, наведеною договірною умовою передбачена відповідальність за порушення термінів поставки /а не пеня за просрочку грошового зобов"язання/. Дана обставина дає право суду на висновок про те, що пеня підлягає стягненню із розрахунку суми товару, терміни поставки якої порушено. З огляду на це, суд не приймає доводи відповідача про обчислення пені з урахуванням проведених проплат, оскільки поставка товару і розрахунок по ньому є різними зобов"язаннями, внаслідок чого і відповідальність за їх порушення є різною, договором же передбачена відповідальність за недопоставку.

В частині вимог про стягнення збитків в розмірі 174440 грн. суд визнає їх правомірно заявленими, але в розмірі 162680 грн. виходячи із такого.

Стаття 623 Цивільного кодексу передбачає, що боржник, який порушив зобов"язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. В спірному випадку факт порушення зобов"язання відповідачем доведено. Таким чином позивач має право на відшкодування збитків, які визначені позивачем з урахуванням індексу інфляції. Розмір збитків зменшено внаслідок проведеного перерахунку в судовому засіданні.

При цьому суд зауважує, що збитки стягуються в порядку ст.623 Цивільного кодексу, а не ст.625 цього ж кодексу, на що посилається відповідач, заперечуюччи проти позову в цій частині.

Таким чном, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст.611,623, 625, 651 Цивільного кодексу, ст.193 Господарського кодексу, ст. ст. 22, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Розірвати договір № 2006/2 від 20 червня 2007р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросвіт", вул. Незалежності, 46, м. Івано-Франківськ, 76007 (р/р 260073005 в ІФ ОД АППБ "Аваль" МФО 336462 , ІПН 0) на користь Закритого акціонерного товариства "Консюмерс-Скло-Зоря", вул. Промислова, 1, с. Зоря, Рівенська область, 35314 (р/р 8467 в філії "Розрахунковий центр "ПриватБанку" м. Київ, МФО 320649 ІПН 36) - 880 000 грн. основного боргу, 97 314 грн. пені, 162 680 грн. збитків, 12 651 грн 54 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Достягнути з Закритого акціонерного товариства "Консюмерс-Скло-Зоря", вул. Промислова, 1, с. Зоря, Рівенська область, 35314 (р/р 8467 в філії "Розрахунковий центр "ПриватБанку" м. Київ, МФО 320649 ІПН 36) до Державного бюджету м. Івано-Франківська (р/р 0002, код платежу 22090200, код ЄДРПОУ отримувача 20568100, банк ГУДК України в Івано-Франківській області, МФО 836014) - 10 866 грн. 14 коп. несплаченого мита.

В решті частині вимог в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                            Фрич Марія Миколаївна

рішення підписане 05.06.08

Виготовлено в АС "Діловодство суду"