ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2008 Справа № 16/278-07(32/148-06)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Лисенко О.М.

при секретарі судового засідання: Прокопець Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача - Слісаренко О.А., довіреність № 1133 від 08.11.07;

від відповідача - Малиновська Л.В., фінансовий директор, довіреність б/н від 04.07.07,

Слєпенко Л.П., юрисконсульт, довіреність № 7 від 03.01.08;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Новопавлівський гранітний кар’єр", с. Кам’янське Нікопольського району Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2007 року у справі № 16/278-07 (32/148-06)

за позовом закритого акціонерного товариства "Промвибух", м. Запоріжжя

до відкритого акціонерного товариства "Новопавлівський гранітний кар’єр", с.Кам’янське Нікопольського району Дніпропетровської області

про стягнення 194 898 грн. 40 коп.

та

за зустрічним позовом відкритого акціонерного товариства "Новопавлівський гранітний кар’єр", с. Кам’янське Нікопольського району Дніпропетровської області

до закритого акціонерного товариства "Промвибух", м. Запоріжжя

про стягнення 176 893 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2007 року (суддя Загинайко Т.В.) первісний позов задоволено, стягнуто з відкритого акціонерного товариства "Новопавлівський гранітний кар’єр" на користь закритого акціонерного товариства "Промвибух" 194898 грн. 40 коп. –заборгованості, 1948 грн. 98 коп. –витрати по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні зустрічного позову відкритого акціонерного товариства "Новопавлівський гранітний кар’єр", с.Кам’янське Нікопольського району Дніпропетровської області про стягнення 176893 грн. 00 коп. відмовлено.

Судові витрати за зустрічним позовом віднесено за рахунок відкритого акціонерного товариства "Новопавлівський гранітний кар’єр".

Рішення господарського суду мотивовано тим, що позивачем за первісним позовом виконані роботи за договором від 27.01.2004 року № 27/01-04, строк оплати робіт настав, заборгованість відповідачем не погашена.

Вимоги ВАТ "Новопавлівський гранітний кар’єр" за зустрічним позовом в розмірі 174349,50 грн необґрунтовані, оскільки підтверджуються актом від 27.01.2006 року, складеним в односторонньому порядку.

В доповнені до апеляційної скарги скаржник зазначає, що ВАТ "Новопавлівський гранітний кар’єр" має переплату за проведені вибухові роботи в розмірі 174349,50 грн. Згідно акту від 27.01.2006 року ВАТ зняв фактично вказану переплату за роздрібнення негабариту і немає перед позивачем заборгованості. Скаржник вважає, що ЗАТ “Промвибух” допускав приховані недоліки при виконанні вибухових робіт. Просить змінити рішення господарського суду, задовольнити його зустрічний позов.

Позивач за первісним позовом доводи апеляційної скарги заперечує, вважає рішення законним, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 20.03.2008 року оголошувалась перерва до 24.04.2008 року.

Заявою від 23.04.20008 року закрите акціонерне товариство “Промвибух” просить застосувати до вимог відкритого акціонерного товариства “Новопавлівський гранітний кар”єр” по зустрічному позову строк позовної давності, оскільки зустрічний позов заявлено через два роки після припинення виконання робіт по договору, що свідчить про відсутність у позивача права на звернення з позовом щодо якості виконаних робіт за договором № 27/01-04 від 27.01.2004 року, так як відповідно до статей 860, 680, 681 Цивільного кодексу України встановлено порядок обчислення гарантійного строку, а також строк позовної давності в один рік від моменту передачі виконаних за договором підряду робіт.

Також заявою від 23.03.2008 року закрите акціонерне товариство “Промвибух” просить стягнути з відкритого акціонерного товариства “Новопавлівський гранітний кар”єр” за період з 01.01.2006 року по 01.04.2008 року інфляційні втрати в сумі 71528 грн. 65 коп., 3 % річних за період з 01.01.2006 року по 01.04.2008 року в сумі 84684,27 грн., всього стягнути з відповідача 282247 грн. 14 коп.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

27.01.2004 року між відкритим акціонерним товариством “Новопавлівський гранітний кар”єр” та закритим акціонерним товариством “Промвибух” укладено договір на виконання вибухових робіт № 27/01-04, згідно умов якого відкрите акціонерне товариство “Новопавлівський гранітний кар”єр” (замовник) доручає закритому акціонерному товариству “Промвибух” (підрядник) виконання вибухових робіт по підробленню граніту. Максимальний розмір шматка підрібненої гірничої маси по ребру не повинен перевищувати 0,9 метрів, при цьому вихід негабаритних шматків після масового вибуху не повинен перевищувати до 10 %.

Вибухові роботи здійснюються згідно з затвердженим проектом вибухових робіт і “Єдиними правилами безпеки при вибухових роботах” (пункт 2.2 договору).

Як пояснили сторони, проект вибухових робіт не затверджувався.

Масовий вибух здійснюється по заявці замовника. Вибух негабариту –також по письмовій заявці замовника по мірі накопичення негабариту (пункт 2.4 договору).

Згідно пункту 3.1 договору об”єм вибухових робіт визначається згідно з об”ємом гірничої маси за результатами вибухових робіт і оформлюється актом форми № 25, підписаним представниками обох сторін.

При наявності зауважень чи виявленні недоліків складається двосторонній акт, в якому вказується причини і строки виправлення недоліків (пункт 3.2 договору).

Відповідно до пункту 5.1 договору оплата за виконані роботи здійснюється замовником в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника 80 % передплати від приблизного об”єму вибухових робіт за 10 банківських днів до здійснення масового вибуху, решта 20 % замовник оплачує після 100 % вибуху негабариту.

Сторони кожний місяць складають акт звірки взаєморозрахунків (пункт 5.2 договору). Як пояснили сторони, ця умова договору ними щомісячно не виконувалася.

Закрите акціонерне товариство “Промвибух” стверджує, що за виконані ним роботи по вибуху гірничої маси відкрите акціонерне товариство “Новопавлівський гранитний кар”єр” не повністю з ним розрахувався, заборгованість відповідача за 2004 рік становить 31745 грн., за 2005 рік становить 163153 грн., всього 194898 грн. (заява від 19.11.2007 рік –том 2 а.с. 27).

Не заперечуючи проти об”єму виконаних позивачем у 2004-2005 роках робіт, не спростовуючи розміру суми, яка заявлена до стягнення, відповідач - відкрите акціонерне товариство “Новопавлівський гранітний кар”єр” стверджує, що він не повинен оплачувати негабарит, об”єм якого при масовому вибуху становить 10 %. Оплата негабариту, вважає відповідач, повинна здійснюватися окремо після проведення вибухових робіт по вибуху негабариту. Так як оплата робіт здійснювалась ним без відрахування 10 % негабариту після проведення масового вибуху, то відкрите акціонерне товариство “Новопавлівський гранітний кар”єр” вважає, що внаслідок цього утворилася переплата за спірний період, розмір якої становить 176893 грн. Відповідач зазначає, що він двічі оплатив вибухові роботи –по масовому вибуху, внаслідок яких утворився негабарит, окремо роботи по вибуху негабариту по мірі його накопичення, як передбачено договором.

Вказане стало підставою для звернення відкритого акціонерного товариства “Новопавлівський гранітний кар”єр” з зустрічним позовом (том 3 а.с. 1).

Судова колегія вважає, що вимоги відкритого акціонерного товариства “Новопавлівський гранітний кар”єр” є необґрунтованими.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов”язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Здійснення вибухових робіт регулюється договором № 27/01-04 від 27.01.2004 року.

Умовами вказаного договору не встановлено, що оплата робіт по масовому вибуху здійснюється за виключенням 10% негабариту, який може отримуватися внаслідок масового вибуху.

Оплата робіт здійснювалася відкритим акціонерним товариством “Новопавлівський гранітний кар”єр” на підставі актів прийому-здачі виконаних робіт по формі № 25, в яких не зазначено, який процент виходу негабариту після здійснення масового вибуху.

Пунктом 1.1 договору допускається процент виходу негабариту до 10 %. Але в кожному окремому випадку цей процент може становити різні величини (3%, 5%, 7% і т.і.)

Посилаючись на класифікатор відходів ДК 005-96 (т.4 а.с. 64) відкрите акціонерне товариство “Новопавлівський гранітний кар”єр” стверджує, що в результаті виходу негабариту отримується бракована (некондиційна) продукція, яка оплаті не підлягає.

Двосторонні акти про виявлення недоліків, як це передбачено пунктом 3.2 договору сторонами не складалися, з ініціативою щодо виклику представників підрядника для складання такого акту відкрите акціонерне товариство “Новопавлівський гранітний завод” до закритого акціонерного товариства “Промвибух” не звертався.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що акт від 27.01.2006 року (том 3 а.с. 7), яким визначена сума переплати за зірвану гірничу масу в сумі 174349 грн. 50 коп., не може бути належним доказом, який підтверджує переплату, оскільки цей акт складено відкритим акціонерним товариством “Новопавлівський гранітний кар”єр” в односторонньому порядку, що суперечить пункту 3.2 договору.

Таким чином, господарський суд правомірно відмовив в задоволенні зустрічного позову.

Згідно частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв”язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

На протязі розгляду справи в суді першої інстанції позивач за первісним позовом - закрите акціонерне товариство “Промвибух” неодноразово збільшував розмір своїх позовних вимог - заяви від 19.11.2007 року (том 2 а.с. 27), 24.12.2007 року (том 4 а.с.1). Згідно вказаних заяв позивач по первісному позову заявляв до стягнення крім основного боргу в розмірі 194898 грн. 50 коп., пеню за порушення строків оплати згідно пункту 6.2 договору в розмірі 5846 грн. 95 коп., інфляційні втрати на підставі статті 625 Цивільного кодексу України за період з 1 січня 2006 року по 1 листопада 2007 року в розмірі 48698 грн. 98 коп., 3 % річних за користування чужими грошовими коштами за період з 01.01.2006 року по 01.12.2007 року в розмірі 11206 грн. 59 коп., всього 254804 грн. 07 коп.

Позовні вимоги позивача за первісним позовом підтверджується матеріалами справи: актами виконаних робіт по формі 25, двостороннім актом звірки станом на 01.11.2005 року (том 1 а.с. 25, 129), розгорнутим розрахунком заборгованості по кожному акту прийому-здачі виконаних робіт за період з 06.02.2004 року по 15.12.2005 року, наданим позивачем на вимогу апеляційної інстанції (пояснення від 20.03.2008 року –том 1 а.с. 3-10), який відповідачем не оспорений. Із відомостей наданих закритим акціонерним товариством “Промвибух” на вимогу апеляційної інстанції щодо оплати по актам виконаних робіт за спірний період (том 5 а.с. 5-10), вбачається, що розмір оплачених відповідачем робіт співпадає з відомостями наданими позивачем.

Таким чином господарський суд правомірно стягнув з відповідача основну заборгованість в розмірі 194898 грн. 40 коп.

Що стосується вимог по первісному позову щодо стягнення інфляційних втрат, річних, то ці вимоги господарським судом не розглядалися, оскільки господарський          суд прийшов до висновку, що позивач доповнив одночасно і предмет і підстави позову, що в силу частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України не допускається.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, зобов”язання зі сплати річних та інфляційних втрат є додатковими, що випливають із основного зобов”язання по сплаті основного боргу.

Відтак висновок господарського суду щодо зміни позивачем одночасно предмету і підстав позову є помилковим, у зв”язку з чим господарський суд повинен був розглянути по суті вимоги по стягненню інфляційних втрат та річних.

Судова колегія вважає, що в позові в частині стягнення інфляційних втрат за період з 01.01.2006 року по 01.11.2007 року в сумі 4869898 грн., 3% річних за період з 01.01.2006 року по 01.12.2007 року слід відмовити з наступних підстав.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що за виконані роботи замовник здійснює передплату 80 % за 10 банківських днів до масового вибуху, решта 20 % оплачується після 100 % вибуху негабариту.

Матеріали справи свідчать, що замовник частково здійснював передплату, що підтверджується рахунком № 6 від 06.02.2004 року (том 4 а.с. 99), рахунком № 175 від 06.10.2004 року (том 4 а.с. 114), платіжне доручення № 8 від 06.01.2005 року (том 4 а.с. 165), платіжне доручення № 2076 від 06.09.2004 року (том 4 а.с. 171), платіжне доручення № 748 від 02.04.2004 року (том 3 а.с. 28), платіжне доручення № 13 від 21.04.2004 року (том 3 а.с. 76), платіжне доручення № 1566 від 07.07.2004 року (том 3 а.с. 17), платіжне доручення № 8 від 06.01.2005 року (том 3 а.с. 82), платіжне доручення № 2303 від 29.09.2005 року (том 3 а.с. 115).

Із розрахунку суми основного боргу, який надано позивачем (том 5 а.с. 3-10) вбачається, що по деяким рахункам і актам виконаних робіт відповідачем було оплачено більше, ніж було зазначено в актах і рахунках (акт від 06.02.2004 року, акт від 01.03.2004 року, акт від 03.03.2004 року, акт від 02.04.2004 року, акт від 27.04.2004 року, акт від 06.09.2004 року, акти від 08.10.2004 року, 30.11.2004 року, 23.12.2004 року, 11.01.2005 року, 11.02.2005 року, 27.07.2005 року, 10.08.2005 року, 19.08.2005 року, 31.08.2005 року, 03.10.2005 року, 13.10.2005 року, 19.10.2005 року, 01.11.2005 року, 25.11.2005 року, 09.12.2005 року –том 5).

В своїх розрахунках позивач цього не врахував, не визначив, по яким актам по формі № 25 була здійснена передплата, який борг залишився, у зв”язку з чим неможливо визначитися з кінцевою сумою боргу по кожному акту прийому-здачі виконаних робіт. А відтак основний борг з якого обраховуються інфляційні втрати і річні не відповідає фактичному, який існує за відрахуванням здійснених передплат.

Заява закритого акціонерного товариства “Промвибух” від 23.04.2008 року, згідно якої він збільшує розмір інфляційних втрат і річних, задоволенню не підлягає, оскільки апеляційний господарський суд перевіряє законність рішення на момент його прийняття. Вимоги щодо збільшення періоду, за якій нараховується інформаційні втрати і річні, не були предметом розгляду господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2007 року на підставі частини 1 пункту 4 статті 104 Господарського процесуального кодексу України підлягає зміні.

На підставі викладеного, та, керуючись статтями 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства “Новопавлівський гранітний кар”єр” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2007 року по справі № 16/278-07(32/148-06) змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

“Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Новопавлівський гранітний кар”єр” на користь закритого акціонерного товариства “Промвибух” 194898 грн. 40 коп. основного боргу, 1948 грн. 98 коп. витрат по сплаті державного мита, 90 грн. 24 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

В решті вимог первісного позову відмовити.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.”

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.В.Джихур

Суддя О.М.Виноградник

Суддя О.М.Лисенко