ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого

Волковицької Н.О.

Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача

не з'явився, належно повідомлений про час і місце слухання справи

відповідачів

Фалілєєвої Ю.Д. дов. від 09.01.208 року

Івахніної А.В. дов. від 18.03.2008 року

третьої особи

не з'явився, належно повідомлений про час і місце слухання справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково –виробнича фірма "Бізнес Комп'ютер Сервіс"

на постанову

від 18.03.2008 року Запорізького апеляційного господарського суду

у справі

№ 22/294д господарського суду Запорізької області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково –виробнича фірма "Бізнес Комп'ютер Сервіс"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Восток"

до

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

Закрите акціонерне товариство "Запоріжбуд"

про

визнання договору купівлі –продажу недійсним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково –виробнича фірма "Бізнес Комп'ютер Сервіс" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом про визнання недійсним договору купівлі –продажу державного майна від 11.04.20058 року №946 шляхом викупу, укладеного між

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Восток".

Рішенням господарського суду Запорізької області від 20.12.2007 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Приймаючи рішення суд зазначив, що не вбачає порушень прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки позивачем не доведено наявності його преважного права перед іншими особами на придбання орендованого майна.

За апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково –виробнича фірма "Бізнес Комп'ютер Сервіс" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 18.03.2008 року залишене без змін з тих же підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково –виробнича фірма "Бізнес Комп'ютер Сервіс" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати прийняті у справі судові рішення з прийняттям нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права та вважає, що договір купівлі –продажу приміщень від 11.04.2005 року №946, укладений між відповідачами, і які займає позивач відповідно до договору від 20.10.2005 року №103, суперечить актам цивільного законодавства, а саме пункту 1 статті 203 та статті 215 Цивільного кодексу України, порушує законні права та інтереси скаржника, передбачені статтями 204, 391, 396, 398, 759, 774, 777 Цивільного кодексу України, статтями 283, 285, 289 Господарського кодексу України, статті 48, 49 Закону України "Про власність", статті 4, 5, 7, 9, 28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Крім того скаржник зазначає, що господарським судом безпідставно відхилено відвід судді Скиданової Ю.О., оскільки її дії викликали сумнів щодо об’єктивності й неупередженості судді при розгляді справи.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в ухвалі у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є визнання недійсним договору купівлі – продажу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 11.05.2005 року між Регіональним відділення фонду державного майна України в Запорізькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Восток" було укладено договір купівлі-продажу державного майна шляхом викупу № 946, відповідно до якого продавець зобов’язався передати у власність покупцю державне майно яке розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 19/Патріотична,38, а покупець зобов’язався прийняти це майно, сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в договорі, та зареєструвати вказане майно в Орендному підприємстві "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації".

Вказаний договір 11.04.2005 року зареєстровано приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Лучко Н.Г. в реєстрі за № 376.

Відповідно до акту прийому –передачі від 20.04.2005 року, зазначене в договорі майно передано від продавця до покупця.

Наказом № 894 від 27.04.2005 року Управлінням комунальної власності Запорізької міської ради договір № 946 від 11.04.2005 року зареєстровано за № 1056.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, відмовляючи у задоволенні позову виходив із того, що позивачем не доведено його переважного права перед іншими особами на придбання орендованого майна.

Крім того, судами прийнято до уваги, що рішенням господарського суду Запорізької області від 01.03.2007 року у справі №22/285д-8/64д/07 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ "Бізнес Комп’ютер Сервіс" (позивача у даній справі) до Регіонального відділення Фонду державного майна по Запорізькій області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Восток" за участі третьої особи Закритого акціонерного товариства "Запоріжбуд" та за зустрічним позовом Регіонального відділення Фонду державного майна по Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ "Бізнес Комп’ютер Сервіс", Закритого акціонерного товариства "Запоріжбуд", за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Восток" встановлено, що предметом договору оренди №103 є приміщення 96 кв.м. (згідно додаткової угоди від 01.04.1997 року) на другому поверсі будинку № 19 по вул. Сталеварів у місті Запоріжжі. Вказаний будинок по вул. Сталеварів, 19 на момент укладення договору № 103 мав статус гуртожитку та не увійшов до статутного фонду товариства "Запоріжбуд", залишався на його балансі.

Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 21.05.2004 року №13 у зв’язку із зверненням ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Запоріжбуд" житлові приміщення другого поверху гуртожитку переведені з житлового фонду в нежитловий.

Сам по собі факт передачі товариством "Запоріжбуд" житлових приміщень у гуртожитку суб’єктам підприємницької діяльності з метою використання їх у господарській діяльності, а не для проживання, є таким, що суперечить інтересам держави та суспільства.

Судом в рамках зазначеної справи встановлено, що договір №103 укладено сторонами з метою завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Наявність умислу у сторін договору № 103 від 20.10.1995 року вбачається в тому, що обидві сторони угоди повинні були усвідомлювати протиправність укладеної угоди інтересам держави та суспільства внаслідок вищенаведених обставин.

Вказаним рішенням господарського суду договір оренди № 103 від 20.10.1995 року визнано недійсним з моменту укладення. Суд зазначив, що нікчемна угода не породжує будь-яких бажаних сторонами результатів, незалежно від рішення суду і волі сторін та їх вини в укладенні протизаконної угоди. Зазначене рішення набуло законної сили 12.06.2007 року та залишено без змін апеляційною та касаційною інстанціями, а відповідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України, факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

З огляду на викладене та виходячи із встановленого судами попередніх інстанцій факту недійсності договору оренди від 20.10.1995 року № 103, у касаційної інстанції немає підстав для скасування прийнятих рішень.

Твердження заявника про порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, суперечать матеріалам справи та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно статті 1117 Господарського процесуального кодексу України не входить до компетенції касаційної інстанції, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційної інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Запорізької області від 20.12.2007 року та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 18.03.2008 року у справі № 22/294д господарського суду Запорізької області залишити без змін.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково –виробнича фірма "Бізнес Комп'ютер Сервіс" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  Т.Дроботова

С у д д і          Н.Волковицька

Л.Рогач