ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.04.08р.

Справа № 10/44-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Готель "Дніпропетровськ"

( м. Дніпропетровськ)

Третя особа на стороні позивача, без самостійних вимог на предмет спору:

Комітет комунальної власності Дніпропетровської міської ради ( м. Дніпропетровськ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю " Ресторан Дніпропетровськ" ( м. Дніпропетровськ)

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача: Дніпропетровська міська рада ( м. Дніпропетровськ)

третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача: Комунальне підприємство „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” ( м. Дніпропетровськ)

про стягнення 106141,19 грн.

Суддя Кощеєв І.М.

Представники:

від позивача: Пересецький В.О. (дов. № б/н від 23.01.08р.)-представник

від відповідача: Рязанцев С.В. (дов. № б/н від 21.02.08р.)-представник

від третьої особи на стороні позивача: Іосипова О.О.(дов.№21/3-2 від 08.01.08р.)-провідний спеціаліст

від третьої особи-1 на стороні відповідача: Іосипова О.О.(дов.№7/11-22 від 12.01.08р.)-провідний спеціаліст

від третьої особи-2 на стороні відповідача:не з"яивився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ресторан

„Дніпропетровськ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Готель

„Дніпропетровськ" витрати на оплату вартості електроенергії на обігрів тамбура і

освітлення вестибулю, які знаходяться у загальному користуванні співвласників, в сумі

19 187 грн. 28 коп., витрати позивача на оплату праці прибиральниць вестибулю 86 953 грн. 91 коп., а всього 106 141 грн. 19 коп.

Підстави з якими Позивач пов”язує свої позовні вимоги : ТОВ „Готель „Дніпропетровськ" був переданий в оренду цілісний майновий комплекс готелю разом з приміщеннями загального користування - вестибулем літ. 1 площею 319, 7 кв.м. і тамбуром літ. 79 площею 16,1 кв. м. Приміщення вестибулю літ. 1 площею 319, 7 кв. м. і тамбура літ. 79 площею 16,1 кв.м. знаходяться у спільній частковій власності Комітету комунальної власності і ТОВ „Ресторан „Дніпропетровськ". Оскільки позивач володіє цілісним майновим комплексом готелю на підставі договору оренди, укладеному з Комітетом комунальної власності в передбаченому законом порядку, він має право на захист свого володіння та відшкодування від відповідача понесених витрат на утримання вестибулю і тамбуру. Витрати позивача на утримання зазначених приміщень складаються з витрат на електроенергію, яка використовується на освітлення вестибулю і тамбура, на обігрів тамбура за допомогою калорифера і електродвигуна до нього, а також витрат на оплату

Позовні вимоги Позивач обгрунтовує посиланням на ст. ст. 357, 360 Цивільного кодексу України. Позивач ввжає, що з урахуванням того, що між співвласниками відсутня домовленість щодо розміру їх часток тамбуру і вестибулю готелю та їх частки вважаються рівними, тобто відповідачу необхідно відшкодувати позивачу половину (50 відсотків) його витрат.

Третя особа на стороні позивача у письмових поясненнях зазначила наступне : рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.04.07 р. № 27/14 "Про зміну найменування комітету комунальної власності міської ради", було змінено найменування комітету комунальної власності міської ради на управління комунальної власності Дніпропетровської міської ради. Позовні вимоги ТОВ "Готель "Дніпропетровськ " не впливають на права та обов'язки управління комунальної власності Дніпропетровської міської ради. Згідно наведеного, управління комунальної власності залишає питання вирішення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Дніпропетровськ" на розсуд суду, згідно діючого законодавства України.

Відповідач проти задоволення позовних вимог позивача заперечує, зазначаючи на їх необґрунтованості та безпідставності, оскільки положення ст. 360 ЦК України регулюють відносини між співвласниками. Позивач таким не є. З урахуванням того, що визначення порядку використання приміщень і здійснення яких-небудь витрат відноситься до виняткових повноважень власників, згідно заявлених вимог відсутні право виробляючі факти як такі.

Представник третьої особи -1 на стороні відповідача повідомив, що залишає вирішення спору на розсуд суду.

Представник третьої особи-2 на стороні відповідача в судове засідання не з"явився, витребуваних судом документів не надав.

Від представника третьої особи-2 на стороні відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у відповідності до вимог чинного законодавства та розгляду справи без участі представника Комунального підприємства „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації”.

За згодою представників сторін та третіх осіб у судовому засіданні, була оголошена судом вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

На підставі договору оренди № 3/2000 від 12.10.2000 року, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю „Готель „Дніпропетровськ" та Комітетом комунальної власності Дніпропетровської міської ради, Позивач орендує цілісний майновий комплекс „Готель „Дніпропетровськ", який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, 33.

Відповідно до рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2006 р. по справі № 28/300-06 товариство з обмеженою відповідальністю „Ресторан „Дніпропетровськ” є власником приміщення загальною площею 4141,0 кв.м в будинку лит.-А-12, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, 33

Позивач стверджує, що приміщення вестибулю літ. 1 площею 319, 7 кв.м. і тамбура літ. 79 площею 16,1 кв.м. знаходяться у спільній частковій власності Комітету комунальної власності і ТОВ „Ресторан „Дніпропетровськ", виходячи з наведеного, позивач просить суд (50 відсотків) його витрат на утримання зазначених приміщень, які складаються з витрат на електроенергію, яка використовується на освітлення вестибулю і тамбура, на обігрів тамбура за допомогою калорифера і електродвигуна до нього, а також витрат на оплатупраці прибиральниць тамбуру і вестибулю в період 2005 - 2006 років та 10 місяців 2007 року –стягнути з Відповідача.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна ( ст. 357 ЦК України ).

Ст. 358 ЦК України передбачає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно зі ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю ( ст. 368 ЦК України ).

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В порушення ст. 33 ГПК України, Позивач не довів суду обставини пов”язаних із знаходженням у нього в користуванні на підставі договору оренди № 3/2000 від 12.10.2000 р., приміщення вестибулю літ. 1 площею 319, 7 кв.м., а також знаходження його у спільній частковій власності Комітету комунальної власності і ТОВ „Ресторан „Дніпропетровськ".

Крім того, за умови знахоження приміщення вестибулю у праві спільної часткової власності та відсутності встановлення відповідного розміру часток за домовленістю співвласників або закону, відсутні докази визначення такого розміру з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання майна, відповідно до ст. 357 ЦК України, що також робить неможливим визначити обсяг участі кожної із сторін у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає позовні вимоги Позивача не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно зазначеного, керуючись ст. ст. 22, 27, 33, 44, 49, 69, 82 - 85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Позивача –відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Кощеєв

( рішення оформлене відповідно до

ст. 84 ГПК України 21.04.2008 р. )