СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

21 квітня 2008 року

Справа № 2-25/16507-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової І.В.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "Агротєм" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Копилова О.Ю.) від 06.12.2007 у справі №2-25/16507-2007

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Біос" (вул. Леніна, 102, смт. Бородянка, Київська обл., 07800); (вул. Хірургічна, 22, оф. 1, місто Донецьк, 83096)

до приватного підприємства "Агротєм" (Чорноморське шосе, 28, місто Євпаторія, 97420)

про стягнення 83 422,58 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.12.2007 у справі № 2-25/16507-2007 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Біос" задоволено.

Стягнуто з приватного підприємства "Агротєм" на користь позивача 76 813, 68 грн заборгованості, 6 608, 90 грн пені, 835, 00 грн державного мита, 118, 00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджується неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором поставки, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що неналежне повідомлення судом першої інстанції про час та місце судового засідання призвело до прийняття незаконного рішення.

У судовому засіданні 07.04.2008 відповідач підтримав свої вимоги.

Крім того, відповідач надіслав клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи за позовом приватного підприємства "Агротєм" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Біос" про стягнення 45 201 грн та стягнення збитків. Заявлене клопотання задоволенню не підлягає, оскільки відповідач не надав належних доказів того, що його позовна заява надіслана до суду та прийнята судом.

Представник позивача у судовому засіданні 24.03.2008 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду залишити без змін.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.03.2008 суддю Волкова К.В. замінено на суддю Гоголя Ю.М.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 07.04.2008 суддю Гоголя Ю.М. замінено на суддю Волкова К.В.

При повторному розгляді справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

03.01.2007 між товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Біос" (Постачальник) та приватним підприємством "Агротєм" (Одержувач) укладено договір № 03-01/39 поставки кормових добавок (а. с. 12).

Відповідно до пункту 1.1 зазначеного договору найменування кормових добавок, кількість, ціна за одиницю, а також загальна вартість товару, поставка якого буде здійснюватись у відповідності з Договором, зазначаються у накладних, які з моменту підписання сторонами складають невід’ємну частину договору.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що Одержувач оплачує товар на підставі наданих Постачальником рахунків, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок. Оплата здійснюється впродовж 30 календарних днів з моменту поставки товару.

Позивачем на виконання зобов’язань за договором поставлено приватному підприємству "Агротєм" товар за накладними № ТТН-201 від 06.03.2007, № РН-441 від 08.05.2007 на загальну суму 121 917,30 грн (а. с. 8, 9). На зазначену суму відповідачу виставлені рахунки № СФ-201 від 06.03.2007, № СФ-441 від 08.05.2007 (а. с. 10, 11).

Проте, відповідачем здійснено оплату поставленого товару лише на суму 45 103, 62 грн, що підтверджується банківським витягом (а. с. 26). Заборгованість складає 76 813,68 грн. В апеляційній скарзі відповідач факт оплати товару лише на суму 45 103, 62 грн не заперечує, а тому він є належно встановленим.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на викладене позовні вимоги про стягнення 76 813,68 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення пені в сумі 6 608,90 грн, нарахованої позивачем відповідно до пункту 7.1 договору у зв’язку з порушенням відповідачем строків оплати, то слід зазначити наступне.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (стаття 230 Господарського кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, строк оплати за накладною № ТТН-201 від 06.03.2007 закінчився 05.04.2007, за накладною № РН-441 від 08.05.2007 –07.06.2007. Таким чином, нарахована позивачем пеня за період з 06.10.2007 по 15.11.2007 у сумі 345,42 грн стягненню не підлягає (а. с. 5).

Позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню в частині 6 263, 48 грн.

Задоволенню позовних вимог не можуть перешкоджати доводи відповідача про те, що позивач поставив товар неналежної якості, що дає відповідачу право вимагати відповідного зменшення ціни товару, виходячи з наступного. У випадку порушення позивачем вимог до якості товару відповідач мав право відповідно до чинного законодавства здійснити перевірку якості товарів та пред’явити до позивача відповідні вимоги. Відповідач надав копію претензії, яку він пред’являв позивачу. Але доказів того, що вона була надіслана позивачеві, відповідач не надав. Він також не надав доказів того, що пред’являв позов до суду. Копія позовної заяви, надана відповідачем, підписана керівником приватного підприємства "Агротєм", але не містить печатки підприємства. Немає також будь-яких доказів того, що ця позовна заява прийнята судом. За таких умов зазначені доводи відповідача не перешкоджають задоволенню позову. У свою чергу відповідач не позбавляється можливості захищати своє право у разі, якщо порушення позивачем зобов’язання буде належно встановлено.

Доводи відповідача про несвоєчасне повідомлення про час та місце судового засідання судом першої інстанції, не приймаються судовою колегією, оскільки приватне підприємство "Агротєм" не надало суду апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про те, що ухвалу про призначення слухання справи до розгляду відповідач отримав із запізненням з вини господарського суду Автономної Республіки Крим.

При прийнятті рішення суд першої інстанції не врахував положення статті 232 Господарського кодексу України, а тому рішення господарського суду Автономної Республіки Крим підлягає зміні, апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись статтею 101, пунктом 4 статті 103, пунктом 4 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу приватного підприємства "Агротєм" задовольнити частково.

2.Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.12.2007 у справі №2-25/16507-2007 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з приватного підприємства "Агротєм" (м. Євпаторія, Чорноморське шосе, 28; п/р 9102 в АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005, ЗКПО 2512375) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Біос" (Київська область, Бородянський район, смт. Городянка, вул. Леніна, 102; 83096 м. Донецьк, вул. Хірургічна, 22; п/р 4001 в філії "Донецька дирекція "АТ "Індекс-банк", МФО 335850, ЗКПО 33893903) 76 813,68 грн заборгованості, 6 263, 48 грн пені, витрати зі сплати державного мита у сумі 835,00 грн та 118, 00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу."

3.Господарському суду Автономної Республіки Крим видати наказ.

Головуючий суддя                                                            І.В. Черткова

Судді                                                                                          К.В. Волков

О.А. Щепанська