ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" березня 2008 р. Справа № 3/28

За позовом Акціонерного товариства закритого типу фірми “Рівнебуд”

до Приватного підприємства "Рекламне агентство А плюс"

про стягнення заборгованості в сумі 33010 грн. 55 коп. та розірвання договору оренди приміщення

за зустрічним позовом Приватного підприємства "Рекламне агентство "А плюс"

до Акціонерного товариства закритого типу фірми "Рівнебуд"

про зарахування суми витрат в рахунок орендної плати

Суддя Мамченко Ю.А.

Представники:

від позивача: Гаврилюк П.Г. (довіреність №03/21 від 21.01.2008 року) ;

від відповідача: представник Кулініч А.О. (довіреність №б/н від 18.02.2008 року)

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

В засіданні оголошувалась перерва з 26.02.2008 по 04.03.2008 року та з 04.03.2008 до 18.03.2008 року.

В засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач - Акціонерне товариство закритого типу фірма "Рівнебуд", звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства "Рекламне агентство "А плюс" про стягнення заборгованості за договором оренди приміщення в сумі 33010 грн. 55 коп., пені в розмірі 641 грн. 48 коп. та розірвання достроково договору оренди приміщення №34 від 15.09.2007 року.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що протягом дії договору оренди приміщення №34 від 15.09.2007 року відповідач не здійснював оплату, чим порушив п.п.6.1.4. та 9.2.1., якими передбачено розірвання договору.

В судовому засіданні 19.02.2008 року АТЗТ фірма “Рівнебуд” подало до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути заборгованість в сумі 41003 грн. 04 коп., витрат на сплату державного мита в розмірі 513 грн. 52 коп. та витрат на сплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. 00 коп., всього на суму 41 634 грн. 56 коп. 26.03.2008 року позивач подав суду заяву про відмову від збільшення позовних вимог.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, при цьому зазначив, що 15 вересня 2007 року між АТЗТ фірмою “Рівнебуд” та ПП “Рекламне агентство “А плюс” укладено договір оренди приміщення №34, згідно якого позивач передав, а відповідач отримав в тимчасове платне користування приміщення 8 та 9 поверхів будинку за № 41 по вул. Степана Бандери в м.Рівне.

Згідно умов договору оренди від 15.09.07 р. за №34 ПП “Рекламне агентство “А плюс” зобов'язується використовувати орендоване приміщення за його цільовим призначенням (підпункт 6.4.1. пункту 6.4. розділу 6), своєчасно та в повному обсязі здійснювати орендні платежі (підпункт 6.4.2. пункту 6.4. розділу 6).

Пунктом 10.1. розділу 10 даного договору передбачено, що ПП “Рекламне агентство “А плюс” сплачує орендну плату після проведеного ремонту з 15 жовтня 2007 року, що на думку відповідача підтверджує той факт, що АТЗТ фірма “Рівнебуд” та ПП “Рекламне агентство “А плюс” погодили необхідність проведення ремонту Приміщення. Також в вищезазначеному листі АТЗТ фірма “Рівнебуд” зазначає, що витрати на проведення ремонтних робіт склали лише 20000,00 грн.. На думку відповідача таке твердження не відповідає дійсності, так як ПП “Рекламне агентство “А плюс” на проведення ремонтних робіт понесло значно більші витрати.

Відповідач вказує на той факт, що АТЗТ фірма “Рівнебуд” нараховує орендну плату починаючи з 06 жовтня 2007 року, хоча за умовами договору оренди від 15 вересня 2007 року за №34 орендна плата повинна нараховуватись з 15 жовтня 2007 року.

Відповідач стверджує, що у ПП “Рекламне агентство “А плюс” відсутня будь-яка заборгованість по сплаті орендної плати за Приміщення орендоване у АТЗТ фірми “Рівнебуд”, а тому у позивача відсутні підстави для розірвання договору оренди від 15 вересня 2007 року за № 34.

04.03.2008 року Приватним підприємством “Рекламне Агентство “А плюс” подано зустрічний позов до Акціонерного товариства закритого типу фірми “Рівнебуд” про зобов’язання зарахувати суми витрат на проведення ремонтних робіт орендованого приміщення 8 та 9 поверхів будинку №41 по вул. Степана Бандери в м.Рівне в сумі 49080,00 грн. в рахунок орендної плати. Оскільки вказані позови є пов’язаними, суд прийняв зустрічний позов для спільного розгляду з первісним в порядку ст.60 ГПК України. Позовні вимоги позивач за зустрічним позовом мотивує наступним: за умовами Договору оренди №34 від 15.09.2007 року ПП “Рекламне агентство “А плюс” зобов'язалось використовувати орендоване приміщення за його цільовим призначенням (підпункт 6.4.1. пункту 6.4. розділу 6), своєчасно та в повному обсязі здійснювати орендні платежі (підпункт 6.4.2. пункту 6.4. розділу 6).

Відповідно до пункту 10.1. розділу 10 договору оренди за №34 ПП “Рекламне агентство “А плюс” сплачує орендну плату після проведеного ремонту з 15 жовтня 2007 року, що підтверджує факт надання дозволу АТЗТ фірмою “Рівнебуд” на проведення ремонту орендованого приміщення ПП “Рекламне агентство “А плюс”. Як свідчить лист АТЗТ фірми “Рівнебуд” від 22 листопада 2007 року за №04/277 АТЗТ фірма “Рівнебуд” зобов'язується відшкодувати понесені витрати ПП “Рекламне агентство “А плюс” на проведення ремонтних робіт в рахунок орендної плати. Проте, не виконуючи належним чином зобов'язання відшкодувати ПП “Рекламне агентство “А плюс” понесені витрати на проведення ремонтних робіт, нараховує орендну плату, внаслідок чого штучно утворилась заборгованість по її сплаті.

На думку позивача за зустрічним позовом, такими діями АТЗТ фірма “Рівнебуд” безпідставно порушило вимоги статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Оскільки АТЗТ фірма “Рівнебуд” відмовляється прийняти належне виконання зобов’язання по сплаті орендної плати, то позивач за зустрічним позовом вказує, що має місце прострочення кредитора.

АТЗТ фірма “Рівнебуд” у відзиві на зустрічний позов позовні вимоги не визнає, мотивуючи наступним: згідно з вимогами ст.283 ГК України, за договором оренди майна у сфері господарювання, одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Частина 6 вказаної статті визначає, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України.

За правилами ст.776 ЦК України, поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з умовами договору оренди №34 від 15.09.2007 року, що укладений між АТЗТ фірмою “Рівнебуд” (орендодавець) та ПП “Рекламне агентство “А плюс” (орендар), останній зобов'язався здійснювати поточний ремонт приміщення, що орендується за власний рахунок (п.6.4.5.).

Договором оренди №34 від 15.09.2007 року (п.1.1.5.) зафіксовано, що на момент передачі в оренду, приміщення потребує поточного ремонту.

Придатність використання приміщення за призначенням встановлена як п.1.1.4. договору, так і актом приймання-передачі приміщення від 15.09.2007 року.

Згідно з вимогами ст.762 ЦК України, плата за користування майном, яка справляється з наймача, встановлюється договором найму.

Договором оренди №34 від 15.09.2007 року, сторони погодили розмір орендної плати в сумі 12441,60 грн. на місяць (з ПДВ) і передбачили можливість її зміни на вимогу орендодавця.

Пунктом 10.1. договору, АТЗТ фірма "Рівнебуд" в якості особливих умов договору, звільнила ПП "Рекламне агентство "А плюс" від орендної плати за один місяць (з 15 вересня по 15 жовтня), надавши останньому можливість провести поточний ремонт приміщення.

Відповідач за зустрічним позовом стверджує, що такий ремонт і в силу закону, і в силу умов договору, здійснюється за рахунок орендаря, орендодавець - АТЗТ фірма "Рівнебуд" не погоджувала об'єм та вартість таких ремонтних робіт та не давала своєї згоди на зарахування загальної суми таких робіт в рахунок орендної плати.

Лист АТЗТ фірми "Рівнебуд" №04/277 від 22.11.2007 року, на який ПП "Рекламне агентство "А плюс" вказує як погодження орендодавця зарахувати вартість, оплачених орендарем ремонтних робіт на об'єкті в рахунок орендної плати, насправді не містить ні згоди, ні зобов'язання зарахування. Зі змісту вказаного листа вбачається, що розмір пільг, які були надані АТЗТ фірмою "Рівнебуд" для ПП "Рекламного агентства "А плюс", повністю покривають фактичні витрати орендаря, а тому будь-якому зарахуванню не підлягають.

Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що зустрічні позовні вимоги орендаря ґрунтуються фактично лише на довільному трактуванні ним змісту листа орендодавця, яке не має під собою правової основи. Так, згідно з вимогами ст.776 ЦК України, за рахунок наймодавця проводиться лише капітальний ремонт речі, переданої у найм. За правилами частини 3 вказаної статті, наймач має право відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту, лише у випадку непроведення наймодавцем капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору. Оскільки, як зазначено вище, ні необхідності, ні обов'язку по проведенню капітального ремонту приміщення 8-9 поверхів будинку 41 по вул. Бандери у орендодавця не виникало, підстав у орендаря для зарахування вартості ремонту в рахунок орендної плати не було.

Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що позивач за зустрічним позовом має також жодної правової підстави для того, щоб розцінювати виконані ПП "Рекламним агентством "А плюс" на об'єкті оренди ремонтні роботи як невід'ємні чи від'ємні поліпшення, на відшкодування вартості яких або на зарахування вартості яких в рахунок плати за користування річчю, має право орендар відповідно до ч.3 ст. 778 ЦК України, оскільки такі поліпшення, згідно з даною нормою підлягають відшкодуванню лише у тому випадку, якщо вони зроблені за згодою наймодавця.

ПП "Рекламне агентство "А плюс" не зверталось до АТЗТ фірми "Рівнебуд" за наданням згоди на проведення від'ємних чи невід'ємних поліпшень в орендованому приміщенні і, відповідно, АТЗТ фірма "Рівнебуд" такої згоди не давала, тому зустрічні позовні вимоги орендаря не можуть вважатися такими, що заявлені відповідно до вимог ст.778 ЦК України.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ:

15.09.2007 року між Акціонерним товариством закритого типу фірмою “Рівнебуд” (далі – Орендодавець) та Приватним підприємством “Рекламне агенство “А плюс” (далі –Орендар) укладений Договір оренди приміщення №34.

Відповідно до п.1.1. Договору Орендодавець передав, а Орендар взяв в тимчасове платне користування приміщення загальною площею 372,6 кв.м., що знаходиться на 8, 9 поверхах за адресою: м. Рівне, вул. Степана Бандери, буд.41. У пункті 1.1.4, 1.1.5 Договору зазначено, що приміщення, яке орендується на момент передачі в оренду придатне для використання та потребує поточного ремонту.

Згідно з умовами п.п.5.1. Договору 15.09.2007 року сторонами підписаний та скріплений печатками акт прийому-передачі приміщення.

Відповідно до п.4.1.Договору розмір орендної плати (з врахуванням ПДВ) складає 12441 грн. 60 коп. за місяць, при цьому орендна плата сплачується в готівковому та безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця в термін не пізніше 5 числа поточного місяця; плата за комунальні послуги проводиться Орендарем згідно окремих рахунків (п.4.5).

Відповідно до п. 7.4. Договору всі невід’ємні поліпшення, виконані Орендарем в приміщенні що орендується, за власні кошти є власністю Орендодавця.

Особливими умовами Договору передбачено, що Орендар сплачує орендну плату після проведеного ремонту з 15.10.2007 року.

Згідно з рахунками-фактурами №617 від 01.10.2007 року, №690 від 26.11.2007 року, №708 від 01.12.2007 року та розрахунком, наданими Орендодавцем борг Орендаря за Договором оренди №34 від 15.09.2007 року за жовтень-грудень 2007 року складає 31590,00 грн..

Орендар не надав суду доказів оплати боргу.

13.12.2007 року Акціонерним товариством закритого типу фірмою “Рівнебуд” Орендарю надіслано претензію про повернення боргу.

Відповідно до п.п. 6.4.2., 6.4.5. Орендар зобов’язався своєчасно та в повному обсязі здійснювати орендні платежі; здійснювати за власний рахунок поточний ремонт приміщення, що орендується.

Згідно з п. 8.1.1. Договору у випадку прострочення по сплаті орендних платежів пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Згідно ч.3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 1 статті 231 ГК України передбачає, що законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Орендодавцем за прострочення по сплаті орендних платежів на суму боргу нараховано пеню за період з 06.10.2007 року по 31.12.2007 року в розмірі 641 грн. 48 коп.. В судовому засіданні ПП “Рекламне агентство “А плюс” не заперечило проти правильності нарахування пені.

Згідно з ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.5 ст.762 ЦКУ).

Пунктом 6.1.4. Договору сторони погодили, що Орендодавець має право виступати ініціатором розірвання даного Договору у випадках: погіршення Орендарем технічного стану приміщення, що орендується або в разі використанні його не за призначенням, несплати орендної плати.

Пунктом 9.1. сторони погодили, що Договір розірванню в односторонньому порядку не підлягає, за винятком випадків, коли одна із сторін систематично порушує умови договору та свої зобов'язання, у випадку нецільового використання орендованого приміщення.

Згідно з п. 9.2. підставою для розірвання даного Договору з боку Орендодавця є: несплата орендної плати протягом 60 діб, при цьому стягується заборгованість по орендній платі з урахуванням пені за кожен день прострочення. У разі відмови Орендодавцем від Договору, він є розірваним з моменту одержання Орендарем повідомлення Орендодавця відмову від Договору.

АТЗТ фірмою “Рівнебуд” до матеріалів справи долучено оригінал Повідомлення №03/11 від 15.01.2008 року про дострокове розірвання договору оренди, яке містить підпис директора Приватного підприємства “Рекламного агентства “А плюс” про отримання повідомлення 16.01.2008 року. В матеріалах справи відсутня відповідь відповідача на Повідомлення про розірвання договору оренди.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Згідно пункту 3 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 773 Цивільного кодексу України, наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Отже, наймодавець має право вимагати розірвання договору оренди у будь-якому випадку істотного порушення орендарем договору.

Згідно з п. 9.2. підставою для розірвання даного Договору з боку Орендодавця є: несплата орендної плати протягом 60 діб, при цьому стягується заборгованість орендній платі з урахуванням пені за кожен день прострочення. У разі відмови Орендодавцем від Договору, він є розірваним з моменту одержання Орендарем повідомлення Орендодавця відмову від Договору. З матеріалів справи вбачається, що на момент подачі позову Орендар в порушення умов договору не сплачував орендну плату протягом 60 діб.

В силу ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Зобов’язання сплачувати орендну плату є одним із основних зобов’язань наймача і визначається ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України. При цьому, ч. 5 цієї норми встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Порушення строку внесення орендарем орендної плати за Договором №34 від 15.09.2007 року являється істотним порушенням договору, і за таких умов вищевказаний договір підлягає розірванню.

З огляду те, що наявними у справі доказами підтверджується факт порушення відповідачем істотної умови договору оренди щодо своєчасності внесення орендної плати, суд дійшов висновку про те, що вимоги Акціонерного товариства закритого типу фірми “Рівнебуд” про розірвання договору оренди №34 від 15.09.2007 року, укладеного між АТЗТ фірмою “Рівнебуд” та ПП “Рекламне агентство “А плюс”, а також стягнення основного боргу в розмірі 33010 грн. 55 коп. та пені в сумі 641 грн. 48 коп. обґрунтовані та правомірні, а отже підлягають задоволенню.

Стосовно зустрічних позовних вимог: приватне підприємство “Рекламне агентство “А плюс” просить зарахувати суми витрат, понесених на проведення ремонтних робіт орендованого приміщення, в рахунок орендної плати за Договором №34 від 15.09.2007 року, мотивуючи тим, що АТЗТ фірма “Рівнебуд” зобов’язалась зарахувати вартість ремонтних робіт в рахунок орендної плати. ПП “Рекламне агентство “А плюс” стверджує, що підставою такого зарахування є лист АТЗТ фірми “Рівнебуд”№04/277 від 22.112007 року, яким відповідач за зустрічним позовом зобов’язався відшкодувати витрати позивача за зустрічним позовом на проведення ремонтних робіт. Крім того, позивач за зустрічним позовом вважає, що оскільки в п.10.1. Договору вказано, що ПП сплачує орендну плату після проведеного ремонту з 15.10,2007 року, то виконання цього пункту Договору є підтвердженням факту надання дозволу АТЗТ фірмою “Рівнебуд” на проведення ремонту орендованого приміщення.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що зустрічна позовна заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Згідно з умовами (п.6.4.5.) Договору оренди №34 від 15.09.2007 року, укладеного між АТЗТ фірмою “Рівнебуд” та ПП “Рекламне агентство “А плюс”, останній зобов'язався здійснювати поточний ремонт приміщення, що орендується за власний рахунок.

Відповідно до п.7.4. всі невід’ємні покращення, виконані орендарем в приміщенні, що орендується, за власні кошти, є власністю орендодавця.

За правилами ст.776 ЦК України, поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

В пункті 1.1.5. Договору оренди №34 від 15.09.2007 року вказано, що на момент передачі в оренду, приміщення потребує поточного ремонту.

Придатність використання приміщення за призначенням та його технічний стан встановлені як п.1.1.4. договору, так і актом приймання-передачі приміщення від 15.09.2007 року.

Листом АТЗТ фірми “Рівнебуд”№04/277 від 22.11.2007 року повідомило ПП "Рекламне агентство "А плюс", що для проведення ремонтних робіт не нараховувало орендну плату за перший місяць після укладення договору оренди.

Відповідно до п.11.2 Договору його умови можуть бути змінені лише за взаємною згодою сторін з обов'язковим складанням письмового документу. Сторони не надали суду письмового документу про зміну умов договору.

На підтвердження позовних вимог позивачем за зустрічним позовом подано суду Договір на надання послуг №74 від 17.09.2007 року, укладений між ПП “Рекламне агентство “А плюс” та ТОВ “Агротрейдінг ЛТД”, на виконання ремонтних робіт в приміщенні за адресою: м.Рівне, вул. Степана Бандери, буд. 41; та Акт №1 здачі-прийняття робіт згідно з яким загальна вартість виконаних робіт становить 49080,00 грн.. Позивачем за зустрічним позовом не надано суду доказів оплати виконаних ремонтних робіт за договором №74 від 17.09.2007 року.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищевказане зустрічні позовні вимоги Приватного підприємства “Рекламне агенство “А плюс” про стягнення боргу в сумі 49080,00 грн. задоволенню не підлягають.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задоволити.

2. Розірвати Договір оренди приміщення №34 від 15.09.2007 року, укладений між Акціонерним товариством закритого типу фірмою “Рівнебуд” () та Приватним підприємством “Рекламним агентством “А плюс” ().

3.          Стягнути з Приватного підприємства “Рекламного агентства “А плюс” (33014, м.Рівне, вул. Степана Бандери, буд.41, , р/р 3001 в АКБ “Імексбанк” м.Рівне, МФО 333700) на користь Акціонерного товариства закритого типу фірми “Рівнебуд”(33014, м.Рівне, вул. Степана Бандери, буд.41, , р/р 5342 в ПІБ м.Рівне, МФО 333335) 33010 грн. 55 коп. основного боргу, 641 грн. 48 коп. пені, 421 грн. 52 коп. витрат на оплату державного мита та 118 грн. грн. 00 коп. витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

4.          В задоволенні зустрічного позову відмовити.

5.          Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Мамченко Ю.А.

Повний текст рішення суддею підписано “02” квітня 2008 року