ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.03.08
р.
Справа № 33/13

Суддя
господарського суду Донецької області Новікова Р.Г., при секретарі судового
засідання Ващенко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ТіС” м. Донецьк

до
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м. Артемівськ

про
стягнення заборгованості з оплати орендної плати в розмірі 10700грн. за жовтень
2007р.

за
участю представників:

від
позивача: Васильєв С.О. на підставі довіреності №0308 від 03.01.2008р.

від
відповідача: ОСОБА_2 на підставі довіреності від 22.02.2008р.

ОСОБА_3 на підставі
довіреності від 22.02.2008р.

На
підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому
засіданні від 05.03.2008р. проголошено перерву до 12.03.2008р.

СУТЬ
СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю „ТІС” м. Донецьк звернулось до
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м. Артемівськ із
позовом про стягнення заборгованості з оплати орендної плати в розмірі
10700грн. за жовтень 2007р.

В
обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем
умов договору суборенди від 01.08.2006р., претензію №422 від 29.11.2007р.,
норми статей 216, 218, 230, 231 Господарського кодексу України.

Як
зазначає позивач, згідно умов договору суборенди від 01.08.2006р. та на
підставі акту приймання-передачі від 26.02.2006р. відповідачу було передане
нежитлове приміщення загальною площею 106,7м2 для ведення господарської
діяльності.

Відповідно
до пункту 5.2 договору суборенди від 01.08.2006р. відповідач мав сплачувати за
користування вказаним приміщенням не пізніше 3-го числа кожного місяця,
наступного за розрахунковим, суму орендної плати в розмірі 10700грн.

Перерахування
орендної плати здійснювалось орендарем на підставі виставлених орендодавцем
рахунків на оплату.

За
жовтень 2007р. відповідач суму орендної плати в розмірі 10700грн. не
перерахував, що є порушенням умов договору суборенди від 01.08.2006р.

На
адресу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.
Артемівськ направлялась претензія №422 від 29.11.2007р. з вимогою сплатити
вказану суму. У відповіді №1/12 від 07.12.2007р. відповідач суму заборгованості
не визнав.

У
відзиві, наданому до суду 30.01.2008р., відповідач не визнав заявлені вимоги в
повному обсязі.

Відповідно
до пункту 4.1 договору суборенди від 01.08.2006р. строк суборенди вираховується
з моменту прийняття нежитлового приміщення за актом здачі-приймання. Але такий
акт між сторонами не був складений.

За
змістом пункту 5.1 договору відповідач мав перераховувати позивачу орендну
плату в розмірі 5750грн з урахуванням ПДВ.

Пунктом
10.5 договору суборенди від 01.08.2006р. визначено, що зміни до договору
набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної
додаткової угоди. Така додаткова угода щодо зміни розміру суборендної плати не
укладалась, тому на думку відповідача, відсутні підстави для збільшення розміру
суборендної плати.

Згідно
з пунктом 4.3 договору суборенди від 01.08.2006р. строк суборенди не може
перевищувати строку дії субдилерського договору, а у відповідності до пункту
10.9.2 договору суборенди від 01.08.2006р. дія договору суборенди припиняється
в разі закінчення строку дії або розірвання субдилерського договору.

За
твердженням відповідача субдилерський договір був розірваний 31.07.2007р., тому
з цього моменту припинена дія договору суборенди, а в позивача відсутні
підстави вимагати оплати за договором суборенди від 01.08.2006р.

У
поясненнях №91 від 13.02.2008р. позивач вказав на те, що він направляв на
адресу відповідача екземпляри додаткової угоди від 01.03.2007р. про зміну суми
орендної плати в розмірі 12160грн. в місяць.

Але
відповідач не підписав ці угоди та запропонував оплачувати орендну плату в
розмірі 10700грн. на підставі усної домовленості без внесення відповідних змін
до уколеного договору суборенди. Підтвердженням цього є вибіркові банківські
витяги за квітень, липень та вересень 2007р. про сплату 10700грн.

На
думку позивача, наведене є доказом того, що відповідач добросовісно виконував
досягнуту усну домовленість про збільшення розміру орендної плати в розмірі
10700грн.

Позивач
також зазначає, що акт приймання-передачі між сторонами не складався та не
підписувався.

На
адресу відповідача направлявся рахунок №81002 від 08.10.2007р., але відповідач
відмовився його приймати.

У
поясненнях №117 від 25.02.2008р. позивач зазначив про те, що між ТОВ „ТіС” та
СПД - фізичною особою ОСОБА_1 був укладений субдилерський договір №А 810 від
01.08.2005р. Після закінчення його дії, між сторонами був укладений новий
дилерський договір №41-08 від 01.08.2006р., на підставі якого між сторонами
строк дії договору суборенди від 01.08.2006р. був продовжений строком на 11
місяців на підставі додаткової угоди №1/07 від 01.08.2006р. до договору
суборенди.

Позивач
вказує на те, що на підставі пункту 10.1 дилерського договору №41-08 від
01.08.2006р. даний договір укладався строком на 1 рік з моменту його підписання
сторонами.

Пунктом
10.2 вказаного дилерського договору визначено, якщо жодна із сторін договору не
повідомить іншу сторону про своє бажання розірвати договір мінімум за 20
календарних днів до його закінчення - договір автоматично продовжується на
наступний рік.

Про
розірвання договору суборенди відповідача було повідомлено листом №324 від
18.10.2007р. Водночас ТОВ „ТіС” повідомив орендодавця СПД - фізичну особу ОСОБА_4
листом №353 від 01.11.2007р. про розірвання договору оренди.

В
судовому засіданні від 05.03.2008р. представник відповідача наполягав на тому,
що листами №1-07 від 12.07.2007р. та №2-07 від 12.07.2007р. позивача було
повідомлено про те, що договір суборенди від 01.08.2006р. є таким, що припинив
свою дію через припинення з 01.08.2007р. дії субдилерського договору №41-08 від
01.08.2006р.

Заслухавши
доводи сторін, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою
позицією сторін, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи,
господарський суд встановив:

Між
Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 (далі - орендодавець) та ТОВ „ТіС”
(далі - орендар) був підписаний договір оренди вбудованого приміщення від
15.07.2005р., згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове
платне користування вбудоване нежитлове приміщення площею 106,7м2 для
здійснення роздрібної торгівлі мобільним зв'язком, розташоване в місті
Горлівка, пр. Перемоги, 72.

Термін
дії цього договору згідно з пунктом 2.1 договору оренди вбудованого приміщення
від 15.07.2005р. становить 3 роки з 15.07.2005р. по 15.07.2008р.

Як
вбачається зі змісту вищеназваного договору 15.07.2005р. цей договір був
посвідчений державним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за №2-2380.

Додатковою
угодою №1 від 25.07.2005р. сторони доповнили пункт 4 підпунктом 4.4.2, яким
надано право орендарю здавати приміщення та інше майно, яке орендується, в
суборенду.

В
подальшому, між ТОВ „ТіС” (далі - орендар) та Суб'єктом підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_1 м. Артемівськ (далі - суборендар) був підписаний
договір суборенди від 01.08.2006р., згідно з яким, орендар зобов'язується
передати суборендареві, а суборендар зобов'язується прийняти в строкове платне
користування нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою м. Горлівка, пр.
Перемоги, 72 загальною площею 106,7м2 для використання з метою, визначеною в
розділі 2 та зобов'язується сплачувати орендареві суборендну плату.

Згідно
пункту 2.1 договору суборенди від 01.08.2006р. нежитлове приміщення передається
суборендарю з метою виконання ним субдилерського договору №А801 від
01.07.2005р. між ТОВ „ТіС” та суборендарем.

Пунктом
4.1 договору передбачено, що строк суборенди становить 11 місяців з моменту
прийняття нежитлового приміщення за актом здачі-приймання, але не більше строку
дії договору оренди.

Відповідно
до пункту 5.1 договору визначено, що суборендар сплачує суборендну плату в
розмірі 5750грн. за місяць (ПДВ враховано). Суборендна плата та інші платежі
сплачуються в безготівковому порядку на поточний рахунок орендаря не пізніше 3
числа кожного місяця, наступного за розрахунковим на підставі рахунків
орендаря.

Позивач
наполягає на тому, що відповідач порушив умови договору та не сплатив
суборендну плату в розмірі 10700грн. за жовтень 2007р.

В
обґрунтування своїх вимог позивач посилається на досягнення усної домовленості
між сторонами щодо розміру суборендної плати та витяги банківських виписок,
згідно яких відповідач у квітні, липні та вересні 2007р. перераховував позивачу
10700грн. щомісяця.

За
приписами статті 203 Цивільного кодексу України правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Відповідно
до статті 208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти
правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених
частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Частина
1 статті 206 Цивільного кодексу України встановлює, що усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком
правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній
реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має
наслідком їх недійсність.

Слід
зазначити, що договір суборенди за своєю правовою природою не належить до тих
договорів, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення.

Відповідно
до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною
(сторонами).

Стаття
651 Цивільного кодексу визначає, що зміна або розірвання договору допускається
лише за  згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Пунктом
10.5 договору суборенди від 01.08.2006р. визначено, що зміни до договору
набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної
додаткової угоди.

Відповідно
до положень статті 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору
вчинюється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається,
якщо інше не встановлено договором.

Позивачем
доказів на підтвердження того, що в договір внесені узгоджені обома сторонами
зміни щодо розміру суборендної плати, не надано. Тому суд дійшов висновку про
відсутність підстав вважати належним та правомірним розмір суборендної плати на
місяць в сумі 10700грн., а не 5750грн. як визначено в пункті 5.1 договору
суборенди від 01.08.2006р.

Посилання
позивача на сплату ним на користь орендодавця (Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_4) орендної плати в розмірі 10700грн. за оренду приміщення за
жовтень 2007р. не приймається судом як належний та допустимий доказ узгодження
внесення змін до договору суборенди від 01.08.2006р. між ТОВ „ТіС” та Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м. Артемівськ.

Як
вбачається з матеріалів справи, відповідачем на адресу позивача
перераховувались щомісяця кошти в розмірі 10700грн. в квітні, липні та вересні
2007р.

Згідно
із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони
та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно
до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись
іншими засобами доказування.

Позивач
не довів наявність в жовтні 2007р. заборгованості з оплати суборендної плати в
розмірі 10700грн., тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Товариства з
обмеженою відповідальністю „ТіС” м. Донецьк до Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м. Артемівськ про стягнення заборгованості
з оплати орендної плати в розмірі 10700грн. за жовтень 2007р.

Судові
витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись
статтями Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 4№, 4І, 4і, 44, 45, 46,
21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРIШИВ:

У
задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „ТіС” м.
Донецьк до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.
Артемівськ про стягнення заборгованості з оплати орендної плати в розмірі
10700грн. за жовтень 2007р. - відмовити.

В
судовому засіданні від 12.03.2008р. проголошено повний текст рішення.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня прийняття рішення. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня
його прийняття до Донецького апеляційного господарського суду.

Суддя
Новікова Р.Г.