ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2008 р. Справа № 13/339-АП-06

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Бєлій Є.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт-А", м. Синельникове, Дніпропетровської області, до відповідача-1: Херсонської митниці, м. Херсон, відповідача-2 - головного управління державного казначейства України у Херсонській області, м. Херсон,про повернення безпідставно стягнутого митного збору в сумі 96558 грн. 25 коп.,за участю прокуратури Херсонській області, яка вступила в справу з метою захисту інтересів держави в особі відповідачів,

за участю представників

позивача: на засідання суду не прибув,

відповідача-1: Омельченко С.С., посвідчення, № 050231 від 30.11.06 р.,

відповідача-2: Сенкевич О.В., представник, дов. № 14-08/807 від 18.03.08 р.,

прокуратури: на засідання суду не прибув.

Позивач у позовній заяві просить зобов'язати відповідача-1 повернути 96558грн.25коп. безпідставно стягнутого митного збору за перебування товарцу під митним контролем.

За позовом (а.с. 2-6, 90-94, 103-107, том 1) вимоги позивача ґрунтуються на безпідставності нарахування йому до сплати митного збору за період перебування товару під митним контролем в період розслідування кримінальної справи, порушеної за фактом замаху на контрабанду горілчаних виробів за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 15 та частиною 1 статті 201 КК України.

Зокрема, позивач вважає, що таке нарахування суперечить положенням підпункту 7.3.3. пункту 7.3. Порядку справляння митних зборів, які нараховуються за вантажною митною декларацією”, затвердженою Наказом Державної митної служби України від 23 червня 1998 року № 363, за яким при нарахуванні зборів за перебування під митним контролем до строку перебування під митним контролем не включається час від складання протоколу про порушення митних правил до прийняття остаточного рішення у справі, якщо згідно з таким рішенням справу про порушення митних правил припинено. За твердженнями позивача таке нарахування також суперечить підпункту 7.3.5. пункту 7.3. того ж Порядку, за яким час витрачений на отримання інформації, потрібної для здійснення митного оформлення, за запитом, надісланим однією митною установою до іншої, не включається до строку перебування під митним контролем, а також положенням підпункту 7.3.8. пункту 7.3. Порядку з урахуванням Листа Державної митної служби України № 11/4-15/16549-ЕП від 23.12.2005 р., відповідно до якого при обчисленні строку перебування товарів під митним контролем не включається період від початку розгляду справи судом до прийняття рішення по справі, яке набрало законної сили, якщо таке рішення прийнято на користь суб’єкта господарської діяльності.

Позивач належним чином повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору.

Представники відповідачів в ході судового засідання надали усні пояснення у яких заперечували проти позовних вимог, відповідно до письмових заперечень на позовну заяву, пославшись на наступні обставини.

Херсонською митницею позовні вимоги не визнаються з посиланням на відсутність порушень діючого законодавства при нарахуванні митного збору, оскільки за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо порушення митних правил директором компанії „Westonia Company S.A.” А. Лоуренсом справа не припинена, а за нею винесено постанову, якою вказану особу визнано винним в скоєні правопорушення, передбаченого статтею 352 Митного кодексу України, та накладено штраф в розмірі 12000 грн. Крім того, як зазначено відповідачем-1 у додаткових запереченнях на позовну заяву (а.с. 44-47, том 2), разом з набуттям позивачем права власності на товар 18.01.06 р. за додатковою угодою до контракту від 17.11.98 р. № 550/1, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, відбулась заміна кредитора шляхом передачі зобов'язання від ТОВ "Астон" до ТОВ "Еліт-А". Позивач згідно з п.п. 1.1. Додаткової угоди від 18.01.06 р. набув також обов'язок здійснити митне оформлення вантажу та обов'язок сплатити митні збори, за перебування вантажу під митним контролем відповідно до вимог ст. 514 ЦК України.

Управлінням Державного казначейства України в Херсонській області подано відзив на позов, з якого слідує, що, на його думку, повернення надміру сплачених митних платежів здійснюється безпосередньо митними органами за рахунок поточних платежів, які належать перерахуванню до державного бюджету.

Виступаючи в судовому засіданні представник прокуратури Херсонської області підтримав позицію Херсонської митниці, пославшись на безпідставність заявлених вимог.

За згодою представників учасників судового процесу, судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до розпорядження голови господарського суду Херсонської області від 07.03.08 р. № 33 справу передано на новий розгляд судді Гридасову Ю.В.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі (їхніх представників), що прибули на судове засідання, дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд,

в с т а н о в и в :

16 серпня 2005 року в порт Херсон з порту Стамбул (Туреччина) прибув теплохід „Альков”, рейс –090, з портом приписки місто Дніпропетровськ, на якому згідно до вантажного маніфесту знаходилося 37 контейнерів за наступними вантажами: крафт-картон в листах, вироби з ПВХ, ресори автомобільні, мильні чіпси, сульфат магнію, триетаноламін тощо. На цей вантаж Дніпропетровською митницею були оформлені попередні повідомлення, в яких відомості щодо асортименту та кількості товарів відповідали відомостям, зазначеним у вантажному маніфесті, коносаментах, інвойсах та пакувальних листах, наданих Херсонській митниці для проведення митного контролю та подальшого оформлення у митному відношенні.

З метою митного оформлення товару Херсонській митниці були надані відповідні документи, а саме: коносамент № IS/DN 916, інвойс № 480880 від 4 серпня 2005 р. та лист директора компанії „Westonia Company S.A.”. За цими документами у деяких контейнерах знаходився вантаж –„Крафт-картон білений”, відправником якого виступила компанія „Westonia Company S.A.” (Уругвай), а одержувачем –Товариство з обмеженою відповідальністю „Роната” (м. Дніпропетровськ, Україна).

Проте, під час проведення митного огляду в цих контейнерах: FSCU 386560-3, CZLU 200774-1, GATU 094534-6, GATU 500159-0, GATU 490038-0, GATU 400657-7, GATU 500648-4, GATU 491004-9, GATU 400928-3; Херсонською митницею виявлений факт невідповідності товару, а саме замість товару –„Крафт-картон білений” в них знаходились горілчані вироби іноземного виробництва з українськими акцизними марками в асортименті, загальною кількістю 139499 пляшок.

У зв’язку з цією невідповідністю митницею складено названий вище протокол про порушення митних правил, який був розглянутий Суворовським районним судом міста Херсона, та за результатами розгляду судом прийнято постанову від 20 березня 2006 року (а.с. 55-56, том 1), за якою директора компанії „Westonia Company S.A.” А. Лоуренса визнано винним у вчиненні адміністративне правопорушення щодо порушення митних правил, передбаченого статтею 352 Митного кодексу України, та накладено штраф в розмірі 12000 грн.

Згідно до положень частини 3 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумнівів щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Таким чином, названі вище обставини судом вважаються встановленими.

Крім того, 26 серпня 2005 року за фактом замаху на контрабанду горілчаних виробів Управлінням служби безпеки України у Херсонській області була порушена кримінальна справа № 342. Проте, в подальшому постановою прокуратури Херсонської області від 21 лютого 2006 року ця кримінальна справа закрита на підставі пунктів 1 і 2 статті 6 Кримінально-процесуального кодексу України –за відсутністю в діяннях складу злочину (а.с. 52-54). При цьому, слідством встановлена помилковість завантаження на теплохід саме контейнерів з горілчаними виробами –ця помилка допущена при відправлені вантажу з порту Стамбул.

20 січня 2006 року позивач у даній справі набув права покупця алкогольних напоїв згідно до контракту № 550/1 від 17 листопада 1998 року (а.с. 15-39) у компанії „BELSIRE PARK CONSULTING S.A.”, що підтверджується додатковою угодою до контракту від 18 січня 2006 року, укладеною між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю „Астон” та компанією „BELSIRE PARK CONSULTING S.A.” (а.с. 42-45).

У зв’язку з цим з метою митного оформлення зазначених вище горілчаних виробів (які помилково були відвантажені та доставлені в порт Херсон) позивач, являючись їх власником, звернувся до Херсонської митниці, заповнивши відповідні вантажні митні декларації № 508000001/6/003203 від 4 квітня 2006 року та № 508000001/6/003654 від 13 квітня 206 року.

В свою чергу, митницею здійснено митне оформлення вантажу та нарахований митний збір за перебування товару під митним контролем за декларацією № 508000001/6/003203 від 4 квітня 2006 року в сумі 102853,04 грн., а за декларацією № 508000001/6/003654 від 13 квітня 2006 року –в сумі 8810,03 грн. При цьому, митницею взято за першою декларацією термін перебування товару під митним контролем –215 днів, а за другою –224 дні.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Безпосередньо ставки митного збору встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 65 від 27 січня 1997 року з наступними змінами і доповненнями „Про ставки митних зборів”. Так, пунктом 4 Додатку № 1 до цієї Постанови передбачено, що за перебування товарів та інших предметів під митним контролем, за кожний день перебування товару митний збір за перші п’ятнадцять календарних днів не справляється, а за кожний наступний календарний день –справляється в розмірі 0,05% від загальної митної вартості товарів та інших предметів.

Визначення митного контролю надане в пункті 15 частини 1 статті 1 та частині 2 статті 40 Митного кодексу України. Зокрема, митний контроль –це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своєї компетенції з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених в установленому порядку.

За змістом частини 2 статті 43 Того ж Кодексу у разі ввезення на митну територію України товарів і транспортних засобів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України, який відповідно до статті 6 Кодексу збігається з державним кордоном України. Поряд з цим, статтею 44 Кодексу визначені строки пред'явлення митному органу товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України. Так, товари, що переміщуються через митний кордон України, разом з їх упаковкою та маркуванням, а також документи на ці товари пред'являються для контролю митним органам у незмінному стані в пунктах пропуску через митний кордон України та в інших місцях митної території України, встановлених митними органами для здійснення митного контролю та оформлення, не пізніше ніж через три години після прибуття зазначених товарів і транспортних засобів у пункт пропуску або таке місце.

Статтею 45 МК України встановлено, що особи, які переміщують товари через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на митні органи, зобов'язані подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Отже, як видно з положень вказаних статей обов’язок пред’явлення документів для митного оформлення товару покладений на осіб, які переміщують товари через митний кордон України.

В даному випадку позивач не здійснював переміщення товару через митний кордон в момент його ввезення на митну територію України, за наявності помилки при його відвантаженні. Разом з тим, відповідно до статей 512-514 Цивільного кодексу України в період дії зобов'язання допускається заміна приймаючих в ньому участь осіб із збереженням самого зобов'язання. Статтею 514 ЦК України передбачено, що у випадку заміни кредитора до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. В умовах додаткової угоди від 18 січня 2006 року до контракту, укладеної між позивачем, товариством з обмеженою відповідальністю „Астон” та компанією „BELSIRE PARK CONSULTING S.A.”, у п. 1.1. вказано, що від ТОВ „Астон” як покупця за контрактом, переходять до ТОВ „Еліт-А” як нового покупця, всі права і обов'язки покупця.

Таким чином, нарахування Херсонською митницею митного збору за весь період знаходження алкогольних напоїв на митній території відповідає вимогам законодавства.

За вказаних обставин, позовні вимоги, що викладені у позовній заяві не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. ст. 94, 98 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст.ст. 94, 161-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано, якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Про апеляційне оскарження рішення суду (постанови) першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ю.В. Гридасов

Дата складення постанови у повному

обсязі відповідно до статті 160 Кодексу

адміністративного судочинства України                               "12" травня 2008 р.