ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.04.08 Справа №20/514/07-14/329/07-20/544/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Антонік С.Г. судді Антонік С.Г. , Шевченко Т. М. , Юхименко О.В.

при секретарі: Пересаді О.В.

за участю представників позивача: Жабокрицький О.А. – дов. №б/н від 20.02.07р.

представників відповідача: Миняйло А.М. – дов. №07 від 08.01.08р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельне підприємство – 5” “Заводбуд”, м. Бердянськ Запорізької області

на рішення господарського суду Запорізької області від 18.01.2008р. у справі №20/514/07-14/329/07-20/554/07

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельне підприємство – 5 “Заводбуд”, м. Бердянськ Запорізької області

до відповідача: Закритого акціонерного товариства “Бердянськбуд”, м. Бердянськ Запорізької області

про визнання дійсною та підтвердження угоди по договору купівлі – продажу від 01.06.2000р.

та за зустрічним позовом Закритого акціонерного товариства “Бердянськбуд”, м. Бердянськ Запорізької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельне підприємство – 5 “Заводбуд”, м. Бердянськ Запорізької області

про визнання договору купівлі – продажу від 01.06.2000р. недійсним

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні 11.03.08р. оголошувалась перерва до 01.04.08р.

Розпорядженням Голови Запорізького апеляційного господарського суду №601 від 01.04.2008р. справу №20/514/07-14/329/07-20/554/07 передано для розгляду колегії суддів у складі: Головуючого судді: Антоніка С.Г. (доповідач); суддів: Шевченко Т.М., Юхименка О.В.

Колегія суддів прийняла справу до провадження у цьому складі.

За заявою представників сторін судовий процес здійснювався без фіксації технічними засобами, за їх згодою у судовому засіданні 01.04.2008р. оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.01.08р. у справі №20/514/07-14/329/07-20/554/07 (суддя Гандюкова Л.П.) у задоволенні первісних позовних вимог відмовлено. Також відмовлено у задоволенні зустрічного позову.

Рішення господарського суду в частині відмови у задоволенні первісного позову мотивоване тим, що заявлені ТОВ “Будівельне підприємство – 5 “Заводбуд” вимоги про визнання дійсною та підтвердження угоди є за своєю суттю вимогами про встановлення факту, що має юридичне значення. Цей факт може встановлюватися господарським судом лише при існуванні та розгляді між сторонами договору спору про право цивільне. Його встановлення є елементом оцінки фактичних обставин справи та обгрунтованості вимог у разі виникнення спору між сторонами і не може самостійно розглядатися в окремій справі. Вимога про визнання факту, як спосіб захисту права, чинним законодавством не передбачена. У задоволенні зустрічного позову судом відмовлено у зв’язку з встановленням договору купівлі – продажу неукладеним, тоді як недійсною може бути визнана лише укладена угода.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ “Будівельне підприємство – 5 “Заводбуд” звернулось з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати, визнати дії Правління ЗАТ «Бердянськбуд» такими, що порушують Статут Товариства; визнати ТОВ “Будівельне підприємство – 5 “Заводбуд” за договором від 01.06.2000р. та актом приймання – передачі від 01.07.01р. власником частки майна згідно наданих сторонами документів; всі судові витрати віднести на ЗАТ «Бердянськбуд».

В обґрунтування заявлених вимог ТОВ “Будівельне підприємство – 5 “Заводбуд” посилається на ст.153 ЦК УРСР, відповідно до якої договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов. Укладений між сторонами договір купівлі – продажу відповідає вимогам ст.ст.153,154 ЦК УРСР, зокрема, в предметі договору зазначені умови, з яких його укладено та причина дії. Зауважує, що спірне майно знаходиться на балансі позивача. Для вирішення питання права власності за договором від 01.06.2000р. до суду надано Історичну довідку про створення СП – 5 «Заводбуд» ЗАТ «Бердянськбуд», відповідно до якої підрозділ увійшов до складу ЗАТ «Бердянськбуд» як самостійне підприємство зі своїм майном, згідно Статуту та Положення про підрозділ.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

ЗАТ «Бердянськбуд» у відзиві на апеляційну скаргу та його представник у судовому засіданні вказали на законність прийнятого судом рішення, просять у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, суд знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ “Бердянськбуд”, оформлених протоколом №4 від 30.03.1999р., вирішено провести реорганізацію шляхом виділення: на базі структурних підрозділів створити підприємства з безоплатною передачею їм основних засобів, які знаходяться на їх балансі.

Згідно виписки з протоколу №4 загальних зборів ЗАТ “Бердянськбуд” вирішено надати згоду на реорганізацію Закритого акціонерного товариства шляхом виділу БП-5 в самостійне товариство з обмеженою відповідальністю з передачею йому майна, прав та обов’язків закритого акціонерного товариства пропорційно кількості акцій, що знаходяться у власності акціонерів, які виявили бажання виділитися.

Відповідно до наказу керівника БП-5 “Заводбуд” ЗАТ “Бердянськбуд” №1 від 01.06.2000р., наданому позивачем, на підставі акту приймання-передачі акцій ЗАТ “Бердянськбуд” по договору міни від 10.02.2000р. ТОВ БП-5 “Заводбуд” приймає взамін від ЗАТ “Бердянськбуд” майно БП-5 “Заводбуд” ЗАТ “Бердянськбуд” пропорційно кількості акцій, які передані ЗАТ “Бердянськбуд”. Враховуючи рішення зборів - протокол №4 від 30.03.1999р. та протокол Спостережної ради №12 від 08.09.1999р. “Про реорганізацію ЗАТ “Бердянськбуд”, пропонується на будівельних підрозділах утворити підприємства з безоплатною передачею їх основних засобів. У зв’язку з тим, що не здійснена індексація установчого фонду згідно з Постановою Кабінету Міністрів України, вартість акцій залишилася 10 копійок, а по нормативним документам вона повинна складати 175 грн. 83 коп., обмін акцій на майно неможливий. Керуючись п.3.9 Положення “Про підрозділи”, яким встановлено, що підрозділ має право передавати на договірній основі іншим підприємствам, продавати, обмінювати, здавати в оренду майно, наказано: 1.Безоплатно передане БП-5 “Заводбуд” ЗАТ “Бердянськбуд” майно викупає ТОВ БП-5 “Заводбуд” на суму 68161,99 грн. з розстрочкою платежу на 4 роки з погашенням до 01.06.2004р.; 2.Головному бухгалтеру БП-5 “Заводбуд” ЗАТ “Бердянськбуд” зняти з балансу СП-5 “Заводбуд” майно на суму 68161,99 грон. та згідно акту приймання-передачі передати ТОВ БП-5 “Заводбуд”.

Згідно з п.3.9 наданої виписки з Положення про підрозділ №5 “Заводбуд” акціонерного товариства “Бердянськбуд” підрозділ має право передавати на договірній основі іншим підприємствам, продавати, обмінювати, здавати в оренду, надавати безоплатно в тимчасове користування, або у борг обладнання, інвентар, транспортні засоби, сировину та інші матеріальні цінності, а також списувати їх з балансу, якщо вони зношені чи морально застаріли. Передавати по договірним грошовим коштам іншим підприємствам та організаціям, а також громадянам, виконуючим роботи для підрозділу, страхувати своє майно та майнові інтереси в установленому законом порядку. Підрозділ може користуватися землею та іншими природними ресурсами в порядку, встановленому діючим законодавством.

Позивачем за первісним позовом надано договір продажу-купівлі б/н майна ЗАТ “Бердянськбуд” ТОВ БП-5 “Заводбуд” від 01.06.2000р., підписаного між ЗАТ “Бердянськбуд” в особі керуючого Грачова М.О., діючого на підставі Статуту з одного боку та ТОВ БП-5 “Заводбуд” в особі директора Жук О.П., діючого на підставі Положення про підрозділи з іншого, який є предметом розгляду даного спору.

У розділі 1 “Предмет договору” зазначено, що ЗАТ “Бердянськбуд” не здійснена індексація установчого фонду згідно з Постановою Кабінету Міністрів України. Вартість однієї акції залишилась на рівні 10 копійок, а по нормативним документам фактична вартість акції складає 175 грн. 83 коп., яка не затверджена на зборах, на яких не було кворуму. Тому обмін акцій на майно не відбувся та сторони дійшли висновку, що акціонери, які вийшли з ЗАТ “Бердянськбуд”, повинні викупити майно по залишковій вартості.

Згідно з розділом 2 договору вартість майна, яке продається акціонерам оцінено по залишковій вартості в сумі 68161 грн. 99 коп., враховуючи що акціонери внесли в фонд держмайна по 30 тис.крб.

Розділом 3 встановлено, що зважаючи на те, що майно знаходиться у власності БП-5 “Заводбуд” ЗАТ “Бердянськбуд”, суму вартості майна у розмірі 68161 грн. 99 коп. виплатити акціонерам БП-5 “Заводбуд” в розстрочку з кінцевим погашенням до 01.06.2004р.

У розділі 4 вищезазначеного договору купівлі-продажу, який визначений як “Умови поставки”, обумовлено, що майно, передане по акту передачі, необхідно відобразити в балансі БП-5 “Заводбуд” ЗАТ “Бердянськбуд” як дебіторську заборгованість до тих пір, поки сума боргу не буде сплачена у повному обсязі, але не пізніше 01.06.2004р.

Позивач за первісним позовом зазначає, що після перерахування платіжним дорученням №235 від 30.07.2001р. першої суми у розмірі 24 000 грн. була здійснена передача БП-5 “Заводбуд” ЗАТ “Бердянськбуд” до ТОВ БД-5 “Заводбуд” майна за актом приймання-передачі від 01.07.2001р.

Наступні сплати були здійснені за платіжним дорученням №212 від 25.06.2002р. на суму 23 000 грн., №193 від 31.03.2004р. на суму 21 161,99 грн. У відповідності до наданих позивачем зазначених платіжних доручень платник ТОВ БП-5 “Заводбуд” через Філію “Відділення Промінвестбанку в м.Бердянськ” перераховував одержувачу БП-5 “Заводбуд” грошові кошти з призначення платежу: кредитна заборгованість за майно (основні засоби) згідно з договором від 01.06.2000р.

Згідно з актом приймання - передачі від 01.07.2001р. майна БП-5 “Заводбуд” ЗАТ “Бердянськбуд” та ТОВ БП-5 “Заводбуд” за договором купівлі-продажу б/н від 01.06.2000р. на підставі наказу №1 від 01.06.2000р. БП-5 “Заводбуд” ЗАТ “Бердянськбуд” передав, а ТОВ БП-5 “Заводбуд” прийняв майно, яке зазначене в цьому акті на суму 68161 грн. 99 коп. Так, відповідно до цього акту було передане наступне майно: І групи “А” –Будівлі та споруди: будівля магазину салону (вул.Шевченко,4); будівля контори одноповерхової (вул.Дзержинського,27); тимчасовий склад під столярку, битовка пересувна, 3 будиночки пересувного вагонного типу (вул.Будівельна); будівля бази (вул.Макарова,10), будівля майстерень ОГМ (вул.Будівельна), ІІ групи: транспортні засоби –автомобілі (Москвич 214101, Москвич, ЗИЛ М33 (45021), ЗИЛ М33, ВАЗ 210011,КАВЗ), виробничі і господарські засоби; ІІІ групи: силові машини та обладнання.

Відповідно до довідки філії “Відділення Промінвестбанку в м.Бердянськ Запорізької області” платежі №235 від 30.07.2001р. на суму 24 000 грн. та №212 від 24.06.2002р. на суму 23 000 грн. платник ТОВ БП-5 “Заводбуд”, отримувач БП-5 “Заводбуд” не здійснювалися. Згідно з відомістю кредитних оборотів за період 01.01.2004р. по 30.06.2004р. по рахунку БП-5 “Заводбуд” 31.03.2004р. було надходження коштів від ТОВ “БП-5 “Заводбуд” в сумі 21161,99 грн., призначення платежу –кредитна заборгованість за майно згідно акту звірки від 31.03.2004р.

ТОВ “Будівельне підприємство – 5 “Заводбуд” звернулось до господарського суду з позовом про визнання угоди договору купівлі-продажу б/н від 01.06.2000р. дійсною та її підтвердження.

Разом з тим ЗАТ «Бердянськбуд» подано зустрічну позовну заяву про визнання договору купівлі – продажу від 01.06.2000р. недійсним.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про відмову у задоволенні первісного позову, виходячи з наступного:

Із змісту ст.ст.15,16 ЦК України, ст.20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом. Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено право підприємств та організацій звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Наведені позивачем обґрунтування позову з посиланням на норми права та письмові докази не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки заявлені позивачем вимоги про визнання дійсною та підтвердження угоди є за своєю суттю вимогами про встановлення факту, що має юридичне значення. Цей факт може встановлюватися господарським судом лише при існуванні та розгляді між сторонами договору спору про право цивільне. Його встановлення є елементом оцінки фактичних обставин справи та обгрунтованості вимог у разі виникнення спору між сторонами і не може самостійно розглядатися в окремій справі.

Вимога про визнання факту, як спосіб захисту права, чинним законодавством не передбачена.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічного позову, з наступних підстав:

В обґрунтування зустрічного позову про визнання договору недійсним ЗАТ «Бердянськбуд» посилається на ст.ст.41,42, 58 ЦК УРСР, ст.ст.202, 203, 234 ЦК України.

Оскільки положення ЦК УРСР не були чинними на час виникнення спірних правовідносин, тому при вирішенні справи слід застосовувати норми ЦК УРСР.

Відповідно до ст.58 ЦК УРСР недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода). Якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі.

ЗАТ «Бердянськбуд» зазначено, що фактично мав місце договір міни від 10.12.2000р. Договір купівлі-продажу від 01.06.2000р. є удаваною угодою, яка складена з метою встановлення доказів відсутності іншої угоди міни.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 2 постанови від 28.04.1978 №3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними", угода може бути визнана недійсною лише з підстав з наслідками, передбаченими законом; у кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Статтею 153 ЦК УРСР встановлено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Продаж майна провадиться за цінами, що встановлюються за погодженням сторін, якщо інше не передбачено законодавчими актами (ст.228).

Таким чином, при укладенні договору купівлі-продажу сторони зобов’язанні у будь-якому разі погодити предмет та ціну договору.

Оцінивши представлені докази, суд дійшов висновку, що із матеріалів справи не вбачається досягнення сторонами згоди з істотних умов договору. Зокрема, у договорі не погоджено предмет договору.

Так, у розділі 1 “Предмет договору” зазначено, що ЗАТ “Бердянськбуд” не здійснена індексація установчого фонду згідно з Постановою Кабінету Міністрів України. Вартість однієї акції залишилась на рівні 10 копійок, а по нормативним документам фактична вартість акції складає 175 грн. 83 коп., яка не затверджена на зборах, на яких не було кворуму. Тому обмін акцій на майно не відбувся та сторони дійшли висновку, що акціонери, які вийшли з ЗАТ “Бердянськбуд” повинні викупити майно по залишковій вартості. Яке саме майно передається за цим договором, його індивідуальні ознаки, у договорі не визначено.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся та не породив для сторін виникнення зобов’язань.

Наданий позивачем акт прийому –передачі не може бути визнано належним доказом погодження предмету, оскільки інвентарні номери не є індивідуальними ознаками об’єкта, особливо нерухомості та автотранспорту, чи виробничих та господарських засобів (які взагалі не містять опису, кількості). Цей акт не підписано продавцем ЗАТ “Бердянськбуд”. З цих же підстав суд не бере також до уваги наданий під час розгляду справи на окремих аркушах “Предмет договору”. Крім того, відповідно до законодавства предмет договору повинен бути викладений у самому договорі. Наданий “Предмет договору” не підписаний сторонами договору.

Приймаючи до уваги, що недійсною може бути визнана лише укладена угода, а судом визнаний договір купівлі-продажу неукладеним, тому у задоволенні зустрічного позову правомірно відмовлено.

Доводи апеляційної скарги спростовуються на підставі вищевикладеного.

Будь – яких порушень норм процесуального права, які б тягли за собою зміну чи скасування рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельне підприємство – 5” “Заводбуд”, м. Бердянськ Запорізької області задоволенню не підлягає, рішення господарського суду Запорізької області від 18.01.2008р. у справі №20/514/07-14/329/07-20/554/07 слід залишити без змін.

Судові витрати, у тому числі за апеляційний перегляд, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу віднести на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельне підприємство – 5” “Заводбуд”, м. Бердянськ Запорізької області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 18.01.2008р. у справі №20/514/07-14/329/07-20/554/07 залишити без змін.

Головуючий суддя Антонік С.Г.

судді Антонік С.Г.

Шевченко Т. М. Юхименко О.В.