АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2008
№ 2-3119-1/07

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Григоровича О.М.

суддів:

за участю секретаря судового засідання

представників сторін:

позивача: ОСОБА_1.,

відповідача: Круподер Г.М. - директор,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Солом'янського районного суду
м.Києва від 21.02.2008

у справі № 2-3119-1/07

за позовом                               ОСОБА_1

до                                                   Товариства
з обмеженою відповідальністю "МП Екопатруль"

про
стягнення частки статутного фонду та вихід учасника з товариства,

постанова прийнята 09.06.08,
оскільки відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України
розгляд апеляційної скарги відкладався з 05.05.08 на 26.05.08 та з 26.05.08 на
09.06.08.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Солом'янського районного суду м.
Києва від 21.01.2008 у справі № 2-3119-1/07 у задоволенні позову ОСОБА_1до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Мале підприємство „Екопатруль” про
стягнення частки статутного фонду та вихід учасника з товариства відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва від 21.01.2008 ОСОБА_1. подав апеляційну
скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю „Мале підприємство „Екопатруль” (далі -
ТОВ „МП „Екопатруль”) на користь ОСОБА_1. 850 000,00 грн. виплат вартості
частини майна товариства, пропорційної частці у статутному капіталі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для
справи, а також неправильно застосовано норми процесуального та матеріального
права.

Зокрема, скаржник посилається на те,
що розрахунок частки статутного фонду відповідача ґрунтувався на відомостях за
1 квартал 2002 і не враховано звіт товариства за весь 2002 рік, що є грубим
порушенням абз. 2 ст. 54 Закону України „Про господарські товариства” та, окрім
цього, цей розрахунок не містив відмітки органу статистики щодо його подання відповідно
до вимог чинного законодавства України.

Судом не було досліджено правильність
розрахунку вартості частини майна, що підлягає виплаті позивачу при виході з
товариства, не було проведено експертизу для визначення вартості майна
товариства.

Також судом першої інстанції в
рішенні не було зазначено про винесення судом 09.03.2004 ухвали про призначення
у справі експертизи з оцінки вартості літака ІЛ-76.

Окрім того, судом при прийнятті
рішення не було надано правової оцінки вимогам позивача, всім попереднім його
поясненням і запереченням, які подавались до суду, що є порушенням п. 4 ст. 212
ЦПК України, п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 № 11
„Про судове рішення”.

ТОВ „МП „Екопатруль” проти доводів
наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1. заперечувало та просило рішення
Солом'янського районного суду м. Києва від 21.01.2008 у справі № 2-3119-1/07
залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.05.2008 розгляд справи було відкладено на 09.06.2008
та зобов'язано позивача надати детальний розрахунок вартості частки ОСОБА_1. у
статутному фонді відповідача у сумі 850 000,00 грн. із зазначенням
(обґрунтуванням) джерел визначення (формування) вказаної суми (частки), але
витребувані ухвалою суду документи позивачем не надано.

В засіданні суду 09.06.2008 ОСОБА_1.
заявлено клопотання про зобов'язання відповідача надати акт технічного стану
або специфікацію літака ІЛ-76 станом на 30.09.2002, засвідчений підписом
посадової особи товариства та печаткою, а також призначити експертизу щодо
визнання вартості літака ІЛ-76, доручивши її проведення ОСОБА_2.

Колегія суддів відмовляє у
задоволенні заявленого клопотання з огляду на те, що судова експертиза повинна
призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення
фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли
висновок експерта не може замінити інші засоби доказування, а позивачем,
відповідно до ст. ст. 32, 33 ГПК України належними засобами доказування не
доведено, що наявні в матеріалах докази є суперечливими.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін,
об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Статут ТОВ „МП „Екопатруль”
затверджений Зборами учасників товариства 22.06.1995 та проведено його державну
реєстрацію.

Розділом 2 Статуту передбачено, що
учасниками товариства є особи, що підписали Установчий договір про заснування
товариства від 22.06.1995.

Для забезпечення діяльності
товариства за рахунок внесків учасників утворюється статутний фонд товариства в
розмірі 38 000 000,00 крб. (п. 4.1 Статуту).

Учасники вносять внески у Статутний
фонд у частках, що визначені Установчим договором (п. 4.2 Статуту).

Відповідно до Установчого договору
про заснування ТОВ „МП „Екопатруль” від 22.01.1995 ОСОБА_1. є одним із
учасників товариства, який володіє 4 940 000,00 крб., що становить 13%
Статутного фонду.

В подальшому, частка ОСОБА_1. у
Статутному фонді становила 24 відсотки.

ОСОБА_1. було подано до ТОВ „МП
„Екопатруль” заяви, в яких він зазначив про своє бажання вийти із складу
засновників (учасників) товариства та здійснення останнім відповідних
розрахунків із ОСОБА_1. в грошовій формі в межах та обсязі, передбачених чинним
законодавством (заяви від 07.09.2001, 31.10.2001, 14.06.2002, 18.06.2002,
14.08.2002).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 25.05.1998 № 740 затверджено Положення про державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності.

Дана Постанова втратила чинність з
01.07.2004 (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2003 №
1821).

Згідно ч. 3 п. 24 зазначеного
Положення (яке діяло на той час) у разі внесення до установчих документів змін,
пов'язаних із зміною складу засновників (учасників) суб'єкта підприємницької
діяльності, подаються оформлені згідно з вимогами законодавства документи, що
засвідчують, зокрема, добровільний вихід юридичної особи із складу засновників
(учасників) - подається копія рішення засновника, а фізичної особи -
нотаріально засвідчена заява.

Враховуючи те, що із всіх наданих
ОСОБА_1. до товариства заяв, тільки заява від 14.05.2002 відповідала вимогам
Положення про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності щодо її
нотаріального оформлення, то колегія суддів вважає, що розгляду підлягає тільки
заява позивача про вихід його із складу засновників (учасників) товариства від
14.05.2002.

Відповідно до протоколу № 14
загальних зборів засновників ТОВ „МП „Екопатруль” від 10.09.2002 порядком
денним було передбачено розгляд питання, зокрема, про вихід зі складу учасників
ОСОБА_1. згідно з нотаріально посвідченою заявою від 14.06.2002 та прийнято
рішення про задоволення прохання ОСОБА_1. про вихід його зі складу засновників
ТОВ „МП „Екопатруль”.

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України
„Про господарські товариства” в редакції, яка діяла на момент прийняття виходу
ОСОБА_1. зі складу учасників товариства, при виході учасника з товариства з обмеженою
відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства,
пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата провадиться після
затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12
місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може
бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Пунктом 11.1 Статуту ТОВ „МП
„Екопатруль” передбачено, що при виході учасника з товариства йому сплачується
вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у Статутному фонді.
Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з
товариства, в строк до 12 місяців з дня виходу. За вимогою учасника та за
згодою товариства вклад може бути повернений повністю або частково в
натуральній формі. Учаснику, який вибув, сплачується належна йому частка
прибутку, одержаного товариством у поточному році до моменту його виходу.
Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в
натуральній формі без винагороди.

Відповідно до ст. 50 Закону України
„Про господарські товариства” Товариством з обмеженою відповідальністю
визнається товариство, що має статутний фонд, розділений на частки, розмір яких
визначається установчими документами.

Учасники товариства несуть
відповідальність в межах їх вкладів.

У випадках, передбачених
установчими документами, учасники, які не повністю внесли вклади, відповідають
за зобов'язаннями товариства також у межах невнесеної частини вкладу.

Директором ТОВ „МП „Екопатруль”
14.10.2002 було затверджено розділ майна у випадку виходу учасника з ТОВ „МП
„Екопатруль” який при розрахунку остаточної суми до виплати базувався на
порядку розрахунків, показниках балансу товариства станом на 01.04.2002
(необоротні активи, оборотні активи, власний капітал, поточні зобов'язання),
порядку податкових виплат.

Підставою для проведення розрахунку є
протокол № 15 зборів засновників товариства від 30.09.2002, яким, зокрема,
прийнято рішення про затвердження розрахунку коштів, еквівалентних долі кожного
учасника товариства в його майні, при виході учасника зі складу засновників
товариства станом на 01.04.2002.

Згідно з зазначеним розрахунком,
ОСОБА_1. підлягало виплаті 29 010,00 грн. частки статутного фонду.

Відповідно до преамбули Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” цей Закон визначає
правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та
складання фінансової звітності в Україні.

Пунктом 1 ст. 13 зазначеного Закону
передбачено, що звітним періодом для складання фінансової звітності є
календарний рік. Проміжна звітність складається щоквартально наростаючим
підсумком з початку звітного року в складі балансу та звіту про фінансові
результати. Баланс підприємства складається станом на кінець останнього дня
кварталу (року).

Як вбачається із ст. 10 Закону
України „Про підприємства в Україні”, який діяв на час виходу позивача із
учасників товариства, майно підприємства становлять основні фонди та оборотні
кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному
балансі підприємства (ч. 1 ст. 10 Закону України „Про підприємства в Україні”).

Джерелами формування майна
підприємства є:

грошові та матеріальні внески
засновників;

доходи, одержані від реалізації
продукції, а також від інших видів господарської діяльності;

доходи від цінних паперів;

кредити банків та інших кредиторів;

капітальні вкладення і дотації з
бюджетів;

надходження від роздержавлення і
приватизації власності;

придбання майна іншого
підприємства, організації;

безоплатні або благодійні внески,
пожертвування організацій, підприємств і громадян;

інші джерела, не заборонені
законодавчими актами України (ч. 4 ст. 10 Закону України „Про підприємства в
Україні”).

Отже, ТОВ „МП „Екопатруль” при
затверджені 14.10.2002 розділу майна у випадку виходу учасника з товариства
було мотивовано та вірно враховано показники порядку розрахунків, показники
балансу товариства станом на 01.04.2002 (необоротні активи, оборотні активи,
власний капітал, поточні зобов'язання) та порядок податкових виплат.

Як свідчать матеріали справи,
ОСОБА_1. було отримано грошовий переказ ТОВ „МП „Екопатруль” відповідно до
розрахунку товариства в сумі 29 010,00 грн.

Звертаючись із позовом до суду
ОСОБА_1. зазначив, що ТОВ „МП „Екопатруль” не вірно вирахувало його частку у
статутному фонді, що підлягала виплаті товариством при його виході із складу
учасників товариства, оскільки на думку ОСОБА_1. ця сума становить 850 000,00
грн., враховуючи інформацію стосовно ринкової вартості літака ІЛ-76, що
належить товариству на праві власності.

ОСОБА_1. звернувся до Солом'янського
районного суду м. Києва із клопотанням про призначення експертизи з оцінки вартості
літака ІЛ-76, яке судом було задоволено та ухвалою від 09.03.2004 у справі було
вирішено провести оцінку вартості зазначеного літака на період 10.09.2002
проведення якої було доручено ТОВ „Центр експертної оцінки майна підприємств і
бізнесу”.

ТОВ „Центр експертної оцінки
майна підприємств і бізнесу” листом від 10.01.2007 № 1 повідомило Солом'янський
районний суд м. Києва, що не має можливості виконати вимоги ухвали суду від
09.03.2004 у зв'язку з скороченням штатів товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд
у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.
33 ГПК України).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1.,
в обґрунтування своїх позовних вимог, не надав розрахунку вартості його частки
у статутному фонді товариства у сумі 850 000,00 грн. на які він посилається із
зазначеним обґрунтованих джерел визначення (формування) вказаної суми (частки).

Також ОСОБА_1. не було надано зазначеного
розрахунку і при зверненні з апеляційною скаргою на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва у даній справі, а також не надано цього розрахунку і
після його витребування ухвалою Київського апеляційного господарського суду у
даній справі від 26.05.2008.

Згідно ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки посилання ОСОБА_1., що ТОВ
„МП „Екопатруль” не вірно вирахувало його частку у статутному фонді, що
підлягала виплаті товариством при його виході із складу учасників товариства,
так як вона повинна становити 850 000,00 грн. не підтверджується матеріалами
справи, а також нарахування, які зроблені товариством на суму 29 010,00 грн.
належними засобами доказування не спростовані ОСОБА_1. як такі, що є
неправомірними, то колегія суддів вважає, що суд, постановляючи рішення у даній
справі обґрунтовано відмовив ОСОБА_1. у задоволенні позову про стягнення частки
статутного фонду.

Також колегія суддів дійшла висновку,
що позовні вимоги про зобов'язання відповідача виключити ОСОБА_1. із складу
засновників (учасників) товариства задоволенню не підлягають з підстав того, що
протоколом № 14 загальних зборів засновників ТОВ „МП „Екопатруль” від
10.09.2002 затверджено рішення про задоволення прохання ОСОБА_1. про вихід його
зі складу засновників ТОВ „МП „Екопатруль”.

Доказів оскарження зазначеного
протоколу № 14 ТОВ „МП „Екопатруль” від 10.09.2002 або його скасування
сторонами суду не надано, а, отже, даний протокол є чинним.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення,
для господарського суду не є обов'язковим.

Посилання заявника в апеляційній
скарзі, що розрахунок частки статутного фонду відповідача ґрунтувався на
відомостях за 1 квартал 2002 і не враховано звіт товариства за весь 2002 рік,
що є грубим порушенням абз. 2 ст. 54 Закону України „Про господарські
товариства” та, окрім цього, цей розрахунок не містив відмітки органу
статистики щодо його подання відповідно до вимог чинного законодавства України,
колегія суддів вважає помилковим, оскільки остаточний розрахунок товариства
базувався на вартості чистих активів товариства, який розрахований на підставі
показників балансу товариства як бази для розрахунків частки майна позивача у
статутному фонді.

Окрім того, ст. 54 Закону України
„Про господарські товариства” не передбачено, що розрахунок вартості частки
майна товариства, яка пропорційна частці учасника у статутному (складеному)
капіталі повинен містити відмітку органу статистики щодо його подання.

Судом першої інстанції було належним
чином досліджено правильність розрахунку вартості частини майна, що підлягає
виплаті позивачу при виході його з товариства та зазначено про це в рішенні
суду.

Ухвалою суду від 09.03.2004 у справі
було призначено оцінку вартості літака ІЛ-76 на період 10.09.2002 проведення
якої було доручено ТОВ „Центр експертної оцінки майна підприємств і бізнесу”,
але дана оцінка не була проведена з підстав, які не залежали від суду.

При цьому, ухвалою суду від
11.01.2007 провадження у справі було поновлено та призначено її до розгляду на
14.02.2008, але позивач до винесення судом рішення по суті спору, більше не
наполягав на призначенні судом експертизи з оцінки вартості літака,
відповідного клопотання не заявляв, тобто позивач не заперечував проти розгляду
справи по суті спору без відповідного експертного висновку з оцінки вартості
літака ІЛ-76.

Що стосується не зазначення в рішенні
суду про винесення ним 09.03.2004 ухвали про призначення оцінки вартості літака
ІЛ-76, колегія суддів зазначає, що даний факт ніяким чином не міг вплинути на
вирішення справи по суті спору.

Також посилання скаржника в апеляційній
скарзі, що судом при винесені рішення не було надано правової оцінки вимогам
позивача, всім попереднім його поясненням і запереченням, які подавались до
суду, що є порушенням п. 4 ст. 212 ЦПК України, п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 29.12.1976 № 11 „Про судове рішення”, суд вважає
безпідставними, оскільки суд, виконав всі вимоги процесуального законодавства і
всебічно перевірив обставини, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

За наведених обставин, колегія
суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення
Солом'янського районного суду м. Києва від 21.01.2008 у справі № 2-3119-1/07.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Солом'янського районного суду м.
Києва від 21.01.2008 у справі № 2-3119-1/07 залишити без змін, а апеляційну
скаргу ОСОБА_1- без задоволення.

2. Матеріали справи № 2-3119-1/07
повернути до Солом'янського районного суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати
сторонам.

Головуючий суддя

Судді

11.06.08 (відправлено)