ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2008 Справа № 8/150-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Хом'якової В.В. при секретарі Шульженко Г. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Універсал-Експо"

до Нижньосірогозької міжрайонної державної податкової інспекції у Херсонській області

про скасування актів індивідуальної дії.

за участю представників сторін:

від позивача - Радченко О. М.(13.03.08 р. ); ю/к Плєсняєва - Іващенко С.М. дов. від 01.04.08 р. (02.04.08р. та 21.04.08 р.)

від відповідача - СДПІ Анастасьєв К. В., дов. від 08.01.2008р. № 2/10/10.; СДПІ Мустафаєва Т. В., дов. від 05.03.2008р. № 339/10/10.(13.03.08 р.), перший заступник нач. Недобер С.М. ( 02.04.08 р. та 21.04.08 р.)

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Універсал-Експо" м. Херсон (позивач) звернулось до суду з позовом про скасування податкової вимоги Нижньосірогозької міжрайонної державної податкової інспекції у Херсонській області № 1/31 від 24.12.07 про зобов’язання сплатити 66927 грн. 88 коп. штрафних санкцій з фіксованого сільськогосподарського податку. 01.04.08 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, просив скасувати другу податкову вимогу від 28.01.08 № 2/6 за тих же підстав. 02.04.08 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив скасувати податкові повідомлення-рішення від 31.10.2007р. №№ /0, /0, /0 про застосування до ТОВ штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов’язань з фіксованого сільськогосподарського податку на суму, відповідно, 393 грн., 5737,92 грн. та 76020,54 грн. Позивач посилається на те, що необхідною умовою надсилання податкової вимоги згідно з пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” є наявність податкового боргу. ДПІ були застосовані фінсанкції за несвоєчасну сплату фіксованого сільськогосподарського податку, але повідомлення про застосування штрафних санкцій на адресу позивача не надсилались. Узгодження податкових зобов’язань нарахованих контролюючим органом відбувається шляхом направлення податкових повідомлень. У разі якщо платник не оскаржує таке податкове повідомлення, сума податкових зобов’язань визначених у ньому вважається узгодженою в момент отримання податкового повідомлення.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що податковим органом пропущений термін застосування штрафних санкцій –1095 днів. Нарахування штрафних санкцій нерозривно пов'язане з нарахуванням основного податкового зобов'язання, визначеного декларацією, тому до штрафних санкцій застосовується положення підпункту 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” щодо строків давності.

В доповненнях до обґрунтувань позовної заяви позивач зазначає, що позивачу було надіслано запрошення №1811-01-04 від 24.10.2007 з'явитися до Іванівського відділення Нижньосірогозької МДПІ для проведення невиїзної перевірки стосовно своєчасності сплати фіксованого сільськогосподарського податку та узгодження податкових зобов'язань з зазначенням дати запрошення 29.10.2007, тобто, з порушенням десятиденного терміну. Ні керівник, а ні головний бухгалтер не були присутні у ході перевірки, але в акті перевірки зазначена їх присутність. Фактично акт отримано головним інженером підприємства 19.12.2007. Як свідчить акт відмови від підпису матеріалів перевірки (без дати) його підписано двома службовими особами податкової інспекції, що також є порушенням Наказу ДПІ України від 10.08.2005 №327 „Про затвердження Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства" . В акті відмови від підпису не зазначено про ознайомлення (чи відмову від ознайомлення) керівника і головного бухгалтера суб'єкта господарювання із змістом акта перевірки, обов'язками, правами і відповідальністю платника податків. Позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій) приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів від дня реєстрації акта невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок або вручення його поштою суб'єкту господарювання (на підставі відмітки на поштовому повідомленні). Податкова інспекція одночасно 06.11.2007 на адресу підприємства надіслала акт перевірки та податкові повідомлення-рішення. Доказів попереднього надіслання акта перевірки в матеріалах справи не має. На думку позивача, МДПІ повинна була спочатку надіслати акт перевірки, а тільки після встановлення факту невручення поштою рекомендованого листа з одним примірником акта перевірки (у зв'язку з відсутністю суб'єкта господарювання за вказаним місцезнаходженням) податкове повідомлення (рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій) приймається протягом трьох робочих днів від дня повернення листа до органу державної податкової служби.

Нижньосірогозька міжрайонна державна податкова інспекція у Херсонській області (відповідач) проти позову заперечує, мотивуючи тим, що керівник ТОВ запрошувався до податкової інспекції для складання акту перевірки 24 жовтня 2007 року, але для проведення перевірки ні керівник, ні головний бухгалтер товариства не прибули, тому акт складено без їх участі. 6 листопада 2007 року на юридичну адресу позивача був направлений акт невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати фіксованого сільськогосподарського податку № 31/15-1/2497253 від 29.10.07р., податкові повідомлення-рішення щодо нарахування штрафних санкцій від 31 жовтня 2007 року № 0/0 на суму 76020 грн. 54 коп., № /0 на суму 5737 грн. 92 коп., № /0 на суму 393 грн. 66 коп. Нарахування штрафних санкцій здійснено на підставі пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Також позивачу були надіслані податкові вимоги - перша № 1/31 від 24 грудня 2007 року та друга № 2/6 від 28 січня 2008 року. Надіслані рекомендованими листами акт перевірки, повідомлення, вимоги повернуті поштою з відміткою про відмову адресата в прийнятті кореспонденції та були розміщені на дошці оголошень.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач - ТзОВ “Фірма “Універсал-Експо” є юридичною особою, платником податків, в тому числі фіксованого сільськогосподарського податку. Юридична адреса товариства - м. Херсон, вул.49 Гвардійської дивізії, будинок 7, корпус 1, кв. 90, фактична - м. Херсон, вул. Суботи, будинок 30. Щорічно позивачем подаються податкові розрахунки фіксованого сільськогосподарського податку, але сплачувався податок несвоєчасно та не в повному обсязі. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про фіксований сільськогосподарський податок»сплата податку проводиться щомісячно до 30 числа наступного місяця у розмірі третини суми податку, визначеної на кожний квартал від річної суми податку в розмірі: у 1 кварталі –10%, у П кварталі –10 %, у Ш кварталі –50 %, у 1У кварталі –30%.

Згідно податкових розрахунків ТОВ з фіксованого сільськогосподарського податку загальна сума ФСП на 2003 рік склала 82222 грн. 55 коп., у 2004 році загальна сума ФСП склала 82825 грн. 62 коп., у 2005 році - 28037 грн. 32 коп., за 2006 рік - 27867 грн. 81 коп., та за 2007 рік - 28097 грн. 82 коп.

24.10.07р. керівник та головний бухгалтер товариства були запрошені до Іванівського відділення Нижньосірогозької МДПІ для проведення невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати фіксованого сільськогосподарського податку. Але керівництво товариства не прибуло. Не зважаючи на дану обставину, при невстановлені причин їх неприбуття, старшим державним податковим інспектором Іванівського відділення Нижньосірогозької МДПІ Мустафаєвою Т.В. був складений акт від 29.10.07 невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати фіксованого сільськогосподарського податку ТОВ „Універсал-Експо”за період з 30.09.03 по 23.04.07. Акт не підписаний керівником товариства Заровним С.О. та головним бухгалтером Лук'яненко В.В., хоч зазначені в акті як присутні. Двома особами МДПІ складений акт відмови керівника ТОВ „Універсал-Експо” від підпису акта перевірки.

За висновком акту перевірки податковою інспекцією прийняті податкові повідомлення-рішення щодо застосування до позивача штрафних санкцій згідно пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України від 21.12.00 № 2181-Ш “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 31 жовтня 2007 року № 0/0 на суму 76020 грн. 54 коп., № /0 на суму 5737 грн. 92 коп., № /0 на суму 393 грн. 66 коп.

Згідно пп.17.1.7 п.17.1 статті 17 Закону України від 21.12.00 № 2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах :

- при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі 10% такої суми;

- при затримці від 31 до 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі 20% такої суми;

- при затримці понад 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі 50% такої суми.

Акт перевірки разом з податковими повідомленнями-рішеннями були надіслані позивачу на юридичну адресу рекомендованим листом 06 листопада 2007 року, але були повернуті поштою за закінченням терміну зберігання. МДПІ був складений акт від 11.12.07 про те, що податкові повідомлення-рішення, які є предметом спору розміщені на дошці оголошень Іванівського відділення Нижньосірогозької МДПІ.

Оскільки позивач не сплатив застосовані штрафні санкції у встановлені строки, вони набули статус податкового боргу, відповідачем були надіслані платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до п.4 ст. 11 Закону України від 04.12.1990 №509-ХП „Про державну податкову службу" податкова служба має право запрошувати платників податків або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) такими платниками податків. Письмові повідомлення про такі запрошення направляються не пізніше ніж за десять робочих днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (посадова особа платника податків). МДПІ було надіслано позивачу запрошення №1811-01-04 від 24.10.2007р. з'явитися до Іванівського відділення Нижньосірогозької МДПІ для проведення невиїзної перевірки стосовно своєчасності сплати фіксованого сільськогосподарського податку та узгодження податкових зобов'язань з зазначенням дати запрошення 29.10.2007р., тобто з порушенням десятиденного терміну. Крім того, ні керівник, ні головний бухгалтер не були присутні у ході перевірки, але в акті зазначена їх присутність. Посилання представника позивача на те, що податковому органу було відомо фактичне місцезнаходження підприємства з листа ТОВ „Універсал-Експо” № 77 від 29.08.06р. не визначає обов'язку МДПІ надсилати всю кореспонденцію на адресу, яка була вказана в бланку товариства. Дії податкової інспекції щодо надсилання кореспонденції на юридичну адресу підприємства є законними.

Підпунктом 1.11 наказу ДПІ України від 10.08.2005 № 327 „Про затвердження Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства" (далі - Порядок) передбачено, що у разі неявки посадових осіб суб'єкта господарювання для проведення невиїзної документальної перевірки протягом 10 днів після отримання письмового запрошення органу податкової служби складається акт про неявку посадових осіб суб'єкта господарювання на запрошення органу податкової служби. Акт про неявку посадових осіб суб'єкта господарювання на запрошення органу податкової служби підписується не менш як трьома службовими особами. Такого акту суду не надано, доказів складання даного акту немає. В самому акті перевірки відсутня інформація про документи, які були використані при даній перевірці, не зазначено інформація яких комп'ютерних автоматизованих інформаційних систем була використана під час перевірки. ( пп. 2.2.11. 2.2.12 Порядку).

Відповідачем не надані докази запрошення посадових осіб позивача для ознайомлення та підписання акту перевірки. Пунктом 4.9 Порядку передбачено, що у разі неявки посадових осіб суб'єкта господарювання до органу державної податкової служби для ознайомлення та підписання акта невиїзної документальної перевірки у строки, визначені у пункті 4.2, складається акт щодо неявки посадових осіб суб'єкта господарювання до органу державної податкової служби. У разі неможливості вручення для ознайомлення та підписання акта планової чи позапланової виїзної перевірок у строки, визначені у пункті 4.2 цього розділу, у зв'язку з відсутністю посадових осіб суб'єкта господарювання за його місцезнаходженням, службовими особами органу державної податкової служби складається акт довільної форми, що засвідчує факт такої відсутності, який підписується не менш як трьома службовими особами та в день його складання реєструється в єдиному спеціальному журналі органу державної податкової служби. Не пізніше наступного дня акт невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок реєструється в єдиному журналі реєстрації актів перевірок та один його примірник (з відповідними додатками) надсилається суб'єкту господарювання рекомендованим листом з повідомленням про вручення, про що на останній сторінці обох примірників акта робиться відповідна відмітка. Порушенням порядку прийняття повідомлень-рішень є та обставина, що вони приймались на підставі акту перевірки, складеного в односторонньому порядку, із змістом якого не було ознайомлено керівництво товариства. Тобто, посадові особи товариства могли надати відповідні пояснення та зауваження до акту перевірки, які б податковий орган мав би розглянути по суті і врахувати при прийнятті повідомлень-рішень. Натомість, відповідач, не надіславши акт перевірки позивачу, достовірно не знаючи, чи будуть у позивача будь-які заперечення або зауваження до висновків перевірки, самостійно складає податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій. Тим самим, податковий орган порушив вимоги п. 4.11 порядку, який передбачає, що у разі невручення поштою рекомендованого листа з одним примірником акта перевірки (у зв'язку з відсутністю суб'єкта господарювання за вказаним місцезнаходженням) податкове повідомлення (рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій) приймається протягом трьох робочих днів від дня повернення листа до органу державної податкової служби. Також не дотримані вимоги пп. 10,11 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 17.03.2001 N 110. Акт перевірки разом з трьома рішеннями про застосування штрафних санкцій були надіслані товариству одночасно.

Викладені порушення порядку застосування штрафних санкцій є суттєвими, оскільки позбавили права платника податків –позивача прийняти участь у формуванні оскаржуваних повідомлень-рішень. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що заперечує проти застосованих штрафних санкцій, вказуючи на те, що незрозумілі деякі відомості акту перевірки, такі, як наприклад –дата нарахування штрафу, не вказані реквізити платіжних доручень про сплату ФСП та інші. Платежі по фіксованому сільськогосподарському податку здійснювались таким чином, що в платіжних документах зазначався період сплати податку, крім того позивачем сплачувались розстрочені суми податків. Позивач стверджує, що податковий орган не мав законних підстав самостійно змінювати призначення платежів, та зараховувати грошові кошти підприємства в погашення податкових боргів на власний розсуд., а з додатку до акту перевірки він вбачає, що саме так вчиняла податкова інспекція.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечують право платника податків щодо вибору черговості перерахування податку, посилаючись на те, що у платнику податків відсутнє право погашати податкові зобов'язання, що мають більш пізні граничні терміни сплати, за наявності в нього непогашених сум податкових зобов'язань з більш ранніми термінами сплати та накопичувати таким чином борг за період, що пройшов.

Дійсно, за змістом п. 7.7 ст. 7 Закону України від 21.12.00 № 2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях. Але таке право податкового органу здійснювати перерозподіл сплачених платником податків сум повинно здійснюватись одночасно з обов’язком податкового органу повідомляти платника податків про такий перерозподіл, оскільки платник податків є власником цих грошових коштів і має знати на які платежів були спрямовані сплачені ним кошти. Податкова інспекція зобов’язана надсилати платнику податків повідомлення, в якому міститься інформація про розподіл сплачених сум. Доказів надсилання таких повідомлень позивачу суду не надано. Враховуючи викладене, суд вважає, що повідомляти платника податків в жовтні 2007 року про те, що платежі 2004-2007 років зараховуються в рахунок погашення зовсім інших платежів, ніж зазначав платник в платіжних документах, є неприпустимим.

Суд також приймає до уваги обґрунтовані доводи позивача про пропущення строку давності для застосування штрафних санкцій до позивача за несвоєчасну сплату ФСП, починаючи з вересня 2003 року. Пунктом 1.5 ст. 1 Закону N 2181 визначено поняття штрафної санкції (штрафу), а саме - це плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов'язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами. Специфіка штрафної санкції, передбаченої підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону N 2181 полягає в тому, що вона застосовується у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом та нараховується органом державної податкової служби за наявності факту погашення податкового боргу.

Законом N 2181 встановлено, що органами державної податкової служби податковий борг може бути стягнуто лише протягом 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання (пункт 15.2 статті 15). Згідно з пп.15.1.1 п.15.1 ст.15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.17.3 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

Отже, при визначенні відповідачем штрафних санкцій згідно з пп.17.1.7 п.17.1. ст.17 Закону №2181-ІІІ повинні застосовуватись норми Закону № 2181-ІІІ, якими регламентовано порядок нарахування податкових зобов'язань податковими органами.

Інструкція про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердж наказом Державної податкової адміністрації України від 18.07.2005 N 276, регламентує порядок обліку виникнення податкових зобов'язань та платежів. За обліком органів державної податкової служби в наявності можуть бути суми податкового боргу, які носять штучний характер, оскільки строк давності такого боргу становить більше 1095 днів, але стягнути їх податковий орган не має можливості. Це саме стосується і застосування штрафних санкцій.

Зі змісту складеного відповідачем акту перевірки, відповідно до якого видано оскаржувані податкові повідомлення-рішення, випливає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення покладають на платника податків обов'язок щодо сплати штрафних санкцій (які є складовою частиною податкового боргу) без врахування строку давності, визначеного законом.. При цьому податковий орган не приймає до уваги положення Закону 2181 про те, якщо протягом зазначеного строку (1095 днів) податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання. Зазначена позиція збігається з викладеною у постанові Вищого господарського суду України від 14.04.2005 р. N 25/343. Термін давності, який передбачений ст. 15 Закону 2181 , встановлений для того, щоб дисциплінувати не тільки податкові органи своєчасно стягувати податки та застосовувати санкції, а й платників податків , наприклад, при поданні заяви на повернення надміру сплачених податків або на їх відшкодування.. Встановлення терміну давності необхідно також для того, що за сплином часу утруднюється надання та обґрунтування доказами існування тих або інших фактів.

Враховуючи вищенаведене, дії посадових осіб МДПІ по застосуванню у жовтні 2007 року штрафних санкцій за порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання є неправомірними

Згідно з п. 1.10 ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкова вимога –це письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу. Відповідно до п. 1.3 цієї ж статті Закону податковий борг (недоїмка) –податкове зобов'язання з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності, узгоджене платником податків або встановлене судом, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання. Право направляти платнику податків податкові вимоги виникає у податкового органу у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання у встановлені строки. Ст. 5 Закону України від 21.12.00 № 2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначено, що узгоджене податкове зобов'язання виникає при самостійному визначенні зобов'язання самим платником у податковій декларації, або нараховане контролюючим органом у податковому повідомленні та неоскаржене платником в апеляційному або судовому порядках.

Оскільки суд скасовує податкові повідомлення-рішення, це тягне за собою скасування податкових вимог. Позов задовольняється в повному обсязі.

Судові витрати відшкодовуються позивачу з Державного бюджету.

Керуючись ст.ст.94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити. Скасувати податкові повідомлення - рішення Нижньосірогозької міжрайонної державної податкової інспекції від 31.10.07р. за № /0, /0, /0 про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Універсал-Експо" () штрафних санкцій за несвоєчасну сплату фіксованого сільськогосподарського податку; скасувати першу податкову вимогу Нижньосірогозької міжрайонної державної податкової інспекції №1/31 від 24.12.07р., другу податкову вимогу № 2/6 від 27.01.08р.

2.Судові витрати у розмірі 6 грн. 80 коп. відшкодувати товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Універсал-Експо" () з Державного бюджету.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Хом'якова

Постанову складено у повному обсязі

та підписано 24 квітня 2008р.