ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008 р.

№ 3/369

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Подоляк О.А.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                               Товариства з обмеженою відповідльністю

"Будівельно-інвестиційна компанія

"ПСП.ЛТД"

на рішення           господарського суду міста Києва від 18.10.2007р.

у справі                                                  № 3/369

господарського суду                              міста Києва

за позовом                                                  Київського національного університету

технологій та дизайну

до                               Товариства з обмеженою відповідльністю

"Будівельно-інвестиційна компанія

"ПСП.ЛТД"

про          розірвання договору оренди та повернення майна

за участю представників:

позивача –          Темченко Л.Г.

відповідача -                                         Солода Р.В.

ВСТАНОВИВ:

В липні 2007 року Київський національний університет технологій та дизайну звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «ПСП.ЛТД»про дострокове припинення угоди № 1 від 02.03.2000 та повернення позивачу напівпідвальних приміщень (кім. №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9,11, 12, 13, 14, 16) гуртожитку № 8, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2-Л, площею 812,09 кв. м., а також про стягнення судових витрат.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.10.2007 року (суддя Сівакова В.В.) позов задоволено повністю; розірвано угоду про співробітництво від 02.03.2000 року, укладену між Київським державним університетом технології та дизайну та Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія «ПСП ЛТД»; виселено Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія «ПСП ЛТД»з напівпідвальних приміщень № № 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 16, всього загальною площею 182,09 кв. м., що знаходяться в будинку 2-Л по вул. Маршала Тимошенка в м. Києві; зобов»язано їх передати за актом прийому-передачі Київському національному університету технології та дизайну; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія «ПСП ЛТД»на користь Київського національного університету технології та дизайну 85 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «ПСП.ЛТД» просить скасувати рішення місцевого господарського суду у даній справі, а справу передати на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення або постанова господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції повно та об’єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, дослідив подані, в обґрунтування своїх вимог, докази позивача.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, місцевий господарський суд встановив, що 02.03.2000 року між Київським державним університетом технології та дизайну (правонаступником якого є Київський національний університет технології та дизайну) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «ПСП-ЛТД»укладено угоду № 1 про співробітництво, предметом якої є здійснення сторонами співробітництва щодо обслуговування та утримання будівлі, розташованої по вул. Маршала Тимошенка, 2-Л у м. Києві, з прилеглою територією та всіма іншими спорудами побутового та іншого призначення з метою забезпечення її належного функціонування, підтримання будівлі в стані, придатному для її використання за призначенням та найбільш повного задоволення потреб осіб, які проживають та/чи користуються вказаною будівлею чи приміщеннями в них.

Відповідно до п.2.2.1 вказаного договору Київський національний університет технології та дизайну передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «ПСП-ЛТД»прийняло у тимчасове використання в побутових, господарських та інших цілях напівпідвальні приміщення №№2,3,4,5,6,7,8,9,11,12,13,14,16, загальною площею 182,09 кв. м., що знаходяться в будівлі гуртожитку № 8 Київського національного університету технології та дизайну по вул. Маршала Тимошенка, 2-Л в м. Києві, які перебувають на балансі останнього і є державною власністю.

Сторонами погоджено термін дії даного договору з 02.03.2000 року до 02.03.2015 року (п. 6.1. угоди).

Згідно п. 2.1.1. цього договору відповідач зобов’язувався організувати, а в необхідних випадках здійснити самостійно укладати всі необхідні угоди та договори, в тому числі, в разі необхідності також від імені позивача, зі всіма експлуатаційними організаціями та забезпечити здійснення заходів щодо належного виконання сторонами укладених договорів, вказаних в п. 2.1.1. цієї угоди (п.1.2.).

Пунктом 2.1.4. відповідач також зобов’язувався здійснювати контроль за забезпеченням технічного обслуговування інженерних систем і споруд будівлі.

У зв»язку з невиконанням відповідачем своїх зобов’язань за вказаним договором, зокрема, не укладенням з експлуатаційними організаціями угод, не здійсненням контролю за забезпеченням технічного обслуговування інженерних систем і споруд, позивач звернувся до суду про дострокове розірвання цього договору. Крім того, підставою для розірвання вказаної угоди позивач вважає передання вказаних приміщень без згоди останнього в суборенду Підприємству ритуальних послуг Київської міської спілки ветеранів Афганістану –72 кв. м., Адвокатському об’єднанню незалежної колегії адвокатів –20 кв. м., ПП «Журавель»- 68 кв. м., СПД Оксененко –21,3 кв. м.

Задовольняючи позовні вимоги Київського національного університету технології та дизайну, місцевий господарський суд вказав на наявність порушень з боку відповідача у реалізації вказаного договору. Зокрема, суд попередньої інстанції встановив, що відповідач, передавши приміщення №№2,3,4,5,6,7,8,9,11,12,13,14,16, що знаходяться в будівлі гуртожитку № 8 Київського національного університету технології та дизайну по вул. Маршала Тимошенка, 2-Л в м. Києві в суборенду, порушив договірні зобов»язання щодо їх використання за призначенням, тобто саме для обслуговування та утримання цієї будівлі. Крім того, відповідач порушив умови договору, якими останнього зобов»язувалось укласти необхідні угоди та договори з експлуатаційними організаціями, забезпечити здійснення заходів щодо належного виконання сторонами укладених договорів, а також здійснювати контроль за забезпеченням технічного обслуговування інженерних систем і споруд.

За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши, що вказаний договір за своєю правовою природою є змішаним договором з елементами, характерними для договору доручення, надання послуг та оренди, прийшов до висновку про порушення його відповідачем, внаслідок чого, в силу ст.526, 651, 783 ЦК України та ст.188 ГК України, він підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 651 ЦК України передбачені підстави для розірвання договору, зокрема зазначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Порядок розірвання господарських договорів закріплений у ст.188 ГК України, якою визначено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Враховуючи встановлені судом попередньої інстанції обставини справи та зважаючи на дотримання позивачем вимог ст.188 ГК України щодо порядку розірвання договору, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем грубо порушуються його умови.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «ПСП-ЛТД»у касаційній скарзі на те, що господарський суд першої інстанції припустився порушень норм процесуального права у зв»язку неналежним повідомленням його про місце, час розгляду справи та неотриманням ним позовної заяви, не заслуговують на увагу, оскільки кореспонденція відповідача надсилалась за адресою, вказаною в договорі від 02.03.2000 року та зазначеною у довідці Головного регіонального управління статистики у м.Києві про включення товариства до ЄДРПОУ, а саме: м. Київ, Андріївський узвіз, 26.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України рішення місцевого господарського суду ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги не спростовують висновку господарського суду першої інстанції, в зв’язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідльністю "Будівельно-інвестиційна компанія           "ПСП.ЛТД" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2007р. у справі №3/369 залишити без змін.

Головуючий суддя

Т.П. Козир

Судді

Н.І. Мележик

О.А. Подоляк