ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"12" лютого 2008 р.

Справа № 18/339

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б., при секретарі судового засідання Безчасній Н.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом: управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, м. Кіровоград, вул. 50 років Жовтня, 4

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Кіровоградський торговий дім Хліб України", м. Кіровоград, вул. Тімірязєва, 66/44

про стягнення 509,82 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Білоус С.В., довіреність № 3 від 03.01.08 р.;

від відповідача - участі не брав.

Час прийняття постанови: 16 год. 50 хв.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровограді подано позов до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Кіровоградський торговий дім Хліб України" про стягнення заборгованості по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 509 грн. 82 коп. за період з 01.02.2006 року по 31.12.2006 року.

В судовому засіданні 12.02.2008 року представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, позов не заперечив. Проте, господарський суд вважає відповідача таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, виходячи з наступного.

Ухвалу про відкриття провадження у справі №18/339 від 25.12.2007 року, позовну заяву з додатками та повісткою про виклик до суду надіслано на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві: м. Кіровоград, вул. Тімірязєва, 66/44. Місцезнаходження відповідача за вказаною адресою підтверджується довідкою головного управління статистики №14-78 від 03.01.2008 року (а.с.20). Поштовий конверт із ухвалою про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви та доданими до неї документами, інформацією про права та обов'язки сторін та повісткою, повернуті органом поштового зв'язку з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою вибув. Однак, відомостей щодо можливої зміни адреси відповідача суду не надано.

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Водночас, законодавство України, в тому числі Кодекс адміністративного судочинства України, не зобов'язує сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із ст.93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах. В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Оскільки відомостей щодо можливої зміни адреси відповідача суду не надано - господарський суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.01 року №121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Пунктом 4 цього ж Положення визначено, що Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу органів Пенсійного фонду України щодо стягнення, з метою накопичення коштів в бюджеті Пенсійного фонду України, у передбаченому законом порядку несплачених сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, та з метою недопущення утворення дефіциту бюджету та використання акумульованих коштів для виплати пенсій одній з самих незахищених верств населення.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.02 року за № 442/6730 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді є органом Фонду, підвідомчим головному управлінню Фонду в Кіровоградській області, що разом утворюють систему органів Фонду, яке здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення в межах міста.

Згідно п. 6 ч. 2.2 Положення, управління контролює надходження збору та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-господарської діяльності платників щодо правильності нарахування і сплати страхових внесків та цільового використання коштів Фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

В силу п. 6 та п. 7 ч. 2.3 Положення, управління має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків; застосовувати фінансові санкції, передбачені законом.

Таким чином, управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, звертаючись із позовом до суду про стягнення заборгованості по виплатах сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, діє як орган державної влади при здійсненні управлінських функцій і відповідно, як суб'єкт владних повноважень.

Відповідно до вимог п. 4 ст. 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон), страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

До страхових внесків згідно статті 1 Закону, відносяться кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно приписів п. 2 ст. 20 Закону, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до статей 18, 19, 20 п.п. 1 п. 8 розділу 15 Закону, страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначеному цим Законом, та у розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", тобто платник нараховує та сплачує страхові внески у встановлений граничний термін за визначеною ставкою відповідно до Закону України "Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування" (до 31.03.2005р. - 32%, з 31.03.2005р. - 32,3%, з 01.01.2006р. - 31,8%) від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників і відраховує та перераховує страхові внески від об'єкта оподаткування застрахованих осіб - найманих працівників за ставкою 1-2 % від їх сукупного оподатковуваного доходу.

Згідно з пунктами 6 та 12 ст. 20 Закону, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовий період дорівнює 1 календарному місяцю. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

В силу п. 2 ст. 106 Закону, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальником у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на 01.12.2007 року заборгованість відповідача по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування складає 509 грн. 82 коп. за період з 01.02.2006 року по 31.12.2006 року.

Викладене підтверджується розрахунками сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за період з 01.02.2006 року по 31.12.2006 року., карткою особового рахунку відповідача, вимогами про сплату боргу №Ю-225 від 05.10.2006 року та Ю-260 від 03.05.2007 року, які були направлені відповідачу.

Як вбачається із заяви позивача від 18.01.2008 року вимоги про сплату боргу на виконання до органів державної виконавчої служби не пред'являлись та відповідачем не оскаржувались.

Відповідач в судовому засіданні участі не брав, доказів погашення суми недоїмки в повному обсязі суду не надав, позов не заперечив.

За вказаних обставин, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 71, ст. 160, ст. 162, ст. 163, ст. 167, ст. 186, ст. 254, пунктом 6 розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Кіровоградський торговий дім Хліб України" (25006, м. Кіровоград, вул. Тімірязєва, 66/44, ідентифікаційний код 31146314) на користь управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді (25001, м. Кіровоград, вул. 50 років Жовтня, 4, ідентифікаційний код 20650088) - 509 грн. 82 коп. заборгованості по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Після набрання постановою законної сили за заявою стягувача видати виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її виготовлення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копії постанови направити сторонам.

Суддя

О.Б. Шевчук

Дата виготовлення постанови

в повному обсязі: 14.02.2008 р., 16:00