СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

18 березня 2008 року

Справа № 2-27/17188-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Ткаченка М.І.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Котлярової О.Л.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: Мажара Г.А., дов. № 1 від 01.11.2006 р. (Євпаторійське підприємство автотранспорту і механізації "Кримспоживспілки");

відповідача: Чурілова Н.В., дов. № б/н від 12.02.2008 р. (Управління Пенсійного фонду України в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим);

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.) від 04 лютого 2008 року по справі № 2-27/17188-2006А

за позовом           Євпаторійського підприємства автотранспорту і механізації "Кримспоживспілки" (вул. Красноярське шосе, 6,Євпаторія,97420)

до           Управління Пенсійного фонду України в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим (вул. Революції, 61,Євпаторія,97416)

про спонукання до вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду АР Крим від 4 лютого 2008 року у справі № 2-27/17188-2006А задоволено позов Євпаторійського підприємства автотранспорту і механізації „Кримспоживспілки” до Управління Пенсійного фонду України в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим про спонукання до вчинення певних дій.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в місті Євпаторії АР Крим на користь позивача суму помилково сплачених за період з січня 2004 року по грудень 2004 року страхових внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування в розмірі 54013,67 грн.

Не погодившись з вказаним судовим актом, Управління Пенсійного фонду України в місті Євпаторії АР Крим звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, котрим відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Указ Президента України № 727 від 3 липня 1998 року „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” регулює питання оподаткування суб’єктів малого підприємництва. Згідно із вимогами пункту 15 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058 від 9 липня 2003 року до приведення законодавства України у відповідність із цим законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення пункту 6 зазначеного Указу Президента про звільнення суб’єктів малого підприємництва, які сплачують єдиний податок, від збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, Закону № 1058 суперечать та застосуванню у зазначених співвідношеннях не підлягають.

Відзив на апеляційну скаргу від Євпаторійського підприємства автотранспорту і механізації „Кримспоживспілки” до Севастопольського апеляційного господарського суду не надходив.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до вимог статей 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Євпаторійське підприємство автотранспорту і механізації „Кримспоживспілки” зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Євпаторії АР Крим як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування під № 01-0029.

Відповідно до свідоцтва № 328 про право сплати єдиного податку суб’єктом малого підприємництва –юридичною особою, у 2004 році Євпаторійське підприємство автотранспорту і механізації „Кримспоживспілки” було платником єдиного податку за ставкою 6%.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до платіжних доручень № 56 від 11 лютого 2004 року; № 102 від 16 березня 2004 року; № 131 від 2 квітня 2004 року; № 181 від 6 травня 2004 року; № 238 від 17 червня 2004 року; № 276 від 14 липня 2004 року; № 310 від 6 серпня 2004 року; № 342 від 17 вересня 2004 року; № 390 від 4 жовтня 2004 року; № 343 від 5 листопада 2004 року; № 477 від 8 грудня 2004 року; № 14 від 10 січня 2005 року. Отже, за період з січня 2004 року по грудень 2004 року позивачем по справі було сплачено єдиний податок на загальну суму 38501,00 грн.

На підставі сплачених позивачем сум єдиного податку у 2004 році Державним казначейством України, відповідно до пункту 3 Указу Президента України № 727 від 3 липня 1998 року „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” (далі Указ № 727/98), перераховано до Пенсійного фонду України суму у розмірі 16170,34 грн.

Також, Євпаторійським підприємством автотранспорту і механізації „Кримспоживспілки” з січня 2004 року по грудень 2004 року, крім сплати єдиного податку, відповідно до платіжних доручень № 22 від 22 січня 2004 року; № 30 від 29 січня 2004 року; № 46 від 5 лютого 2004 року; № 74 від 20 лютого 2004 року; № 93 від 4 березня 2004 року; № 94 від 4 березня 2004 року; № 114 від 22 березня 2004 року; № 132 і № 133 від 2 квітня 2004 року; № 155 від 20 квітня 2004 року; № 179 і 180 від 6 травня 2004 року; № 205 від 21 травня 2004 року; № 224 і 225 від 7 червня 2004 року; № 231 від 15 червня 2004 року; № 246 від 24 червня 2004 року; № 270 від 7 липня 2004 року; № 287 від 23 липня 2004 року; № 340 і 341 від 2 вересня 2004 року; № 367 від 20 вересня 2004 року; № 383 і 384 від 1 жовтня 2004 року.; № 406 від 20 жовтня 2004 року; № 419 від 1 листопада 2004 року; № 420 від 1 листопада 2004 року; № 441 від 10 листопада 2004 року; № 454 від 15 листопада 2004 року; № 471 від 3 грудня 2004 року; № 490 від 23 грудня 2004 року; № 7 від 5 січня 2005 року було додатково сплачено до Пенсійного фонду України у відповідності до Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058 від 9 липня 2003 року (далі - Закон № 1058), страхових внесків на суму 54013,67 грн.

4 серпня 2006 року Євпаторійським підприємством автотранспорту і механізації „Кримспоживспілки” була подана заява за вихідним № 112 про повернення помилково сплачених страхових внесків у сумі 54013,67 грн. за період з січня 2004 року по грудень 2004 року.

Управлінням Пенсійного фонду України в місті Євпаторії АР Крим листом вихідним № 2738/01-03-17-26 від 8 вересня 2006 року було відмовлено в поверненні помилково сплачених страхових внесків у сумі 54013,67 грн. за період з січня 2004 року по грудень 2004 року.

Вказані обставини явилися підставою для звернення Євпаторійського підприємства автотранспорту і механізації „Кримспоживспілки” до господарського суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Євпаторії АР Крим про спонукання до вчинення певних дій.

Постановою господарського суду АР Крим від 4 лютого 2008 року по справі № 2-27/17188-2006А позов задоволено.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін вважає, що відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 3 Указу № 727/98 суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа, який перейшов на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, самостійно обирає одну з наступних ставок єдиного податку: 6 відсотків суми виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) без урахування акцизного збору у разі сплати податку на додану вартість згідно із Законом України „Про податок на додану вартість”; 10 відсотків суми виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), за винятком акцизного збору, у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Суб'єкти підприємницької діяльності - юридичні особи сплачують єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Як було зазначено вище, Євпаторійським підприємством автотранспорту і механізації „Кримспоживспілки” було сплачено єдиний податок на загальну суму 38501,00 грн.

Згідно із пунктом 3 Указу № 727/98 відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до Державного бюджету України - 20 відсотків; до місцевого бюджету - 23 відсотки; до Пенсійного фонду України - 42 відсотки; на обов'язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.

Державне казначейство України виконало свої обов’язки, які покладені на нього вказаним вище пунктом 3 Указу № 727/98, а саме, перерахувало до Пенсійного фонду України суму у розмірі 16170,34 грн.

1 січня 2004 року набрав чинності далі Закон № 1058, який визначив принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Згідно преамбулі Закону № 1058 вказаний Закон, розроблений згідно Конституції України і Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і сплату пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, які формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених вказаним Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду і фінансування за рахунок його коштів витрат на сплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових сплат застрахованим особам, членам їх сімей і іншим особам, передбаченим вказаним Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058 страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування і збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно законодавства, яке було чинним раніше; кошти сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно з чинним Законом. А страхувальники —це роботодавці та інші особи, які згідно з чинним Законом сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Згідно із пунктом 17 частини 1 статті 14 Закону України „Про систему оподатковування” збір на обов'язкове державне пенсійне страхування віднесений до загальнодержавних податків і зборів.

Відповідно до пункту 6 Указу № 727/98 суб'єкт малого підприємництва, що оплачує єдиний податок, не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що відповідає статті 11 Закону України „Про державну підтримку малого підприємництва”.

Статтею 11 Закону України „Про державну підтримку малого підприємництва” передбачено, що спрощена система оподатковування передбачає заміну оплати встановлених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів) оплатою єдиного податку.

У чинність статті 5 Закону України „Про державну підтримку малого підприємництва” заміна сплати звичайних податків сплатою єдиного податку є одним з напрямків державної підтримки малого підприємництва. Таким чином, зазначена заміна не є ні пільгою в оподатковуванні, ні звільненням від сплати обов'язкових зборів і податків.

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону № 1058 збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують у Пенсійний фонд України в порядку, встановленому чинним законодавством України. Зокрема, Указом № 727/98, визначений наступний порядок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування суб'єктами малого підприємництва: у відповідності зі статтею 3 Указу № 727/98 відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують частину суми єдиного податку в Пенсійному фонді України.

Таким чином, позивач по справі сплачує збір на загальнообов'язкове пенсійне страхування в складі сум єдиного податку.

Відповідно до пункту 15 глави XV Закону № 1058 до приведення законодавства України відповідно до даного Закону закони України і інших нормативно-правових актів застосовуються в частині, що не суперечить даному Закону.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Указ Президента України «Про спрощену систему оподатковування, обліку й звітності суб'єктів малого підприємництва»не є нормативно-правовим актом, що регулює питання оплати страхових внесків, зокрема, він не встановлює пільг по нарахуванню і оплаті страхових внесків або звільненню від їхньої оплати.

Також, Закон № 1058 не регулює питання застосування спрощеної системи оподатковування.

Отже, Указ Президента України „Про спрощену систему оподатковування, обліку й звітності суб'єктів малого підприємництва” не суперечить і не може суперечити положенням Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, в зв'язку із чим, підлягає застосуванню до дійсних правовідносин.

Таким чином, Євпаторійське підприємство автотранспорту і механізації „Кримспоживспілки” не зобов'язане оплачувати страхові внески в розмірах, установлених Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” для відповідних платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із частиною 13 статті 20 Закону № 1058 суми зайво або помилково сплачених страхових внесків у солідарну систему повертаються страхувальникам або по їхній згоді зараховуються за рахунок страхових внесків у порядку і у строки, встановлені правлінням Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 11.17 Постанови Пенсійного фонду „Про затвердження Інструкції про порядок вирахування і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування в Пенсійний фонд України” від 19 грудня 2003 року № 21-1 суми зайво або помилково сплачених страхових внесків або інших платежів повертається страхувальникам або по їхній згоді зараховуються за рахунок страхових внесків.

Як зазначалося вище, Управлінням Пенсійного фонду України в місті Євпаторії АР Крим було відмовлено в поверненні помилково сплачених страхових внесків у сумі 54013,67 грн. за період із січня 2004 року по грудень 2004 року.

Отже, відмова Управління Пенсійного фонду України в місті Євпаторії АР Крим не заснована на законі у зв'язку з тим, що відсутні правові підстави для одержання страхових внесків.

Таким чином судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки не суперечать нормам чинного законодавства.

З урахуванням викладеного судова колегія дійшла висновку, що постанова у справі прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вимоги Управління Пенсійного фонду України в місті Євпаторії АР Крим, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування постанови місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 195, 198 (пункт 1), 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 04 лютого 2008 року по справі № 2-27/17188-2006А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову або ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        М.І. Ткаченко

Судді                                                                      І.В. Антонова

О.Л. Котлярова