ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
Справа
№ 6/41-08-870
суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:
судді:  Бєляновського В.В.,
Суддів:   Шевченко В.В.
Від позивача: не з'явився
Від 1 відповідача: Бєлих
Від 2 відповідача: не
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства
на ухвалу господарського суду Одеської області
від 06 березня 2008 року
у справі №          6/41-08-870
1.          Відкритого акціонерного товариства
2.          Відділу державних реєстраторів
виконавчого комітету Одеської міської ради
про визнання недійсними окремих положень
Статуту ВАТ „Електронмаш”, визнання недійсним протоколу № 11 від 06.04.2007
року та спонукання до вчинення певних дій,
березні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області з
позовом до Відкритого акціонерного товариства “Електронмаш” та відділу
державних реєстраторів виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання
недійсними окремих положень статуту ВАТ “Електронмаш” в частині, що суперечить
Цивільному кодексу України, а саме: ч. 19 п. 7.15, п. 7.19 нової редакції
статуту, зареєстрованої 04.10.2005 року державним реєстратором виконкому
Одеської міської ради за                                   №
ради ВАТ “Електронмаш” від 06.04.2007р. та про скасування у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про зміну особи, що
має право підпису (голови правління) ОСОБА_2 та призначення ОСОБА_3, зроблений
відділом державних реєстраторів виконкому Одеської міськради на підставі
протоколу засідання наглядової ради ВАТ “Електронмаш” № 11  від 06.04.2007р.
Одночасно позивач клопотав перед
судом про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відділу
державних реєстраторів виконавчого комітету Одеської міської ради вносити до
Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців будь-які
зміни або доповнення стосовно юридичних осіб: Відкритого акціонерного
товариства “Електронмаш” та дочірнього підприємства ВАТ “Електронмаш” -заводу
“Електронмаш”. В обґрунтування заяви позивач посилався на те, що оспорюваними
положеннями статуту ВАТ “Електронмаш” щодо віднесення до виключної компетенції
наглядової ради акціонерного товариства повноважень з призначення голови
правління, утворення правління, погодження та затвердження членів правління,
які представляються головою правління, грубо порушуються норми діючого
законодавства та права акціонерів, оскільки контроль за діяльністю товариства та
фактично вирішення усіх суттєвих питань віднесено виключно до повноважень
окремої групи людей, які ніяким чином не обмежені у своїх діях. З метою
недопущення прийняття наглядовою радою акціонерного товариства рішень, які
законом віднесені до виключної компетенції загальних зборів акціонерів, та їх
подальшої реєстрації у відділі державних реєстраторів виконкому Одеської
міськради, що може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення,
позивач на підставі ст. 66, 67 ГПК України просив вжити заходи до забезпечення
Ухвалою господарського суду Одеської
області від 06.03.2008 року у справі (суддя -Демешин О.А.) заяву позивача
задоволено, заборонено відділу державних реєстраторів виконавчого комітету
Одеської міської ради вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців будь-які зміни або доповнення стосовно юридичних
осіб: Відкритого акціонерного товариства “Електронмаш та Заводу „Електронмаш”
-Дочірнє підприємство ВАТ „Електронмаш”.
Ухвала мотивована тим, що невжиття заходів до
забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового
рішення.

Ухвалою від 07.03.2008 року
господарський суд виправив допущену  у
резолютивній частині ухвали від 06.03.2008 року описку щодо правильного
найменування акціонерного товариства, не зачіпаючи суті ухвали.

В апеляційній скарзі ВАТ
“Електронмаш” посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело
до прийняття неправильного рішення, просить зазначену ухвалу скасувати повністю
та клопотання ОСОБА_1. про забезпечення позову залишити без задоволення.
Скаржник вважає, що оскаржувана ухвала винесена судом на необґрунтованих
припущеннях без посилання на певні докази та не стосується предмета спору, так
як дії голови правління акціонерного товариства не є предметом оскарження.
Також скаржник вважає, що позовна заява ОСОБА_1. не підлягає розгляду в
господарському суді, тому що позивачем порушено правила об'єднання вимог,
оскільки позов пред'явлений до суб'єкта владних повноважень, то спір в цій
частині підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Окрім
того, скаржник стверджує, що суд необґрунтовано дійшов висновку про достатність
поданих позивачем документів для прийняття позовної заяви до розгляду, оскільки
копії документів, що додані до позовної заяви в обґрунтування пред'явлених
вимог не засвідчені належним чином.

Відзиви на апеляційну скаргу від
позивача та іншого відповідача не надходили.

Про день, час і місце розгляду апеляційної
скарги сторони були повідомлені належним чином, проте позивач та інший
відповідач не скористалися наданим законом правом на участь своїх представників
в засіданні суду.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і
процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав
позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову.
При цьому, за змістом вказаної норми, забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Інших підстав для застосування
названих заходів закон не передбачає.

Отже, умовою застосування заходів до
забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що
невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового
рішення.

Перелік заходів до забезпечення
позову визначений ст. 67 ГПК України. Зокрема, до заходів забезпечення позову,
що застосовуються господарськими судами, відносяться заборона відповідачеві
вчиняти певні дії, заборона іншим особам вчиняти певні дії,  що стосуються предмета спору.

Звернувшись
до господарського суду з даним позовом ОСОБА_1 просив суд захистити його
порушене суб'єктивне матеріальне право шляхом визнання недійсними окремих
положень статуту ВАТ “Електронмаш” в частині, що суперечить чинному
законодавству, а також протоколу № 11 засідання наглядової ради акціонерного
товариства від 06.04.2007 року та скасування в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про зміну особи, що має
право підпису, зробленого відділом державних реєстраторів виконкому Одеської
міськради на підставі зазначеного протоколу засідання наглядової ради, а не з
позовом про зобов'язання відповідачів вчинити певні дії або утриматися від
вчинення певних дій. Отже, виконання рішення щодо задоволення заявлених вимог,
яке може бути ухвалено у даній справі, в частині визнання недійсними окремих
положень статуту акціонерного товариства та протоколу № 11 засідання наглядової
ради акціонерного товариства від 06.04.2007 року, не повинно забезпечуватися
забороною відповідачеві вчиняти будь -які дії, що не стосуються предмета спору,
оскільки предметом позову, що забезпечується, є спірна матеріально - правова
вимога позивача до відповідачів щодо визнання недійсними певних статутних
положень акціонерного товариства та протоколу № 11 засідання наглядової ради
даного акціонерного товариства від 06.04.2007 року і скасування в Єдиному
державному реєстрі запису про зміну особи, що має право підпису, зробленого
відділом державних реєстраторів саме на підставі зазначеного протоколу
засідання наглядової ради, а не будь -яких рішень наглядової ради взагалі.

Окрім
того, за вимогами ст. 66 ГПК України, обґрунтування необхідності забезпечення
позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про
забезпечення позову. При цьому, тягар доказування викладених у заяві обставин
покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. При поданні
заяви про забезпечення позову заявник насамперед повинен обґрунтувати причини
звернення до суду із такою заявою відповідними обставинами, які підтверджують
необхідність вжиття засобів забезпечення та довести адекватність засобів
забезпечення позову.  Доказування повинно
здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. 33 ГПК України.

Між тим, всупереч положенням ст. 66
ГПК України, заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову взагалі
нічим не обґрунтована. Посилання заявника на необхідність вжиття заходів до
забезпечення позову з метою недопущення прийняття наглядовою радою акціонерного
товариства рішень, які віднесені до виключної компетенції акціонерів, та
подальшої реєстрації у відділі державних реєстраторів, не свідчить про
можливість виникнення вказаних вище наслідків -(неможливість виконання рішення
суду) у разі незастосування засобів стосовно забезпечення даного позову. А в
оскаржуваній ухвалі не зазначено, з яких саме підстав суд дійшов висновку щодо
необхідності вжиття заходів до забезпечення позову. Ухвала повинна бути
обґрунтована вказівкою на документально підтверджені обставини, з яких виходив
суд приймаючи рішення про таке забезпечення позову.

Проте,
місцевий господарський суд вживаючи заходи до забезпечення позову, не зазначив
жодну обставину, на якій би ґрунтувалося його припущення про те, що невжиття
заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання
рішення.

Аналіз
матеріалів справи свідчить про те, що вони не містять даних, на підставі яких
можна зробити висновки, що невжиття заходів до забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній
справі. Під час вирішення питання про можливість застосування заходів до
забезпечення позову та перегляді винесеної ухвали в апеляційному порядку
позивачем не надано доказів, які б свідчили про необхідність вжиття таких
заходів.

Враховуючи
викладене, оскаржувана ухвала не відповідає нормам процесуального права, не
ґрунтується на матеріалах справи, а тому підлягає скасуванню. Заяву позивача
про забезпечення позову слід залишити без задоволення.

Викладені
в апеляційній скарзі доводи скаржника про те, що позовна заява ОСОБА_1. не
підлягає розгляду в господарському суді і підстави для порушення провадження у
справі за цим позовом відсутні, не заслуговують на увагу, оскільки є хибними.
За вимогами п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України справи у спорах між учасниками (акціонерами,
засновниками) господарських товариств та господарським товариством, пов'язані з
реалізацією та захистом корпоративних прав, відносяться до виключної
компетенції господарських судів.

Також,
не заслуговують на увагу решта доводів скаржника, оскільки статтею 65 ГПК
України врегульовані дії судді по підготовці справи до розгляду з метою
забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, а якщо
подані сторонами докази є недостатніми, то відповідно до ч. 1 ст. 38 ГПК України
господарський суд зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій
незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для
правильного вирішення спору.

Керуючись
ст.ст.  99, 101-106  ГПК
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства „Електронмаш” задовольнити.

Ухвали господарського суду Одеської
області від 06.03.2008 року та від 07.03.2008 року у справі № 6/41-08-870
скасувати.

Заяву
ОСОБА_1. про забезпечення позову залишити без задоволення.

Справу направити до господарського
суду Одеської області області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий  суддя:
Бєляновський В.В.

Судді:
Шевченко В.В.

Мирошниченко М.А.