ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ПРО  ПОВЕРНЕННЯ
ЗАЯВИ ПРО БАНКРУТСТВО

07.04.08р.
№ 04-05/42-10-9б

за
заявою кредитора (заявника) ДПІ у Кіровському районі м. Донецька

до
боржника  СПД - фізичної особи  ОСОБА_1
м. Донецьк

про
визнання банкрутом.

Суддя              О.В. Попов.

ДПІ у Кіровському районі м.
Донецька  звернулась із  заявою до господарського суду Донецької
області про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника - СПД -
фізичної особи  ОСОБА_1 м. Донецьк

Підставою для порушення справи про
банкрутство боржника заявник вказує заборгованість перед бюджетом у сумі 443,
08 грн., ненадання податкової звітності понад 12 місяців.

Згідно абз.2 ст. 1 Закону України
“Про відновлення  платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом” (надалі - закон про банкрутство) боржник
- суб'єкт  підприємницької  діяльності,
неспроможний виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами, у
тому числі зобов'язання  щодо  сплати
податків   і зборів   (обов'язкових платежів). Абз. 1 вказаної
статті визначає, що неплатоспроможність - неспроможність суб'єкта
підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку їх  сплати грошові зобов'язання перед
кредиторами, в тому числі по заробітній платі, а також виконати зобов'язання
щодо сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів)   не   інакше
як   через   відновлення платоспроможності;

Абз.6 ч.1 ст.7 закону про банкрутство
передбачає, що заява кредитора повинна містити
“виклад обставин,   які   підтверджують    неплатоспроможність боржника,  з
зазначенням суми боргових вимог кредиторів,  а також строку їх виконання, розміру
неустойки (штрафів, пені), реквізитів розрахункового  документа
про  списання коштів з
банківського або кореспондентського  рахунку  боржника
та  дату   його
прийняття банківською установою боржника до виконання”.

За
змістом вказаних норм передбачено, що заява кредитора повинна містити посилання
на об`єктивні обставини,  що
підтверджують неплатоспроможність боржника, яка повинна бути підтверджена
належними доказами - а саме засобами виконавчого провадження які вказують на
неможливість стягнення суми боргу.

Згідно
ст. 52 Цивільного кодексу України
фізична особа - підприємець
відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними  з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном,
крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Фізична  особа
-  підприємець,  яка  перебуває  у
шлюбі, відповідає   за   зобов'язаннями,  пов'язаними
з  підприємницькою діяльністю,
усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної  власності
подружжя,  яка належатиме їй при
поділі цього майна.

Відсутність
майна (коштів) фізичної особи - боржника яким він відповідає за своїми
зобов'язаннями,  у даному випадку, може
бути підтверджена лише за умови відкриття виконавчого провадження та здіснення
відповідних дій державними виконавцями по виявленню та реалізації майна
боржника.

Надана
заява  не  містить
відомостей щодо
неплатоспроможності (відсутності грошових коштів на рахунках,   майна боржника за місцем його проживання) за
змістом вищевикладених  приписів
законодавства.

Відповідно
до вимог ст. 9 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”, відсутність у заяві відомостей, перелічених у ст. 7
цього Закону є підставою для повернення заяви про порушення справи про
банкрутство без розгляду.

За
відсутності заходів щодо звернення стягнення на майно боржника - фізичної особи
за місцем її проживання кредитором не виконанні також вимоги  п. 10 ст. 7 закону відповідно до яких до  заяви кредитора - органу державної податкової
служби додаються докази вжиття заходів до отримання   заборгованості   по
обов'язкових   платежах   у встановленому законодавством порядку.

Окрім
того суд зазначає наступне.

Відповідно
до приписів ч.1 ст. 52 Закону України “Про відновлення  платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” справа про банкрутство відсутнього боржника порушується у разі, якщо
громадянин - підприємець - боржник, або керівні органи   боржника
-   юридичної    особи
відсутні    за    її
місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до
органів  державної  податкової
служби  згідно  із
законодавством податкових  декларацій,  документів
бухгалтерської  звітності, а також
за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької
діяльності боржника.

Кредитором
не вказано, неподання  якої саме обов`язкової
звітності та на підставі яких нормативних актів є, на його думку підставою для
порушення провадження по справі.

Також,
відповідно до ч.3. ст. 6 Закону України “Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом”, справа про банкрутство порушується
господарським судом за умови безспірності
вимог кредитора.

Ст.1 вказаного Закону визначає:
“безспірні вимоги  кредиторів  -
вимоги  кредиторів,  визнані боржником,  інші
вимоги  кредиторів,   підтверджені   виконавчими документами чи розрахунковими
документами,  за якими відповідно до
законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника”

Подана заява не містить обґрунтування
безспірності вимог кредитора за вищевказаними приписами закону.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.63 ГПК України, ст. 1, ч.ч.1, 7 ст.7, ст.9, ст..
52  Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”,  суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву
ДПІ у  Кіровському  районі м. Донецька про порушення справи про
банкрутство СПД - фізичної особи  ОСОБА_1
м. Донецьк з доданими до неї документами
повернути без розгляду.

Додаток:   заява з додатками.

Суддя
Попов О.В.

Вик.    тел.

Надруковано
примірників -   :

- господарському суду Донецької області,

- сторонам,