СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

24 березня 2008 року

Справа № 2-8/16589-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: Борисенко Олена Олександрівна, довіреність № 01-04/366 від 31.12.07, Державне підприємство "Санаторій "Гурзуфський";

відповідача: не з'явився, Відкрите акціонерне товариство "Банк ВТБ";

прокурор: Зотова Аліса Леонідівна, посвідчення № 319 від 11.08.03, прокурор міста Севастополя;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Санаторій "Гурзуфський" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чумаченко С.А.) від 18 грудня 2007 року у справі №2-8/16589-2007

за позовом           Державного підприємства "Санаторій "Гурзуфський" (вул. Ленінградська, 10,Гурзуф,98640)

до           Відкритого акціонерного товариства "Банк ВТБ" (вул. Плющиха, 37/21,м. Москва, Російська Федерація,119992)

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2007 року провадження у справі №2-8/16589-2007 за позовом Державного підприємства "Санаторій "Гурзуфський" до відкритого акціонерного товариства "Банк ВТБ" про визнання недійсним договору припинено.

Не погодившись з даною ухвалою, Державне підприємство "Санаторій "Гурзуфський" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати.

У судовому засіданні, призначеному на 24 березня 2008 року представник позивача підтримав свою апеляційну скаргу, з підстав, викладених в ній. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, надав телеграму з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв’язку з хворобою юриста. Однак, судова колегія ухвалила залишити клопотання відповідача без задоволення, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті. Також, до участі у справі приєднався прокурор . Прокурор у судовому засіданні також заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на незаконність та необґрунтованість ухвали господарського суду.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до господарського суду з позовними вимогами щодо визнання договору недійсним.

В ході розгляду справи, відповідачем було надано відзив на позовну заяву по справі, в якому відповідач просив припинити провадження у справі на підставі статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду провадження у справі припинено.

Розглянувши апеляційну скаргу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила.

Відповідно до частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві.

Згідно з частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду (арбітражу), крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов’язаних із задоволенням державних потреб. З чого колегія суддів зазначає, що звернення до арбітражу є правом сторін, а не їх обов’язком.

У відповідності з пунктом 3 частини 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди мають право розглядати справи за участю іноземних підприємств чи організацій, якщо іноземне підприємство чи організація має на території України нерухоме майно, щодо якого виник спір. Предмет даного спору є договір купівлі-продажу споруди кліматопавільйону, що знаходиться на території України, отже колегія суддів вважає, що господарський суд Автономної Республіки Крим має право розглядати даний позов.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України „Про міжнародний комерційний арбітраж” суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, припинити провадження у справі і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Колегія суддів зазначає, що прохання визнати арбітражну угоду недійсною було заявлене позивачем разом з подачею позовної заяви про визнання недійсним договору, тобто в том числі за пунктом 10.1 договору, яким передбачено вирішення спорів за договором у Міжнародному комерційному арбітражному суді при торгово-промисловій палаті Російської Федерації.

Згідно зі статтею 1 Закону України „Про міжнародний комерційний арбітраж” визначено, що цей Закон застосовується до міжнародного комерційного арбітраж, якщо місце арбітражу знаходиться на території України. Однак положення, передбачені статтями 8, 9, 35 і 36 цього Закону, застосовується і в тих випадках, коли місце арбітражу знаходиться за кордоном.

Судова колегія зазначає, що судом першої інстанції не було вирішено питання щодо визнання дійсною або недійсною арбітражної угоди. Відповідно до частини 3 пункту 5 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій” з посиланням на статтю 8 Закону України „Про міжнародний комерційний арбітраж”, суд до якого подано позов з питання, що є предметом арбітражної годи, може припинити провадження у справі тільки якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною. Отже, суд прийнявши позов до розгляду, повинен був обов’язково розглянути питання стосовно дійсності договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга має бути задоволена, тоді як ухвала господарського суду підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Санаторій "Гурзуфський" задовольнити.

Ухвалу госдарського суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2007 року у справі № 2-8/16589-2007 скасувати.

Справу № 2-8/16589-2007 передати на розгляд господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий суддя

Судді