ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"22" квітня 2008 р.                                                            Справа №14/1367-А

За позовом Прокурора Тячівського району м. Тячів Закарпатської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі м. Тячів, Закарпатської області

до Державного підприємства Красилівський агрегатний завод м. Красилів в особі Філії №2 Красилівського агрегатного заводу с. Угля Тячівського району

про стягнення 37 378,44 грн.

Суддя Гладюк Ю.В.

Секретар судового засідання Сковера С.О.

Представники:

Від позивача: - не з’явився

Від відповідача: Глухов А.В. –за довіреністю

Суть спору: Позивач просить стягнути з відповідача 28 154,20 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, 5 739,86 грн. фінансових санкцій та 3 484,38 грн. пені.

Позивач в судове засідання свого повноважного представника не направив, надіслав клопотання про розгляд справи без участі його повноважного представника.

Відповідач в запереченні на позов та його повноважний представника в судовому засіданні визнає суму основного боргу та просить суд зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій та пені в зв’язку з важким фінансовим станом підприємства.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Станом на 21.02.08р. у відповідача утворилась заборгованість перед ПФУ по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період березень 2007р. –січень 2008р. в сумі 28 154,20 грн., 5 739,86 грн. фінансових санкцій та 3 484,38 грн. пені, що підтверджується розрахунком позовних вимог, розрахунками сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, корінцями вимог про сплату боргу, рішеннями про застосування штрафних санкцій №241 від 11.05.07р., №610, №611, №612 від 14.11.07., №782 від 18.01.08р.

У зв’язку з наявністю заборгованості прокурором в інтересах позивача подано позов.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне.

Згідно ст. 58 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування“ від 09.07.03р. Пенсійний фонд є органом, який провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Частиною 1 п.7 ст. 64 Закону визначено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

При цьому під страховими внесками у відповідності до ст.1 Закону є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Абзацом 1 статті 14 Закону встановлено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії ( у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи

зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний

податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Судом враховується, що згідно п.6 ст. 17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Відповідно до п. 6 ст. 20 даного Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ст. 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Крім того, згідно ч. 9 та 14 ст. 106 зазначеного Закону виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції. Зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу. Рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу є виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав. Враховуючи наведене, а також документальне підтвердження заявленої до стягнення заборгованості, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позову.

Клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованих фінансових санкцій та пені не може бути задоволене судом, виходячи із приписів законодавства яким регулюються спірні правовідносини.

За таких обставин позов заявлений обґрунтовано, підтверджений належними доказами, відповідає чинному законодавству та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, ст.ст. 158-163, 167, 254-255, п.6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Красилівський агрегатний завод м. Красилів в особі Філії №2 Красилівського агрегатного заводу с. Угля Тячівського району (вул. Леніна, 100, р/р 5129, МФО 312215 в філії „Відділення Промінвестбанку в м. Тячів Закарпатської області”, код 14312938) - на користь Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі м. Тячів, Закарпатської області (вул. Робітнича, 18, р/р 7 в Закарпатському обласному управлінні ВАТ „Державний ощадний банк України”, МФО 312356, код 20449713) - 28 154,20 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, 5 739,86 грн. фінансових санкцій та 3 484,38 грн. пені.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до апеляційного господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрук. прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.