ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

06.03.08
Справа  № 3/414-5067

Львівський
апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді
Кордюк Г.Т.

суддів:
Давид Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши апеляційну
скаргу  Тернопільської  об»єднаної державної податкової
інспекції, м.Тернопіль.

на рішення господарського суду Тернопільської  області від 27.12.2007р.

у справі № 3/414-5067

за позовом: Суб'єкта підприємницької діяльності -
приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1(юридична адреса:

АДРЕСА_2).

до
відповідачів:1-го
Тернопільської міської ради,
м.Тернопіль.

2-го Тернопільської
об'єднаної державної податкової інспекції,

м.Тернопіль, вул. Білецька, 1.

про визнання п.5 договору оренди земельної ділянки
від 28 березня 2002 року, укладеного між Тернопільською міською радою та
Суб'єктом підприємницької діяльності - приватним підприємцем ОСОБА_1 щодо
тимчасового користування земельною ділянкою на 25 років (до 28 лютого 2027
року) для обслуговування викупленого об'єкту незавершеного будівництва
„Тернопільська меблева фабрика" площею 8,5360 га. недійсним.

За участю
представників:

від
позивача  -ОСОБА_2.- представник.

від
відповідача -1:не з”явився.

від
відповідача -2:Хома І.О.-
нач.юр.відд.

Представникам сторін роз”яснено їх права й
обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.
Клопотань по суті розгляду апеляційної скарги не заявлено.

В судовому засіданні заявлено клопотання про
відмову від  здійснення технічної
фіксації судового процесу.

Рішенням  господарського суду  Тернопільської  області від 27 грудня 2007р. (суддя Турецький
І.М.), позов суб»єкта підприємницької діяльності  фізичної особи -ОСОБА_1 задоволено. Визнано
частково недійсним пункт 5 договору оренди
земельної ділянки  від 28 березня
2002 року, укладеного  між Тернопільською  міською радою та суб»єктом підприємницької
діяльності -приватним підприємцем ОСОБА_1 за адресою:АДРЕСА_1, в частині  щодо оплати орендної плати з 28 березня 2002
року до 28 березня 2008 року з моменту його заключення, як такий, що укладений
всупереч чинного законодавства України.

Ухвалою
господарського суду Тернопільської області від 18.01.2008р. виправлено допущену
в описовій, мотивувальній, резолютивній частинах  рішення описку, а саме:  слід читати правильно: «в частині  щодо оплати орендної плати в період з 28
березня 2002 року до 28 березня 2005 року».

Суд мотивував
рішення тим, що п.5 договору оренди земельної ділянки, укладений
28.03.2002р.  між  Тернопільською  міською радою та суб'єктом підприємницької
діяльності - приватним підприємцем ОСОБА_1, АДРЕСА_1 щодо сплати
орендної плати не відповідає вимогам ст.28 Закону України «Про особливості
приватизації об»єктів незавершеного будівництва»від 14.09.2000р. №1953-ІІІ, а
тому підлягає визнанню недійсним.

Не
погоджуючись  з рішенням місцевого
господарського суду, Тернопільська об»єднана
державна податкова інспекція подала апеляційну скаргу (доповнення від
5.02.2008р.), в якій просить рішення скасувати, в задоволенні вимог позивача
відмовити, покликаючись, що:

- умовами
приватизації  і договором оренди  було визначено те, що покупець  (позивач) об»єкта приватизації зобов»язаний
проводити  орендну плату за користування
земельною ділянкою, а тому покликання позивача на положення ст.28 Закону
України «Про особливості приватизації об»єктів незавершеного будівництва»є
безпідставними;

- відповідно до
ст.2  Закону України «Про плату за
землю»використання землі  в Україні є
платним.Плата за землю   справляється у
вигляді  земельного податку або орендної
плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель;

- ухвалою  Вищого адміністративного Суду України  від 02 лютого 2006 року визнано
правомірним  стягнення несплаченої суми
орендної плати за землю із СПД -фізичної особи ОСОБА_1.

Представник
позивача в судовому засіданні
6.03.2008р. доводи  апелянта  відхилив, покликаючись, що відповідно до
вимог ст.28 Закону України «Про особливості
приватизації  об»єктів
незавершеного будівництва»та ст.12 Закону України «Про плату за землю», позивач
звільняється від плати за землю протягом строку будівництва.Строк будівництва
незавершеного об»єкта зазначено в п.5.2.2 договору купівлі-продажу від
4.01.2002р. та становить п»ять років.

Закінчення будівництва  підтверджується рішенням виконавчого комітету
Тернопільської міської ради №1707 від 28.12.2005р. «Про затвердження акту
державної технічної комісії».

Тернопільська
міська рада  відзиву на апеляційну
скаргу  не подала, представника в судове
засідання не направила.

Заслухавши
пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та
заперечення на неї, перевіривши матеріали справи та правильність застосування
місцевим судом норм матеріального та процесуального права, Львівський
апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга  до задоволення  не підлягає, виходячи з наступного:

4.01.2002р. між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по Тернопільській області  (продавець) та фізичною  особою
ОСОБА_1 (покупець) укладено договір
купівлі-продажу КПОНБ-0070 відповідно до якого, останній придбав у
власність об»єкт незавершеного будівництва - Тернопільську меблеву фабрику за
адресоюАДРЕСА_1на земельній ділянці площею 8,0 га. Договором (п.5.2.2)
передбачено  завершити будівництво
об»єкта протягом п»яти років.

28.03.2002р.
між Тернопільською міською радою (орендодавець) та суб»єктом підприємницької
діяльності фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки
загальною площею 8,5360 га, яка розташована в АДРЕСА_1

Відповідно  до  п.5
договору  оренди, орендна плата за
землю  вноситься землекористувачем  за базовий
податковий (звітний) період, який дорівнює  календарному
місяцю, щомісячно   протягом 30
календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового)
місяця  у розмірі 8209,08грн.  з врахуванням коефіцієнту індексації грошової
оцінки земель, встановленого відповідно до чинного законодавства на рахунок
місцевого бюджету №741  в АКБ
Укрсоцбанку, МФО 338017,ід.код.02316055, по
коду  бюджетної класифікації
України 13050500 «орендна плата за землю з фізичних осіб».

Ст.28 Закону
України  «Про особливості приватизації
об»єктів незавершеного будівництва»№1953-ІІІ від 14.09.2000р. передбачено, що
покупець об'єкта незавершеного будівництва з моменту придбання об'єкта протягом
строку будівництва, визначеного умовами приватизації, звільняється відповідно
до закону від плати за землю щодо земельної ділянки, на якій знаходиться цей
об'єкт, на строк будівництва, визначений умовами приватизації.

Відповідно до ст.2 Закону України  «Про плату за землю»(в редакції Закону
№2905-ІІІ від 20.12.2001р., чинної на момент укладення договору оренди
земельної ділянки), використання землі є платним.Плата за землю справляється у
вигляді земельного податку або  орендної
плати, що  визначається  залежно від
грошової оцінки земель.

Ст.12 Закону (в
редакції закону №2905-ІІІ від 20.12.2001р.)., встановлено  пільги щодо
плати за землю.

Ст.30 Закону
№1953-ІІІ від 14.09.2000р. внесено зміни до частини першої ст.12 Закону України
«Про плату за землю», та доповнено пунктом 16 наступного змісту: «Покупець
об»єкта незавершеного будівництва на земельну ділянку, відведену під такий
об»єкт, з моменту придбання об»єкта на строк будівництва, визначений умовами
приватизації».

Пункт 16
частини першої ст.12 Закону  України «Про
плату за землю»виключено на підставі Закону України від 23.03.2005р. №2505-ІУ
«Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік»
та деяких інших законодавчих актів України (офіційно опубліковано 30.03.2005р.
«Урядовий кур»єр»№58-59).

Враховуючи
вищенаведені норми Законів, покупці об»єктів незавершеного будівництва з
моменту придбання об»єкта  протягом
строку будівництва, були звільнені відповідно до п.16 ч.1 ст.12 Закону України
«Про плату за змелю»від плати за змелю.

Тому умова договору оренди, а саме п.5
правомірно судом визнано недійсним частково, а саме в частині щодо оплати
орендної плати з 28 березня 2002р. до 28.03.2005р.

Відповідно до
ст.48 ЦК УРСР (чинної на момент укладення договору оренди земельної ділянки),
недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі
ущемлює  особисті або майнові права
неповнолітніх дітей.

Недійсні
частини угоди не тягнуть за особою недійсності інших її частин, оскільки можна
припустити, що угода була б укладена і без включення недійсності її частини
(ст.60 ЦК УРСР).

Відповідно  до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

Недійсність
окремої частини правочину  не має
наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна
припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної
частини (ст.217 ЦК України).

З огляду на вищевикладене, колегія
Львівського апеляційного  господарського
суду вважає, що рішення господарського суду Тернопільської  області відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає,
зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам
справи, документально необґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть
бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи змін оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст.ст.99,101,103,105 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення
господарського суду Тернопільської
області від 27.12.2007 р.

у справі №3/414-5067
залишити без змін, апеляційну скаргу Тернопільської  об»єднаної державної податкової
інспекції, м.Тернопіль - без задоволення.

2. Матеріали
справи повернути до господарського суду Тернопільської  області.

Головуючий-суддя
Кордюк Г.Т.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Мурська
Х.В.