РІШЕННЯ

"03"
квітня 2008 р.

Справа №
17/41-663

Господарський суд Тернопільської області

у
складі   судді Андрусик Н.О.

Розглянув
справу

за
позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Тернопіль

до
відповідача
Приватного підприємства “Торговий дім Тернопіль”, м. Тернопіль

Представник
від:

позивача:
ОСОБА_2, уповноважений, довіреність б/н від 07.03.2008р.

відповідача:
не з'явився

Представнику
позивача роз'яснено права та обов'язки учасників судового процесу у
відповідності до приписів ст.ст. 20, 22,811 ГПК України.

Судом
в порядку ст. 811 ГПК України фіксація  судового процесу технічними засобами не
здійснювалася у зв'язку з  відсутністю
письмового клопотання сторони.

Позивач
-Суб'єкт підприємницької
діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м. Тернопіль, звернувся до
господарського суду Тернопільської області 21.02.2008р. з позовом до Приватного
підприємства “Торговий дім Тернопіль”, про стягнення 14537,57 грн.
заборгованості, з яких: 11244,04 грн. основного боргу, 2154,47 грн. інфляційних
нарахувань, 388,22 грн. -3% річних та 800,84 грн. пені, за поставлений
товар-продукти харчування згідно укладеного між сторонами договору № 9 від
28.03.2006р.

Свої
позовні вимоги позивач обґрунтовує копією договору № 9 від 28.03.2006р.; копією
протоколу розбіжностей до договору № 09 від 28.03.2006р.; копіями розхідних
накладних на поставку товару; копією претензії № 002 від 05.12.2006р. на суму
12244,04 грн.; копією претензії № 003 від 26.01.2007р. на суму 11244,04; копією
претензії № 001 від 22.11.2007р. на суму 11224,04 грн.;  копією свідоцтва про державну реєстрацію
суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;
розрахунком  заборгованості; іншими
матеріалами.

Ухвалою
господарського суду від 25.02.08р. порушено провадження у даній справі та
призначено судове засідання на 18.03.08р. о 10 год. 40 хв.

В
процесі розгляду справи, позивачем подано в порядку ст. 22 ГПК України
(вх. № 11096(н) від 18.03.2007 р., заяву про збільшення розміру позовних
вимог, згідно з якою позивач просив стягнути з відповідача
15416,15 грн. заборгованості, з яких: 11244,04 грн. основного боргу, 2671,66
грн. збитків від інфляції, 474,10 грн. -3% річних та 1026,35 грн. пені,
посилаючись на те, що розрахунок пені, інфляційних збитків та річних при
зверненні з позовом, проведено від суми боргу без врахування податку на додану
вартість, однак, відповідно до змісту ст. 7 Закону України “Про податок на
додану вартість” розрахунок штрафних санкцій здійснюється від повної суми
заборгованості.

Оцінивши
подану заяву, суд прийняв її до розгляду як таку, що подана в межах прав
сторони, передбачених статтею 22 ГПК України, відтак, розгляд справи
здійснюється з урахуванням збільшених позовних вимог.

У
зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, в порядку ст. 77
ГПК України, розгляд справи відкладено на 03.04.2008 р. до 16-50 год.

В
судовому засіданні 03 квітня 2008 року представник позивача позовні вимоги
підтримав повністю з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідач
обґрунтованого та документально підтвердженого відзиву на позов, інших
додатково витребуваних письмових документів не подав. Представник відповідача в
судові засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце слухань справи був
повідомлений належним чином у встановленому законом порядку (повідомлення про
вручення поштового відправлення № 1554450, №161185). Причин неявки в судові
засідання не повідомив.

Справа
розглядається за наявними у ній матеріалами згідно ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши
доводи представника позивача, господарський суд встановив таке.

28
березня 2006 року між Суб'єктом підприємницької діяльності фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1,  як продавцем
та ПП “Торговий дім Тернопіль”, як покупцем, укладено договір за № 09 (далі
Договір), згідно умов якого (з урахуванням протоколу розбіжностей до договору
від 28.03.2006р.) «Продавець»зобов'язався передати у власність
«Покупця»продукти харчування в асортименті відповідно до переданої «Продавцем»
комерційної пропозиції та/або Прайс-листа (Товар), а «Покупець»зобов'язався
прийняти Товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Також,
28 березня 2006 року сторони підписали протокол розбіжностей до Договору,
згідно якого доповнено п.4.1 Договору, змінено п.п. 1.7.1 та п.п. 5.2 Договору,
а п.п. 1.7.5 Договору вилучено.

За
своєю правовою природою між сторонами виникли правовідносини з купівлі-продажу,
що регулюються нормами статті 655 ЦК України, згідно якої за договором
купівлі-продажу, продавець зобов'язується передати товар у власність
другій стороні, а покупець прийняти
товар  і сплатити за нього певну
грошову суму.

Як
зазначено в п.п. 1.7.1, 1.7.2 Договору, з урахуванням протоколу розбіжностей,
Покупець зобов'язаний оплатити прийнятий від Продавця Товар протягом 21
календарного дня з моменту прийняття Товару, а вартість Товару до оплати
визначається на підставі накладної про приймання-передачу Товару. При цьому
ціна на Товар встановлюється за домовленістю сторін, яка може оформлятися за
мовчазною згодою Покупця, що підтверджується підписаною уповноваженим
представником Покупця накладною (чи іншим документом) про прийманням-передачу
Товару із зазначенням цін на Товар. (п. 2.2
Договору).

На
виконання умов укладеного договору позивач на підставі розхідних накладних №№
ММ-0000663 від 01.08.2006 р., ММ-0000673, ММ-0000675, ММ-0000676, ММ-0000677
від 03.08.2006р.; № ММ-0000799 від 19.09.2006р.; № ММ-0000803 від 20.09.2006р.;
№№ ММ-0000816, ММ-0000817, ММ-0000820, ММ-0000824, ММ-0000825, ММ-0000826 від
21.09.2006р. передав, а відповідач через свого представника прийняв вказаний у
накладних товар на загальну суму 12244,04 грн., що підтверджується підписом
представника відповідача на вказаних накладних. Факт передачі продукції
додатково підтверджується виписаними підприємцем ОСОБА_1 відповідачу
податковими накладними № ММ-0826 від 21.09.2006р., № ММ-0825 від 21.09.2006р.,
№ ММ-0824 від 21.09.2006р., № ММ-0820 від 21.09.2006р., № ММ-0817 від
21.09.2006р., № ММ-0816 від 21.09.2006р., № ММ-0803 від 20.09.2006р., № ММ-0799
від 19.09.2006р., № ММ-0677 від 03.08.2006р., № ММ-0676 від 03.08.2006р., №
ММ-0675 від 03.08.2006р., № ММ-0673 від 03.08.2006р.

Однак
зобов'язання щодо оплати вартості товару в повному обсязі відповідач не
виконав.

Спір
виник внаслідок неналежного виконання відповідачем, як Покупцем, умов
договору  щодо оплати за поставлений йому
товар згідно договору №  09  від 28.03.2006 р., адже, як стверджує
позивач, Приватне підприємство “Торговий дім Тернопіль” порушило господарське
зобов'язання в частині своєчасної оплати за поставлений товар, та починаючи з
серпня 2006 року стало порушувати визначений договором строк з оплати товару,
внаслідок чого станом на 21.02.2008 р. (день звернення з позовом до
господарського суду) заборгованість перед підприємцем становить 11244,04
грн., що не заперечено відповідачем у встановленому законом порядку.

Направлені
на адресу відповідача претензії №002 від 05.12.2006р., №003 від 26.01.2007р. та
№001 від 22.11.2007р. з вимогами оплатити вартість отриманого товару, останнім
залишена без відповіді та задоволення.

Оцінивши
подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до
задоволення частково з огляду на наступне.

Статтями
526 ЦК України та 193 ГК України встановлено обов'язок учасників господарських
відносин належним чином виконувати свої зобов'язання відповідно до вказівок
закону, інших правових актів, договору, а при відсутності таких вказівок
-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених  Господарським кодексом України

У
відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України,
кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Загальними
положеннями про купівлю-продаж (параграф 1 глави 54 ЦК України) передбачено
право продавця вимагати оплати товару.

Згідно
ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару .

В
силу приписів ст. ст. 11, 16, 509 ЦК України та ст.ст. 1,2 ГПК України
кредитору належить право у судовому порядку вимагати від боржника виконання
його обов'язків.

Доказів,  що підтверджують  виконання
відповідачем  оплати  вартості поставленого йому  товару, та відновлення тим самим  порушених
майнових прав  кредитора  на момент
розгляду спору судом, у матеріалах
немає.

Тому
правомірними є вимоги щодо стягнення з Відповідача 11 244,04 грн.
заборгованості, яка складається  із
несвоєчасно оплаченої вартості поставленого йому у  серпні - вересні  2006 р.,
товару.

Належне
виконання грошових зобов'язань покупцем забезпечено згідно п. 4.1. Договору (з
врахуванням протоколу розбіжностей) пенею у розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України від суми протермінованого платежу за кожен день
прострочки.

Відповідно
до  ч. 1
ст. 230 Господарського  Кодексу
України штрафними санкціями    у   цьому
Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Згідно з ч.
4 статті 231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не  визначено, санкції  застосовуються  в розмірі,
передбаченому договором.

Оцінюючи
вимоги позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, та поданий уточнений
розрахунок пені за період з 24.08.2007 р. по 20.02.2008 р. (182 дні), що за
підрахунками позивача становить 1026,35 грн., то суд , здійснивши відповідні
арифметичні підрахунки за заявлений позивачем період та виходячи з облікової
ставки Національного банку України у вказаному періоді (до 01.01.2008 р. -8%, з
01.01.2008 р. -10%), дійшов висновку, що
розмір пені становитиме 961,13 гривні. В частині стягнення 65,22 грн.
нарахованої пені, вимоги до задоволення не підлягають, оскільки невірно
розраховані.

Згідно
ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від
простроченої суми.

Оцінюючи
вимоги позивача щодо стягнення інфляційних нарахувань, 3 % річних та надані
позивачем розрахунки цих вимог, суд, провівши відповідний розрахунок, вважає
обґрунтованими, правомірними, відтак, такими, що підлягають до задоволення
вимоги щодо стягнення з Відповідача 2460,44 грн. інфляційних нарахувань за
період з  вересня 2006 р. по січень 2008
р. включно, а також 464,72 грн. трьох відсотків річних, нарахованих з
24.08.2006 р. по 10.10.2006 р. із суми боргу 1913,31 грн. та за період з  13.10.2006
р. по 20.02.2008р. - із суми заборгованості 11244,04 грн.

Щодо
стягнення 211,22 грн. інфляційних нарахувань та 9,38 грн. -3% річних, суд
відмовляє у зв'язку з необґрунтованістю заявлених сум..

У
відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та
статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Доказів,
які б свідчили про погашення заборгованості перед позивачем приватне підприємство
„Торговий дім Тернопіль” суду не представив, а тому суд визнає, що на час
розгляду справи в суді борг не сплачений і грошові вимоги на суму 15130,33
грн., з яких: 11244,04 грн. основного боргу, 2460,44 грн. інфляційних
нарахувань, 464,72 грн. -3% річних та 961,13 грн. пені підлягають до
задоволення, як обґрунтовано заявлені та підтверджені документально.

Судові
витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

У
судовому засіданні 03.04.2008 р. за згодою представника позивача оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення суду відповідно до  ст. 85 ГПК України.

З
огляду на наведене, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 22, 509, 526, 527, 530, 546,
549, 610, 611, 655 ЦК України, ст. 193, 230- 232 ГК України, ст.ст. 1, 2, 42
-47, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 811, 82, 84, 85, 116, 117
ГПК України, господарський суд, -

Вирішив:

1.  Позовні вимоги задовольнити частково.

2.
Стягнути з Приватного підприємства “Торговий дім Тернопіль”, м. Тернопіль, вул.
Поліська, 14, ідентифікаційний код 14035686 -11 244,04 грн. основного боргу, 2
460,44 грн. інфляційних нарахувань, 464,72 грн. -3% річних, 961,13 грн. пені та
267,11 грн. в повернення сплачених судових витрат на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

3. В
іншій частині позову -відмовити.

Наказ
видати після набрання рішенням законної сили.

На
рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати
апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня
прийняття (підписання) „__07__”квітня___2008 р. рішення, через місцевий
господарський суд.

Суддя
Н.О. Андрусик