Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2008 р.
Справа № 46/275-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., судді Лакіза В.В. , Шепітько
І.І.

при секретарі Шубіній Ю.Є.

за участю представників
сторін:

позивача - не
з'явився

відповідача
-  Калугін О.Ю., дор. від 01.03.2008 р.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 461Х/1-9) на
ухвалу господарського суду Харківської області від 11.02.08 р. по справі №
46/275-07

за
позовом СПД ФО ОСОБА_1, с.
Хорошеве

до Фермерського господарства ОСОБА_2, с. Геніївка

про
звільнення нежитлової будівлі

встановила:

Ухвалою
господарського суду Харківської області від 11.02.2008 р. по справі № 46/275-07
(суддя Ільїн О.В.) відмовлено у задоволенні заяви позивача про визнання таким,
що не підлягає виконанню наказу господарського суду Харківської області від
18.10.2007 р. по справі № 46/275-07.

Позивач з
ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи,
недоведеність обставин, які мають значення для справи, які суд визнав
встановленими, просить ухвалу скасувати та визнати таким, що не підлягає
виконанню наказ господарського суду Харківської області від 18.10.2007 р. по
справі № 46/275-07.

Відповідач
вважає ухвалу законною і обґрунтованою, у зв'язку з чим просить залишити її без
змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Позивач, будучи
належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить
його підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення, свого
представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, у
зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за
відсутності представника позивача за наявними у ній матеріалами.

Колегія суддів
розглянула апеляційну скаргу, перевірили матеріали справи, заслухала
присутнього у судовому засіданні представника відповідача і встановила
наступне.

Як вбачається з
матеріалів справи, рішенням господарського суду Харківської області від
20.11.2006 р. по справі № 44/331-06 було зобов'язано Фермерське господарство
ОСОБА_2 звільнити нежитлову будівлю (магазин), розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, та передати його власникові - СПДФО ОСОБА_1. Приймаючи вказане
рішення, господарський суд Харківської області відповідно до вимог ч.ч. 3,  4 ст. 35 Господарського процесуального
кодексу України взяв до уваги та поклав в основу рішення факт, встановлений
рішенням господарського суду Харківської області від 08.12.2005 р. по справі №
29/462-05 за позовом СПДФО ОСОБА_1 до ВАТ ВКО "Меркурій" та  Комунального підприємства "Зміївське
бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності на нежитлову
будівлю (магазин), розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яке набрало законної сили,
а саме - факт про визнання за СПДФО ОСОБА_1 права власності на нежитлову будівлю
(магазин), розташовану за адресою: АДРЕСА_1, та що на підставі цього судового
рішення КП "Зміївське БТІ" 09.06.2006 р. зареєструвало за позивачем
право власності на спірне нежитлове приміщення.

Вказане рішення
було скасоване Вищим господарським судом України постановою від 29.03.2007 р.,
справу направлено на новий розгляд.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 16.07.2007 р. по справі № 46/275-07
в порядку перегляду рішення господарського суду Харківської області від
20.11.2006 р. по справі № 44/331-07 за нововиявленими обставинами господарський
суд дійшов висновку про скасування рішення господарського суду Харківської
області від 20.11.2006 р. по справі № 44/331-06, оскільки відсутність у СПД ФО
ОСОБА_1 права власності на спірну нежитлову будівлю виключає можливість
звернення її з позовом про звільнення ФГ ОСОБА_2 з цієї будівлі.

Крім того, суд
першої інстанції також дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог
СПД ФО ОСОБА_1 в частині звільнення ФГ ОСОБА_2
нежитлової будівлі (магазин), розташованої за адресою: АДРЕСА_1, та
передачі її СПДФО ОСОБА_1. Зазначене рішення залишено без змін постановою
Харківського апеляційного господарського суду від 20.09.2007 р. та набрало
законної сили.

У зв'язку з
тим, що ВДВС Зміївського РВ РУ юстиції у Харківській області вже фактично
виконаний наказ виданий господарським судом Харківської області на виконання
рішення від 20.11.2006 р.  по справі №
44/331-06, відповідач на підставі ст. 122 Господарського процесуального кодексу
України звернувся до господарського суду із заявою про видачу наказу щодо
виселення СПД ФО ОСОБА_1 із нежитлової будівлі (магазин), яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, та вселення ФГ ОСОБА_2 (т. 3, а.с. 1).

На підставі
вказаної заяви господарським судом був виданий наказ від 18.10.2007 р. про
вселення Фермерського господарства ОСОБА_2 в нежитлову будівлю (магазин), яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, виселивши з цієї будівлі (магазину) СПД ФО
ОСОБА_1 (т. 3, а.с. 6).

Відповідно до ст. 122 Господарського
процесуального кодексу України якщо виконані рішення або постанова змінені чи
скасовані і прийнято нове рішення про повну або часткову відмову в позові, або
провадження у справі припинено, або позов залишено без розгляду, боржникові
повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за зміненими чи
скасованими у відповідній частині рішенням, постановою.

Видача наказу про повернення
стягнутих грошових сум, майна або його вартості провадиться господарським судом
за заявою боржника, до якої додається довідка, підписана керівником чи
заступником керівника і головним (старшим) бухгалтером, про те, що суму,
стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно
вилучено державним виконавцем.

Таким чином,
твердження позивача про те, що в рішенні по справі № 46/275-07 не вказано про
виселення чи вселення сторін по справі зі спірного приміщення, є безпідставним,
оскільки відповідно до вказаної статті стягувачем було надано заяву про видачу
наказу, оскільки рішення по справі № 44/331-06 скасовано.

Крім того,
посилання СПДФО ОСОБА_1 на те що, господарський суд видав наказ, який фактично
вирішив спір між сторонами про визнання права власності є необґрунтованим,
оскільки рішенням господарського суду по справі № 46/115-01 вирішувалось
питання щодо звільнення СПДФО ОСОБА_1 з нежитлової будівлі (магазину) у зв'язку
з виникненням нововиявлених обставин, які свідчать про незаконне перебування
СПД ФО ОСОБА_1 в спірній будівлі.

Позивач в
апеляційній скарзі також посилається на ст. 317 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої, власникові належать права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Тим самим він зазначає, що господарський суд,
зобов'язавши звільнити його зі спірного приміщення, фактично заборонив
здійснювати щодо нього одне із прав власника - право користуватися будівлею.

Однак посилання
позивача не відповідає дійсності, оскільки рішення господарського суду
Харківської області по справі № 29/462-05, яким визнано за СПДФО ОСОБА_1 право
власності на спірне приміщення, скасовано.

Слід також
зазначити, що 22.02.2008 р. господарський суд Харківської області прийняв
рішення по справі № 35/313-07 за позовом про СПДФО ОСОБА_1 до ВАТ ВКО
"Меркурій" в особі ліквідатора ОСОБА_3, КП "Зміївське бюро
технічної інвентаризації", ФГ ОСОБА_2 про визнання права власностіна на
нежитлову будівлю - приміщення магазину, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, та
за зустрічним позовом ФГ ОСОБА_2 до ВАТ ВКО "Меркурій" в особі
ліквідатора ОСОБА_3, КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації", СПД
ФО ОСОБА_1 про визнання права власності на вказану будівлю, яким провадження по
справі за первісним позовом припинено, у зв'язку з припиненням юридичної особи
ВАТ ВКО "Меркурій", в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Тому доводи
апелянта стосовно наявності підстав для виселення ФГ ОСОБА_2 та вселення СПДФО
ОСОБА_1 зі спірного приміщення є безпідставними, оскільки провадження по справі
за позовом СПФФО ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на спірне
приміщення припинено.

Відповідно до
ст.ст. 115-117 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали,
постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на
всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.
Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим
рішенням законної сили. Наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа,
встановленим Законом України "Про виконавче провадження".
Оскаржуваний наказ відповідає усім необхідним вимогам і повинен бути виконаний
.

Крім того,
підставами для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у розумінні ст.
117 Господарського процесуального кодексу України, є: якщо його видано
помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з
його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Матеріали
справи свідчать, що обов'язок СПДФО ОСОБА_1 по виселенню її з нежитлової
будівлі (магазину) не виконаний, зобов'язання боржника не припинено, наказ
виданий на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, тобто не
помилково, тому підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у
суду не має, у зв'язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні заяви позивача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Позивач в  апеляційній скарзі також просить зупинити
виконання цього наказу від 18.10.2007 р. до розгляду справи в апеляційній інстанції.
Однак слід зазначити, що відповідно до ст. 121-1 ГПК України суд касаційної
інстанції за заявою сторони чи поданням прокурора або за своєю ініціативою може
зупинити виконання оскарженого рішення господарського суду до закінчення його
перегляду в порядку касації. Про зупинення виконання судового рішення
виноситься ухвала. Після закінчення перегляду оскарженого судового рішення
господарський суд може поновити виконання судового рішення, про що виноситься
ухвала.

Таким чином,
зупинити виконання наказу має право тільки суд касаційної інстанції. Чинним
процесуальним законодавством не передбачено зупинення виконання наказу судом
апеляційної інстанції.

На підставі
викладеного колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду
Харківської області від 11.02.2008 р. по справі № 46/275-07 винесена відповідно
до норм  процесуального права, у зв'язку
з чим ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга позивача  задоволенню не підлягає.

Керуючись  статтями 90, 99, 101, п.1 статті 103, статтею
106 Господарського процесуального кодексу України,  колегія суддів, -

постановила:

У задоволенні
апеляційної скарги відмовити.

Ухвалу
господарського суду Харківської області від 11.02.2008 р. по справі № 46/275-07
залишити без змін.

Головуючий суддя                              (підпис)                         Бондаренко В.П.

Судді                              (підпис)                         Лакіза В.В.

(підпис)                         Шепітько І.І.

Постанову підписано 04.04.2008 р.