СУД
Ухвала

Іменем України

08
квітня 2008 року

Справа
№ 2-22/14646-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
Волкова К.В.,

суддів
Щепанської О.А.,

Черткової І.В.,

секретар
судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю
представників сторін:

позивача:
не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши
апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 на
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Яковлєв С.В.) від 16.01.2008 року у справі №
2-22/14646-2007А

за
позовом  фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до          Джанкойської об'єднаної державної
податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Дзержинського,
30,Джанкой,96100)

про
визнання нечинними рішень

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом
про визнання нечинними рішень Джанкойської об'єднаної державної податкової
інспекції в Автономній Республіці Крим про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 20.06.2007 року в сумі 11528,00 грн.,  № від 20.06.2007 року в сумі 527,00
грн.

Постановою господарського
суду Автономної Республіки Крим (суддя Яковлєв С.В.) від 16.01.2008 року у
справі №2-22/14646-2007А у  задоволенні
позову відмовлено. Постанова суду мотивована тим, що рішення про застосування
штрафних санкцій до позивача були прийняті податковим органом відповідно до
вимог законодавства.

Не погодившись з постановою
господарського суду першої інстанції, фізична особа - підприємець  ОСОБА_1 звернулась до Севастопольського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
постанову суду скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга
мотивована тим, що під час проведення перевірки співробітниками податкової
служби були порушені вимоги законодавства, тому висновки перевірки не можуть
бути підставою для застосування штрафних санкцій.

У судове засідання
представники сторін не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені
належним чином.

Судова колегія вважає можливим
розглянути спір за відсутністю сторін, оскільки матеріалів справи достатньо для
розгляду спору по суті, а згідно частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши постанову суду першої
інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія встановила наступне.

Джанкойською об'єднаною
державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим 08.06.2007 року
було проведено перевірку по контролю за здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового обороту у кафе - барі „Южная ночь”,
розташованому у місті Алушта, смт. Партеніт, набережна закритого акціонерного
товариства „Санаторій „Карасан”, у якому здійснювала підприємницьку діяльність
фізична особа - підприємець ОСОБА_1. По результатах вказаної перевірки був
складений акт №000324 від 08.06.2007 року.

Перевіркою були встановлені
порушення позивачем пункту 1,2 статті 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, статей 15, 15-3 Закону України „Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів”.

На підставі вказаного акту
податковою інспекцією 20.06.2007 року було прийнято рішення № про
застосування фінансових санкцій за здійснення позивачем роздрібної торгівлі
алкогольними напоями без наявності ліцензії у розмірі 9828,00 грн., а за
здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії - у
сумі 1700,00 грн. Крім того на підставі зазначеного акту перевірки відповідачем
20.06.2007 року прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій
відповідно до пункту 1 статті 17 „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” в сумі 527,00
грн. за не проведення розрахункової операції без застосування реєстратора
розрахункових операцій та розрахункової книжки.

Вивчивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та
відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає
підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв'язку з
наступним.

Відповідно до вимог частини
1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної
скарги.

Оскільки позивачем в
апеляційній скарзі наведено доводи щодо неправомірності проведення перевірки
співробітниками органу податкової служби, а встановлені перевіркою факти
порушень вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та Закону України
„Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” позивачем не оспорюються,
тому судова колегія вважає за можливе здійснити перегляд постанови суду першої
інстанції у межах зазначених доводів апеляційної скарги.

З апеляційної скарги
вбачається, що співробітниками податкової адміністрації був порушений порядок
проведення перевірки, передбачений нормами Закону України „Про Державну
податкову службу в Україні”, а саме під час проведення перевірки не було надано
направлення на перевірку, є підставою для визнання нечинними рішень про
застосування штрафних (фінансових) санкцій, оскільки докази порушення позивачем
вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та Закону України „Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” були зібрані з порушенням
вимог законодавства.

Проте, судова колегія з
зазначеними доводами позивача погодитись не може у зв'язку з наступним.

Відповідно до пункту 2
статті 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" до
прав органів податкової служби відноситься зокрема право здійснювати контроль
додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у
встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 11-2
Закону України "Про державну податкову службу в Україні" посадові
особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення
планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх
проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку направлення на перевірку, в якому зазначаються
дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова
або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади,
звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які
проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності
підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою
органу державної податкової служби;
копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової
виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової
виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів
платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною
першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної
податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Таким чином, якщо позивач
вважав, що перевіряючи не мали права приступати до проведення перевірки, то він
мав повне право не допускати співробітників податкової адміністрації до
перевірки, однак він таким право не скористався.

Відповідно до вимог частин
1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судова колегія також
погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності факту порушення
позивачем вимог пункту 1,2 статті 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, статей 15, 15-3 Закону України „Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів”. Зазначене підтверджується наявними у справі
документами: актом перевірки від 08.06.2007 року, копією опису від 08.06.2007
року до протоколу огляду та вилучення алкогольної продукції та тютюнових
виробів у кафе-барі „Южная ночь” та копією опису про результати звірки суми
наявних готівкових коштів, які знаходились на місці проведення розрахунків, від
08.06.2007 року, які були підписані позивачем.

У запереченнях до акту
перевірки позивачем було зазначено: відсутність касового апарату та ліцензії на
алкоголь та тютюн пояснюю тим, що вони знаходяться на стадії оформлення,
викладене в акті перевірки підтверджую, до дій перевіряючих претензій не має.

Порушення позивачем вимог
пункту статі 15 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів” також підтверджується постановою Алуштинського міського суду від
25.05.2007 року у справі №3-4558/07, відповідно до якої позивача визнано винною
у скоєні правопорушенні, передбаченого статтею 164 частиною 1 Кодексу про
адміністративні правопорушення, за здійснення реалізації алкогольних напоїв та
тютюнових виробів без наявності ліцензії.

Таким чином, судова колегія
вважає правомірним застосування до фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій на
підставі рішень Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції в
Автономній Республіці Крим № від 20.06.2007 року в сумі 11528,00
грн.,  № від 20.06.2007 року в
сумі 527,00 грн.

Враховуючи викладене,
судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 та вважає постанову суду першої інстанції такою, що
прийнята відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195,
пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205,
статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1
залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 16.01.2008 року у справі № 2-22/14646-2007А
залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено
протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.В. Волков

Судді
О.А. Щепанська

І.В.
Черткова