КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2008                                                                                           № 18/499-16/392

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха Б.В.

суддів:           Верховця А.А.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від позивача – представник не з’явився,

від відповідача – Леута В.В. – юрист,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закрите акціонерне товариство "НВО "Україна"

на рішення Господарського суду м.Києва від 18.01.2008

у справі № 18/499-16/392 (Ярмак О.М.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "КПБ Укрбудекспо"

до                                                   Закрите акціонерне товариство "НВО "Україна"

про                                                  визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.01.2008 р. у справі № 18/499-16/392 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КПБ Укрбудекспо» задоволені у повному обсязі, визнано недійсним договір про будівництво житлового будинку № 04/05/1 від 08.04.2005 р., стягнуто з відповідача 6 500 000 грн. – основного боргу та судові витрати.

Відповідачі, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернулись до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять його скасувати, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, неповного з’ясування судом обставин, що мають значення для справи, та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Зокрема апелянт вказує на те, що оскаржуваний договір додатковими угодами до нього припинив свою дію. Сторони в добровільному порядку змінили правовідносини між собою.

Про час та місце слухання апеляційної скарги сторони були повідомлені належним чином. Разом з тим, позивач подав клопотання про відкладення апеляційного розгляду, однак жодного обґрунтування цьому не надав. Неявка представників сторін у судове засідання без поважних причин та наявність всіх необхідних матеріалів не є перешкодою у розгляді справи, тому колегія суддів вважає за можливим розглянути апеляційну скаргу ЗАТ «НВО Україна» у відсутності позивача.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне:

08.04.2005 р. між сторонами у справі було укладено договір № 04/05/1 про будівництво житлового будинку (далі – договір), відповідно до п. 1.1. якого відповідач (Сторона-2) зобов’язався організувати будівництво житлового 18-24 поверхового будинку № 208 (будівельна адреса) на 303 квартири із загальною площею житла 20 147,1 кв.м. з підземним гаражем на 96 машиномісць із загальною площею 4 117,3 кв. м. та вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями по проспекту Науки в Голосіївському районі міста Києва, а позивач (Сторона-1) повністю збудувати будинок згідно з проектною документацією за власні або залучені кошти. Відповідач (Сторона-2) також зобов’язався спільно з Замовником після здачі будинку в експлуатацію передати позивачеві (Сторона-1) або визначеним ним третім особам у власність погоджену частину будинку.

Пунктами 2.1.,2.2., 2.6., 4.1.4 договору встановлено, що позивач має виключне право на забезпечення фінансування будівництва будинку та залучення до фінансування будь-яких третіх осіб (як фізичних так і юридичних), розподіл площ будинку, будівництво яких буде фактично профінансоване та здійснене позивачем здійснюватиметься таким чином: позивачу належатиме 81 % будинку, відповідачу – 19%. У зазначеному пропорційному співвідношенні розподіляються як загальна житлова площа, так і площа підземного паркінгу, вбудованих-прибудованих приміщень та інші площі будинку з урахуванням умов п .2.9. цього договору позивач здійснює оплату всіх необхідних витрат, пов’язаних з будівництвом будинку, продовженням терміну дії погоджувальної та дозвільної документації, здійсненням технічного нагляду за будівництвом, виконує оплату підрядних та субпідрядних робіт тощо; після закінчення будівництва будинку відповідач зобов’язаний передати позивачеві частину побудованих приміщень, згідно з умовами цього договору.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як сторона по договору, вчинив обман позивача при укладенні договору № 04/05/1 від 08.04.2005 р., укладення даного договору не було спрямоване на реальне настання правових наслідків в результаті чого відповідач незаконно отримав грошові кошти у розмірі 7 млн. гривень. Тому, керуючись ст. 230 ЦК України суд визнав правочин не дійсним. Однак, з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись з наступних підстав.

При винесенні рішення по справі № 18/499-16/392 від 18.01.2008 р. судом першої інстанції не було надано оцінку тому факту, що сторонами було укладено додаткові угоди № 1 та № 2 до Договору про будівництво житлового будинку № 04/05/1 від 08.04.2005 р., якими фактично припинили існування своїх зобов’язань по даному договору та встановили інші зобов’язання. Так, за умовами Додаткової угоди № 1 від 03.05.2006 р. відповідач (Сторона-2) зобов’язався передати позивачу (Сторона-1) право на отримання у майбутньому (після завершення будівництва об’єкту) права власності на об’єкти та/або приміщення, загальною площею 1 267,33 кв.м. в будинку за адресою м. Київ, пр-т Науки, 208. Сторони погодили договірну ціну у розмірі 4 040,00 гривень за 1 кв.м. на загальну суму 5 120 013,00 грн.

Сторони також погодили строк, до якого мала поступити дана сума, а саме до кінця серпня 2006 року. Додаткова угода №2 до договору № 04/05/1 про будівництво житлового будинку від 08.04.2005 р. передбачала передачу відповідачем (Сторона-2) позивачу (Сторона-1) права на отримання у майбутньому права власності на об’єкти загальною площею 1 732,67 кв.м., а той у свою чергу зобов’язувався сплатити за надане право по 4 040,00 грн. за один метр квадратний на загальну суму 7 000 000 грн. протягом трьох днів з моменту її підписання.

Отже, підписанням додаткових угод № 1 та № 2 від 03.05.2006 р. до договору №04/05/1 про будівництво житлового будинку від 08.04.2005 р. сторони встановили між собою нові правовідносини.

Що стосується введення в оману при підписанні договору від 08.04.2005р., то слід зазначити, що оскаржувана угода та додаткові угоди були підписані як раз на виконання договору від 26.08.1998р., укладеного між ВАТ «Мостобуд» (замовник) та відповідачем у справі ЗАТ «НВО «Україна» (ггенпідрядкик-інвестор).

За договором 1998р. відповідач брав на себе зобов’язання добудувати будинок № 210 та побудувати будинок № 208 по проспекту Науки в м. Києві.

Відповідно до нього пропорційно переходило право власності на житлову площу в добудованому та побудованому будинках.

Укладаючи спірну угоду відповідач передав свої обов’язки і права по договору від 1997р. позивачу.

Такі дії не є перешкодою для виконання договору від 08.04.2005р. сторонами. При цьому не порушуються будь-які права.

До того ж, укладаючи угоду від 08.04.2005р. та перераховуючи кошти на його виконання позивач не міг бути не ознайомлений з первісною документацією по житловому будинку №208 по проспекту Науки в м. Києві.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, про наявність обману зі сторони відповідача, який спрямований на отримання грошових коштів позивача та не спрямованість укладення договору про будівництво житлового будинку № 04/05/1 від 08.04.2005 р. на реальне настання правових наслідків є помилковими.

В подальшому відповідач (ЗАТ «НВО «Україна») звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до позивача (ТОВ «КПБ «Укрбудекспо») про розірвання додаткової угоди № 1 до договору про будівництво житлового будинку № 04/05/1 від 08.04.2005 р. на тій підставі, що дане зобов’язання не виконане і його виконання втратило інтерес для позивача (ЗАТ «НВО «Україна»). Позов задоволено у повному обсязі, рішення набрало законної сили. Разом з тим, сторонами підтверджено виконання своїх зобов’язань згідно додаткової угоди № 2 від 03.05.2006 р., а саме, позивач сплатив грошові кошти у розмірі сім мільйонів гривень, а відповідач має передати йому по завершенні будівництва 1 732,67 кв.м. житлової площі будинку. Ці зобов’язання є реальними і відповідач після здачі об’єктів в експлуатацію готовий їх виконати.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що на момент звернення до господарського суду м. Києва з позовом про визнання недійсним договору про будівництво житлового будинку № 04/05/1 від 08.04.2005 р. за адресою м. Київ, проспект Науки, 208 (будівельна адреса) між сторонами припинили існувати зобов’язання по даному договору внаслідок укладення додаткових угод до нього, якими сторони вирішили всі свої майнові вимоги.

Внаслідок цього суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КПБ Укрбудекспо» не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення місцевого господарського суду скасовується, постановляється нове рішення, яким в задоволенні позову відмовляється у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 99, 101, 103 – 105 Господарського процесуального кодексу України суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «НВО «Україна»задовольнити.

2.          Рішення Господарського суду м. Києва від 18.01.2008 р. у справі № 18/499-16/392 скасувати.

3.          В позові відмовити у повному обсязі.

4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КПБ Укрбудекспо» (м. Київ, проспект Правди, 35, оф. 141, п/р 0001 в Шевченківській філії ВАТ «Надра» м. Києва, МФО 320973, ) на користь Закритого акціонерного товариства «НВО «Україна» (м. Київ, вул. Шутова, 9, п/р 9001 в ЗАТ «Альфа-Банк» м. Києва, МФО 300346, ) 42,50 грн. – держмита за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

5.          Видачу наказу доручити Господарському суду м. Києва.

6.          Матеріали справи № 18/499-16/392 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Отрюх Б.В.

Судді                                                                                          Верховець А.А.

Тищенко А.І.

04.04.08 (відправлено)