ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2008 р.

Справа № 8/411

Господарський суд Івано- Франківської області у складі:

Суддя Шіляк М. А.

при секретарі Феденько Н. М.

розглянувши матеріали

за позовом: СП"Калуського автотранспортного підприємства" Івано-Франківської облспоживспілки, вул. Каракая, 26, м.Калуш, Івано- Франківська область, 77300

до відповідача Виконкому Калуської міської ради, вул. Гагаріна, 1, м. Калуш, Івано- Франківська область, 77300

про розірвання договору на пайову участь в будівництві житла укладеного 30.03.93 між виконкомом Калуської міської ради народних депутатів та СП "Калуське АТП" ОСС (р/р 0247 в УДК в Івано- Франківській області) та стягнення з виконавчого комітету Калуської міської ради в користь СП "Калуське АТП" ОСС (р/р 0247 в УДК в Івано-Франківській області) коштів в сумі 97864,66грн.

За участі представників:

Від позивача: Шургот Оксана Василівна -(довіреність №4 від 21.12.07) представник,

Від позивача: Турчиняк Богдан Васильович (Постанова правління Ів.-Фр.облспоживспілки №62 від 17.05.02) директор;,

Від відповідача: Булавинець Микола Миколайович, (довіреність №971/2-23/24 від 21.12.07) начальник юридичного відділу;

В судовому засіданні 26.03.08 оголошувалась перерва до 31.03.08.

ВСТАНОВИВ: до господарського суду Івано- Франківської області подано позовну заяву про розірвання договору на пайову участь в будівництві житла укладеного 30.03.93 між виконкомом Калуської міської ради народних депутатів та СП "Калуське АТП" ОСС (р/р 0247 в УДК в Івано- Франківській області) та стягнення з виконавчого комітету Калуської міської ради в користь СП "Калуське АТП" ОСС (р/р 0247 в УДК в Івано-Франківській області) коштів в сумі 97864,66грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.03.93 між СП "Калуське АТП" ОСС та Виконкомом Калуської міської ради було укладено договір №8 про пайову участь в будівництві житла. Як вказує позивач, міськвиконком забезпечував будівництво житлового будинку по вул. Підвальній у м. Калуші і виділяв після його вводу в експлуатацію "Пайовику"- СП "Калуське АТП" ОСС одну 4- х кімнатну та три трьохкімнатні квартири, загальна площа яких в сумі становить 288,90 кв. м. Пайовик в свою чергу зобов"язувався прийняти пайову участь в будівництві і перерахувати кошти в сумі 15415000крб. із розрахунку 60000крб за 1 кв. м. загальної площі. Позивач вказує, що станом на 01.12.05 перераховано на рахунок виконавчого комітету Калуської міської ради кошти із врахуванням індексу інфляції в сумі 170281,66грн., в рахунок взятих на себе за договором №8 від 30.03.93 зобов"язань по фінансуванню об"єкта будівництва. 20.03.06 рішенням №467 виконавчий комітет Калуської міської ради вирішив виділити двокімнатну кватриру СП "Калуське АТП" ОСС, загальною площею 47,8 кв. м. Позивач стверджує, що на їх неодноразові звернення з вимогою надати решту житлових приміщень і таким чином виконати зобов"язання за договором №8, відповідач надає письмові відмови, посилаючись на відсутність житла. Позивач посилається на експертний висновок, зроблений експертом- оцінювачем Серіковою А. М. 24.09.07, відповідно до котрого вартість переданої на виконання умов договору двохкімнатної квартири становить 72417,00грн. Підсумовуючи своє звернення до суду, позивач вказує, що враховуючи те, що проіндексована сума коштів, перерахована СП "Калуське АТП" ОСС виконавчому комітету Калуської міської ради для будівництва житлового будинку по вул. Підвальній, 2-А становить 170281,66грн., а надана на часткове виконання договору №8 від 30.03.93 виконавчим комітетом квартира згідно експертного висновку коштує тільки 72417грн., то СП "Калуське автотранспортне підприємство" Івано-Франківської облспоживспілки вважає, що відповідач зобов"язаний сплатити позивачу кошти в сумі 97864,66грн., що становлять різницю між оплаченими позивачем коштами та вартістю квартири №66 будинку 2-А, що знаходиться по вул. Підвальна в м. Калуш.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти позову заперечив, вказавши, що у зв"язку із відсутнітю коштів Калуська міська рада продає даний будинок як незавершене будівництво і в даній частині саме ПП "Кортеж" завершує будівництво власним коштом. Відповідач також звертає увагу на те, що посилання позивача на те, що ним сплачена сума в розмірі 170281,66грн. не може братись до уваги, оскільки кошти проплачувались купоно- карбованцями і стверджувати, що проіндексована сума в гривнях буде саме такою позивач немає законних підстав, оскільки індексація сум повинна бути проведена відповідним державним органом, а лист заступника міського голови не є висновком повноважного органу. Відповідач також вказує на те, що посилання позивача на довідку №337/06 від 15.12.05 не має законодавчого обгрунтування, так як в даній довідці вказано вартість будівельно- монтажних робіт, котрі можна було б зробити відповідно в 1993- 1996 роках, а не проведена у гривні сума сплачених коштів в карбованцях. Щодо першої проплати, відповідач вказує, що вона була проведена в березні 1991 року, а отже вона не має жодного відношення до укладеного договору, оскільки його було укладено в 1993 році. Жодного документального розрахунку сплаченої суми, що б грунтувався на вимогах чинного законодавства, позивачем суду не надано. Також на думку відповідача не заслуговує на увагу посилання позивача на те, що з 22.11.06 у виконавчого комітету виникло зобов"язання щодо передачі квартир, оскільки відповідно до рішення господарського суду Івано- Франківської області від 14.11.03 по справі №6/213 визнано право власності ПП "Кортеж" на недобудований 68- квартирний 2- ох секційний 9-ти поверховий житловий будинок по вул. Підвальна в м. Калуші.

В ході проведення судових засідань, судом також встановлено, що 30.03.93 між СП "Калуське АТП" ОСС та Виконкомом Калуської міської ради було укладено договір №8 про пайову участь в будівництві житла. Згідно умов договору міськвиконком забезпечував будівництво житлового будинку по вул. Підвальній у м. Калуші і виділяв після його вводу в експлуатацію "Пайовику"- СП "Калуське АТП" ОСС одну 4- х кімнатну та три трьохкімнатні квартири, загальна площа яких в сумі становить 288,90 кв. м. Пайовик в свою чергу зобов"язувався прийняти пайову участь в будівництві і перерахувати кошти в сумі 15415000крб. із розрахунку 60000крб за 1 кв. м. загальної площі рівномірно по кварталах. Відповідно до наявного в матеріалах справи листа заступника міського голови В.Петріва №337/06 від 15.12.05 станом на 01.12.05 позивачем перераховано на рахунок виконавчого комітету Калуської міської ради кошти із врахуванням індексу інфляції в сумі 170281,66грн., в рахунок взятих на себе за договором №8 від 30.03.93 зобов"язань по фінансуванню об"єкта будівництва. Відповідно до рішення господарського суду Івано- Франківської області від 14.11.03 по справі №6/213 визнано право власності ПП "Кортеж" на недобудований 68- квартирний 2- ох секційний 9-ти поверховий житловий будинок по вул. Підвальна в м. Калуші. Отже, з моменту винесення рішення по справі №6/213 власником житлового будинку визнано ПП "Кортеж". 22.11.06 рішенням №467 виконавчий комітет затвердив акт Державної приймальної комісії від 21.09.06 з прийняття в експлуатацію житлового будинку по вул. Підвальній ПП "Кортеж". В свою чергу, ПП "Кортеж" вже на підставі угоди про співпрацю передало Калуській міській раді 4 квартири. Рішенням виконавчого комітету №93 від 20.03.06 СП "Калуське АТП" ОСС на виконання договору на пайову участь було виділено двокімнатну квартиру загальною площею 47,80кв. м.

Відповідно до поданого представником відповідача аудиторського висновку Аудиторсько-консалтингової фірми "Гал-аудит" від 06.03.08 сума коштів, що перерахована СП "Калуським АТП" в рахунок дольової участі складає 28 783,19 доларів США або 145355,10грн.

Суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Загальні умови виконання зобов"язань визначені ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обставини справи свідчать про те, що позивач не виконав належним чином умов укладеної з відповідачем угоди. Гроші перераховані не в повному обсязі та не у визначені угодою строки.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначені правові наслідки порушення зобов"язання:

- припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

- зміна умов зобов'язання;

- сплата неустойки;

- відшкодування збитків та моральної шкоди.

Угода між сторонами від 30.03.93 не містить умови щодо можливості односторонньої відмови від зобов"язання.

Вимога позивача щодо розірвання угоди грунтується на положеннях ст. 651 КЦ України згідно із якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Однак матеріалами справи не підтверджується факт істотного порушення договору другою стороною.

Відповідач позов в частині розірвання договору не визнав, зустрічних вимог щодо розірвання угоди не заявив.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В матеріалах справи відсутні докази зміни стронами умов зобов"язань.

Позивачем, на думку суду, не доведено, також, що згідно із індексацією грошових коштів, сума перерахованих коштів дорівнює сумі 170281,66грн. Визнання суми перерахованих коштів в листі заступника міського голови не є достатнім доказом, оскільки такий доказ спростовується аудиторським висновком від 06.03.08.

Викладені обставини свідчать про те, що позовні вимоги не доведені, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 124 Конституції України, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ст. 526 , ст. 611Цивільного кодексу України , ст. 33,ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Шіляк М.А.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________