Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" травня 2008 р.

Справа № 6/263

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін

від позивача Тягунова О.В. - довіреність від 08.05.08р.

від відповідача Роговський В.Р. - довіреність від 23.04.08р.

Розглянув справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Богунської районноїради м. Житомира (м. Житомир)

до Державного підприємства "Житомирська виправна колонія №4" (м. Житомир)

про стягнення 2405,95 грн.

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача 2405,95грн. боргу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві (а.с.27). Вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності для стягнення даної заборгованості.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Статтею 40 Закону України "Про Державний бюджет на 2003 рік" від 22.12.02р. №380-ІV передбачено субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг ветеранам війни, військової служби і громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п.4 ст.89 Бюджетного кодексу України видатки на надання пільг зазначеним категоріям громадян здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету.

Станом на 01.07.03 по пільгах ветеранам військової служби рахувалась кредиторська заборгованість за управлінням перед відповідачем в сумі 105,36грн.

За липень 2003 року управлінням були зроблені поточні нарахування в сумі 894,94грн.

22.07.03р. відповідачу надано субвенцію на покриття поточних нарахувань по квартплаті за липень 2003 року згідно протоколу-погодження від 03.07.03 по пільгах ветеранам військової служби та органів внутрішніх справ в розмірі 1787,64грн. За період з серпня 2003 по червень 2005 року поточних нарахувань по квартирній платі не було. Таким чином, дебіторська заборгованість станом на 01.06.05 становить 995,36грн.

Станом на 01.07.03 по пільгах ветеранам війни рахувалась кредиторська заборгованість за відповідачем в сумі 110,04грн.

За липень 2003 року позивачем були зроблені поточні нарахування в сумі 1089,28грн.

21.07.03р. відповідачу було надано судвенцію на покриття поточних нарахувань по квартплаті за липень 2003 року згідно протоколу-погодження від 09.07.03 по пільгах ветеранам війни в розмірі 989,96грн. За період з серпня 2003 по червень 2005 року поточних нарахувань по квртирній платі не було. Станом на 01.06.05 дебіторська заборгованість становила 10,72грн.

Станом на 01.09.03 по субсидіях рахувалась кредиторська заборгованість за позивачем в сумі 533,62грн.

Відділом субсидій УПСЗН в вересні-жовтні 2003 року були зроблені перерахунки по квартирній платі в розмірі 2030,35грн. та поточні нарахування в листопаді-грудні 2003 року в розмірі 35,64грн.

Протягом 2004 року були зроблені поточні нарахування на суму 61,22грн.

Станом на 01.01.05р. за відповідачем рахується дебіторська заборгованість в розмірі 1399,87грн.

За поточний період 2005 року поточних нарахувань по квартирній платі не було.

Згідно листа Виправної колонії №4 від 26.08.03р. №4/15-3766 управління було повідомлено про передачу теплових мереж житлового кварталу (вул.Ватутіна, вул.Котовського) у комунальну власність міста з 01.05.03р. Проте, приймання-передачі дебіторської заборгованості від Виправної колонії №4 до житлового фонду міської ради не відбулось.

Загальний розмір дебіторської заборгованості за відповідачем перед управлінням складає 2405,95грн., що визнано відповідачем та зазначено у відповіді на претензію позивача від 10.08.05 (а.с.21).

Однак, представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити за пропуском строку позовної давності.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, господарський суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.261 ЦК України).

Відповідно до ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як зазначалось вище, дебіторська заборгованість Державного підприємства Житомирської виправної колонії №4 в розмірі 2405,95грн. виникла в 2003 та 2004 роках. Останній акт звірки між сторонами підписаний 05.01.2005р., в якому зазначено заборгованість станом на 01.01.05. Отже, для стягнення цієї заборованості позивач мав звернутися до суду в межах 3-х річного строку позовної давності.

Строк позовної давності сплинув 01.01.08р., а позов пред'явлено 27.03.08р. Позивач не надав суду доказів поважності пропуску строку позовної давності.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку з дня його прийняття.

Суддя

Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам