Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "22" травня 2008 р. Справа № 2/360

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого - судді Тимошенка О.М.

при секретарі Покусі А.В.

за участю представників сторін

від позивача Большаков Є.А. дов. від 01.03.08

від відповідача не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювента" (м. Житомир)

до Малого підприємства "Стандарт" (м. Коростень)

про стягнення 18123,35 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 17123,35грн., з яких: 17123,42грн. боргу за поставлений товар, 377,78грн. пені, 50,67грн. 3 % річних, 292,81грн. інфляційних,278,67грн. збитків.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, письмового відзиву не надав, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Справа розгядається за наявними в ній матеріалами, відповідгно до ст.75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1 березня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Ювента" (продавець) та малим підприємством "Стандарт" (покупець) укладено договір купівлі-продажу товарів №6840, відповідно до умов якого, продавець (позивач) зобов'язася поставити покупцю (відповідач) товари народного споживання, а останній в свою чергу зобов'язався прийняти та оплатити його.

На виконання умов договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ювента", за накладною №Ю000003108 від 15.02.08р., поставило відповідачу торвар на загальну суму 17123,42грн. (а.с.10-11).

За п.4.1 договору, термін оплати кожної партії товару становить 30 календарних днів з дня прийому-передачі.

Проте, відповідач свої зобов'язання по договору щодо своєчасної оплати товару не виконав.

Тому, станом на день розгляду справи за відповідачем рахується борг перед позивачем в сумі 17123,42 грн.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 17123,42 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, позивач на підставі п. 5.3.3. договору просить стягнути з відповідача 377,78 грн. пені.

Суд, перевіривши розрахунок пені, вважає його правильним та таким, що підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача 292,81грн. інфляційних та 50,67грн. 3% річних.

Згідно ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача в частині нарахування інфляційних та 3% річних, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення інфляційних та 3% річних , оскільки вважає розрахунок вказаних зобов'язань правильним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача 278,67грн. збитків понесених позивачем внаслідок невиконання відповідачем умов договору, посилаючись на те, що позивач оплату закуплених товарів здійснював за рахунок овердрафту зі сплатою відсотків у розмірі 16,5% річних відповідно до договору овердрафту.

Відповідно до ч.1 ст.220, ч.2 ст. 224 ГК України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Вимога про відшкодування збитків задоволенню не підлягає за недоведеністю позовних вимог в цій частині. Позивачем недоведенно причинно-наслідкового зв'язку між договором овердрафту, купівлею товарів та невиконанням зобов'язання з боку відповідача. Тобто не представлено доказів, що саме ті товари, які позивач передав відповідачу були закуплені за рахунок овердрафту саме відповідно до вказаного позивачем договору овердрафту.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів повного розрахунку з позивачем суду не надав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в сумі 17844,68грн., з яких: 17123,42грн. боргу за поставлений товар, 377,78грн. пені, 50,67грн. 3 % річних, 292,81грн. інфляційних обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи і підлягають задоволенню. В решті позову суд відмовляє.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82 – 85 ГПК України, Господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з Малого підприємства "Стандарт" (11500, м.Коростень, вул. 1-го Травня,4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювента" (10019,м. Житомир, вул.Комерційна,4; ) - 17123,42грн. боргу, 377,78грн. пені, 50,67грн. 3 % річних, 292,81грн. інфляційних, 178,45грн. державного мита, 116,19 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Тимошенко О.М.

Віддрукувати: 3 прим.