донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

09.07.2008 р.                                                              справа №36/19

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Вербинська М.О. - за довір.,,

від відповідача:

Сагін М.В. - за довір,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод"м.Єнакієве Донецької області

на рішення

господарського суду

Донецької області

від

12.05.2008 року

по справі

№36/19

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Аті-трейд" м.Луганськ

до

Відкритого акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод"м.Єнакієве Донецької області

про

стягнення 29864грн.22коп.

Відкрите акціонерне товариство "Єнакієвський металургійний завод" м. Єнакієве Донецької області подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2008р. по справі № 36/19.

Цим рішенням господарський суд Донецької області (суддя Будко Н.В.) задовольнив позов товариства з обмеженою відповідальністю "Аті-трейд" м. Луганськ до відкритого акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" м. Єнакієве Донецької області про стягнення 29864,22 грн.

Відповідач наполягає на скасуванні рішення в зв"язку з тим, що воно суперечить вимогам закону.

Розглянувши апеляційну скаргу, апеляційний суд встановив:

Позивач наполягає на стягенні заборгованості за 2005р. за рахунками: № 96 від 03.03.2005р., № 153 від 05.09.2005р., № 153/1 від 05.09.2005р., № 158 від 10.10.2005р., № 175 від 16.11.2005р., № 181 від 20.12.2005р., № 181/1 від 20.12.2005р. в загальній сумі 6917,50 грн. За 2006р. за договором № 2502442 від 01.12.2005р. ( рахунки №№ 13-13/2 від 12.04.2006р., № 32 від 16.06.2006р., № 039 від 16.07.2006р., № 59 від 17.10.2006р., № 66,70 від 07.12.2006р.) на загальну суму 22946,82 грн. ( а.с.97-98).

Господарський суд задовольнив позовні вимоги повністю.

На думку апеляційного суду це зроблено безпідставно з наступних підстав.

У 2005р. позивач здійснював поставку продукції відповідачу без укладення письмового договору за накладними. Позивач посилається на те, що відповідач не сплатив пред"явлені рахунки: № 158 від 10.10.2005р. пред"явлений на оплату 4000 кг асбокартону на суму 10800 грн., отриманого за накладними № 162 від 19.10.2005р. ( з пояснень позивача).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо строк виконання боржником обов"язку не встановлений, боржник повинен виконати такий обов"язок у семиденний строк від дня пред"явлення вимоги. В даному випадку строк оплати не встановлений. Позивач не надав доказів надсилання відповідачу рахунку № 158, на час оформлення рахунку 10.10.2005р. поставка за накладною № 162 ще не була здійснена ( поставка відбулася тільки 19.10.2005р.) . За таких обставин у відповідача не виник обов"язок здійснити оплату.

Позивач в засіданні наполягав на тому, що відповідач частково оплачував отриману продукцію. Дійсно, 20.10.2005р. відповідач оплатив позивачу 11960 грн., за рахунком № 158 від 10.10.2005р. за договором № 2502442 від 10.10.2005р. Але в даному випадку позивач наполягає на стягненні заборгованості, яка виникла не за договором № 2502442 від 10.10.2005р. Тому ця обставина не може бути доказом отримання відповідачем рахунку № 158 від 10.10.2005р. ( де відсутнє посилання на договір № 2502442 від 10.10.2005р.).

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов"язується оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлений інший строк оплати товару.

В даному випадку окрім того, що докази надсилання рахунку відсутні, на день оформлення рахунку, поставка товару здійснена не була. Тобто, фактично, позивач вимогав здійснити попередню оплату. Ст. 693 ЦК України встановлює, що обов"язок здійснити оплату товару до його передання продавцем повинен бути передбачений договором. В даному випадку такий обов"язок сторонами не був передбачений, тому позивач не мав підстав вимагати оплату до поставки товару.

Рахунок № 175 від 16.11.2005р. ( а.с. 31) пред"явлений на оплату 68800 кг. асбобумаги на суму 1032 грн., отриманого за накладною № 176 від 16.11.2005р. Як вже відмічено, строки оплати не були встановлені, тому позивач повинен був надіслати відповідачу вимогу (рахунок) для оплати. Позивач не надав доказів надсилання відповідачу рахунку № 175. Позивач в засіданні наполягав на тому, що відповідач частково оплатив отриману продукцію. 28.12.2005р. відповідач оплатив позивачу 11065,50 грн. за договором № 2502442 від 10.11.2005р. Але в даному випадку позивач наполягає на стягненні заборгованості, яка виникла не за договором № 2502442 від 10.11.2005р. Тому ця обставина не може бути доказом отримання відповідачем рахунку № 175 від 16.11.2005р. (в якому відсутнє посилання на договір № 2502442 від 10.11.2005р.) Тому за цій накладній у відповідача не виник обов"язок здійснити оплату.

Рахунок №№ 153, 153/1 від 05.09.2005р. ( а.с. 35) пред"явлений на оплату 149000 кг асбобумаги загальною вартістю 12612,50 грн., отриманої за накладними №№ 154, 154/1 від 08.09.2005р. У цьому випадку строк оплати також не встановлений сторонами, тому позивач повинен був надіслати рахунки відповідачу для оплати. Позивач не надав доказів надсилання рахунків №№ 153, 153/1. Крім того, на час оформлення рахунків 05.09.2005р. поставка за накладними №№ 154, 154/1 ще не була здійснена ( вона вібдулася тільки 08.04.2005р. ) Тобто, фактично, позивач вимагав здійснити передоплату, що не було передбачено сторонами. Позивач в засіданні наполягав на тому, що докази отримання відповідачем рахунків є факт часткової оплати отриманої продукції. Дійсно, 16.09.2005р. відповідач оплатив позивачу 1429 грн. за рахунками №№ 153, 153/1 від 05.09.2005р. за договором № 2502238 від 13.09.2005р. Але в даному випадку позивач наполягає на стягненні заборгованості, яка виникла не за договором № 2502238 від 13.09.2005р. Крім того, на час здійснення поставки 08.09.2005р. договора від 13.09.2005р. ще не існувавшого. Тому ця обставина не може бути доказом отримання відповідачем рахунків №№ 153, 153/1 від 05.09.2005р., в якому відсутні посилання на договір № 2502238 від 13.09.2005р.

Рахунок від 03.03.2005р. ( а.с.37) пред"явлений на оплату асбокартону, асбобумаги, парониту загальною вартістю 14208,60 грн., отиманої за накладною № 96 від 09.03.2005р. Строки оплати не визначені стронами, при цьому позивач не надав доказів надсилання рахунку відповідачу для оплати. На час оформлення рахунку 03.03.2005р. поставка за накладними здійснена не була. Тому в цьому випадку позивач вимагав здійснити передоплату, що не було узгоджено сторонами. Позивач вважає, що доказом отримання відповідачем рахунку є факт часткової оплати продукції. 16.03.2005р. відповідач оплатив позивачу 1360 грн. за рахунком № 96 від 03.03.2004р. за договором № 2500308 від 11.02.2005р. Але у цій справі позивач наполягає на стягненні заборгованості, яка виникла не за договором № 2500308 від 11.02.2005р. Тому ця обставина не може бути доказом отримання відповідачем рахунку № 96.

Рахунки №№ 181,181/1 від 20.12.2005р. пред"явлені на оплату асбокартону, асбобумаги отриманих за накладною № 184 від 23.12.2005р. загальною вартістю 11065,50 грн. Строки оплати сторонами не визначені, позивач не надав доказів надсилання рахунків для оплати відповідачу. Позивач вважає, що докази отримання відповідачем рахунку є факт часткової оплати продукції. 27.01.2006р. відповідач оплатив позивачу 21600 грн. за рахунками №№ 181,181/1, 186,186/1 від 17.01.2006р. за договором № 2502442. Але у цій справі позивач наполягає на стягненні заборгованості, які виникли не за договором № 2502442. Тому ця обставина не може бути доказом отримання відповідачем рахунків №№ 181,181/1 від 20.12.2005р.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що у відповідача не виник обов"язок здійснювати оплату за продукцію, отриману у 2005р., оскільки, в порушення вимог ст. 530 ЦК України , позивач не надіслав відповідачу вимогу про здійснення оплати.

Господарський суд дійшов помилкового висновку, що позивач дотримався вимог названої статті, оскільки 02.05.2008р. надіслав письмову вимогу № 235. Цей висновок суперечить вимогам Господарського процесуального кодексу України , ст. 1 якого встановлює, що право на звернення до господарського суду мають юридичні та фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність за захистом своїх порушених або оспорюваних прав. Позивач звернувся з позовом 17.01.2008р. ( а.с.2-3), але на цей час його права не були порушені відповідачем ( оскільки обов"язок оплати не виник), тому в цій частині позову повинно відмовити.

Позивач також наполягає на стягненні заборгованості за продукцію, отриману у 2006р. за договором № 2502442 від 01.12.2005р. ( за рахунками: №№ 13-13/2 від 12.04.2006р., №59 від 17.10.2006р., № 32 від 16.06.2006р., № 66,70 від 07.12.2006р., № 039 від 16.07.2006р.)

Цей договір укладений сторонами на поставку асбокартону КАОН-1.

Рахунок № 13 від 12.04.2006р. пред"явлений на оплату ленти ЛАТ-2 10*120 (посилання на договор № 2502442 від 01.12.2005р. відсутнє).

Але оскільки договором передбачена поставка визначеної продукції - асбокартону, апеляційний суд не може вважати, що рахунок № 13 пред"явлений до оплати на підставі названого договору. Те саме відноситься і до рахунку № 13-2 від 12.04.2006р. на оплату набивки АПР (28) (26), ( а.с.15-16).

Рахунок № 13-1 від 12.04.2006р. пред"явлений на оплату отриманого асбокартону в сумі 5400 грн.

Відповідно до п.4.4. договору оплати товара повинна здійснюватися шляхом перерахування грошей протягом 15 банківських днів з моменту поставки. Поставка асбокартону здійснена 12.04.2006р., а 27.04.2006р. прлатіжним дорученням № 2605980 відповідач оплатив позивачу 18024 грн. за спірним рахунком. Тому борг відсутній.

Рахунок № 59 від 17.10.2006р. пред"явлений на оплату отриманого асбокартону на 10800 грн. та ЭМ-1 (40-160мм) на 5550,08 грн. Апеляційний суд вважає, що поставка ЭМ-1 не відноситься до договору № 2502442 від 01.12.2005р.. Відповідно платіжному дорученню №2614234 від 25.10.2006р. оплатив позивачу 12960 грн. за цим рахунком, тому суд вважає, що борг відсутній.

Рахунок № 32 віж 16.06.2006р. пред"явлений на оплату набивки АС 25 мм на суму 2714,25 грн. З названих вище підстав цей рахунок не має відношення до договору, кірм того, відсутні докази поставки продукції, оскільки у накладній № 32 від 16.06.2006р. відсутня відмітка про отримання продукції ( а.с. 19).

Рахунок № 66,70 від 07.12.2006р. на оплату картону 5 мм, ШАОН 12 мм, набивки АС 25 мм, набивки ХБП 20 мм, набивки ХБП 22 мм на суму 26180,88 грн. Цей рахунок не має відношення до договору № 2502442 від 01.12.2005р., оскільки не містить асбокартону КАОН-1

Позивач також наполягав на стягненні боргу за рахунком № 039 від 16.07.2006р., але такий рахунок суду позивачем не наданий.

З урахуванням викладенного, вимога про стягнення заборгованості по оплатіпродукції, отриманої у 2006р. за договором № 2502442 від 01.12.2005р. є необгрунтованою.

Господарський суд, приймаючи рішення, не дійшов висновку, чи мають вони відношення до предмету та підстав позову. Фактично господарський суд прийняв рішення по вимогам, які не пред"явлені позивачем ( в уточненні до позову наполягалося на стягненні боргу за 2005р. без договору та за 1006р. за договором № 2502442 від 01.12.2005р.) за 2006р.

З урахуванням викладеного апеляційний суд скасовує рішення господарського суду.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1) Апеляційну скаргу задоовльнити.

2) Рішення господарського суду від 12.02.2008р. по справі № 36/19 - скасувати.

3) В позові відмовити.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5 госп. суду