СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

02 липня 2008 року

Справа № 2-29/1054-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гоголя Ю.М.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Хміль О.Ю.

за участю представників сторін:

представник позивача, Кульський Леонід Семенович, довіреність № б/н від 21.01.08, Приватне підприємство "Інтерстрой Крим";

представник відповідача, не з'явився, Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 10.04.2008 у справі № 2-29/1054-2008А

за позовом           Приватного підприємства "Інтерстрой Крим" (вул. Крилова, 127,Сімферополь,95000)

до           Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим (вул. М. Залки, 1/9,Сімферополь,95053)

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Інтерстрой Крим»звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача - Державної податкової інспекції в м. Сімферополі, з урахуванням змінених позовних вимог, про визнання недійсними податкового повідомлення-рішення ДПІ в м. Сімферополі: № /0 від 26.09.2007, як такого, що не ґрунтується на фактичних даних бухгалтерського обліку підприємства, та суперечить нормам пп. 1.22.2 і пп. 4.1.6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»; податкового повідомлення-рішення ДПІ в м. Сімферополі № /0 від 24.09.2007, як прийнятого на підставі недостовірних висновків акту перевірки від 19.09.2007; рішення ДПІ в м. Сімферополі № від 26.09.2007, як прийняте на підставі недостовірних висновків акту перевірки від 19.09.2007.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.04.2008 у справі № 2-29/1054-2008А задоволено позов приватного підприємства "Інтерстрой Крим" до Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень.

Постанова суду мотивована тим, що висновки акта перевірки, на підставі яких були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення та рішення, не ґрунтуються на фактичних даних бухгалтерського обліку позивача, тому суперечать чинному податковому законодавству.

Не погодившись з постановою суду, відповідач 30.04.2008 звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати, в позові відмовити.

Заявник апеляційної скарги вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також стверджує, що спірні податкові повідомлення-рішення та рішення, винесені на підставі виявлених та зафіксованих в акті перевірки порушень.

У судове засідання, яке відбулося 02.07.2008, представник відповідача не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача проти скарги заперечував, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Судова колегія, враховуючи вимоги п. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, вважає можливим задовольнити клопотання відповідача та розглянути справу за його відсутністю.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до вимог статей 195 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за результатами планової документальної перевірки з питань дотримання вимог чинного податкового і валютного законодавства ПП «Інтерстрой Крим»за період з 01.04.2006 по 31.03.2007, проведеної працівниками ДПІ в м. Сімферополі, складений акт № 5937/23-07/32468230 від 19.09.2007, підписаний з боку позивача директором Романовим В.В., який зазначив, що не згоден з цим актом.

Зазначений акт був покладений в основу податкових повідомлень-рішень:

-          № /0 від 26.09.2007, яким підприємству визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в загальній сумі 82165,0 грн., в т.ч. 42603,0 грн. основного платежу і 39562,0 грн. штрафних санкцій;

-          № /0 від 24.09.2007 р., яким підприємству визначено податкове зобов'язання з податку з доходів найманих працівників в загальній сумі 95303,61 грн., в т.ч. 1075,32 грн. основного платежу і 94228,29 грн. штрафних санкцій;

-          а також рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 26.09.2007, яким до позивач застосована штрафна санкція в сумі 242749,60 грн. за порушення норм обігу готівки.

Під час проведення перевірки, як вбачається з акту № 5937/23-07/32468230 від 19.09.2007, посадові особи відповідача дійшли висновку про заниження позивачем податку на прибуток за 1-й квартал 2007 р. на суму 46375 грн. в результаті того, що до валових доходів не була віднесена сума фінансової допомоги, отриманої підприємством від свого директора Романова В.В. і не поверненої йому до кінця вказаного звітного періоду, у розмірі 500,1 тис. грн., а до валових витрат не була віднесена сума фінансової допомоги (314,6 тис.грн.), поверненої Романову В.В. в цьому кварталі.

Однак, судовою колегією встановлено, що фактично, Романов В.В. витрачав власні грошові кошти на виробничі потреби підприємства, єдиним засновником якого він є.

В бухгалтерському обліку ПП «Інтерстрой Крим»взаєморозрахунки підприємства зі своїм директором відображалися на рахунку 3721 «Розрахунки з підзвітними особами», і це відображено в акті перевірки.

Проте, кредиторська заборгованість підприємства перед своїм директором по розрахунках з підзвітними особами в акті перевірки кваліфікована як поворотна фінансова допомога, що, як вірно зазначив суд першої інстанції, прямо суперечить змісту пп. 1.22.2 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»: «Поворотна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до договорів, які не передбачають нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами».

Будь-які договори між В.В. Романовим і ПП «Інтерстрой Крим»не укладалися, документальні докази наявності будь-яких домовленостей по сплаті відсотків або інших компенсацій за використання підприємством особистих грошових коштів директора Романова В.В., також відсутні.

З цих підстав судова колегія не бере до уваги твердження заявника апеляційної скарги про те, що операція підприємства з коштами його директора є надання поворотної фінансової допомоги та вважає висновки відповідача про порушення позивачем норм пп. 4.1.6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»такими, що не ґрунтується на фактичних даних бухгалтерського обліку підприємства, і суперечать нормам пп. 1.22.2 і пп. 4.1.6 вказаного Закону.

З акту перевірки вбачається, що посадові особи відповідача зробили висновок про несвоєчасну звітність директора Романова В.В. за готівкові грошові кошти в сумі 970998,43 грн., отримані під звіт та не повернені в касу протягом 3-х банківських днів, що кваліфіковано як порушення пп. 4.2.15 и пп. 9.10.2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Однак факт того, що всі проаналізовані працівниками відповідача суми, знімалися з карткового рахунку на погашення постійної кредиторської заборгованості підприємства по бухгалтерському рахунку 372.1 перед директором, яка виникала в результаті постійного надання ним авансових звітів про витрачання своїх особистих грошових коштів, інформація про суми такої кредиторської заборгованості на кожну звітну дату наведена на стор. 17 акту перевірки (а.с. 36).

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що спочатку надавалися авансові звіти, виникала кредиторська заборгованість перед підзвітною особою, а потім з карткового рахунку знімалися грошові кошти в погашення цієї заборгованості. Проте, в акті перевірки ця обставина викладена навпаки: спочатку знімалися гроші, а потім за них несвоєчасно звітували авансовими звітами.

З огляду на викладене, судова колегія не бере до уваги твердження заявника апеляційної скарги про неврахування при винесені оскаржуваної постанови положень пункту 2 підпунктів 2.11, 2.12. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, що затверджено постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, та вважає висновки відповідача про порушення позивачем пп. 4.2.15 і пп. 9.10.2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»необґрунтованими, а отже, необґрунтованим є також застосування штрафних (фінансових) санкцій за рішенням № від 26.09.2007.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду обґрунтованість спірних податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Враховуючи викладене, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.04.2008 у справі № 2-29/1054-2008А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                        Ю.М. Гоголь

Судді                                                                      К.В. Волков

І.В. Черткова