ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2008 р. Справа № 51/161-08

вх. № 4064/5-51

Суддя господарського суду Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Шадура А.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - Дідоренко О.Г., доручення № 123/6 від 17.06.2008 року, відповідача - Кашнікова Т.В., доручення № 26/2008 від 26.05.2008 року,

розглянувши справу за позовом ПСП "Україна", с. Башилівка

до ЗАТ "Лозівський молочний завод ", м. Лозова

про стягнення 31681,50 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборованість у розмірі 31681,50 грн., з яких: 24405,97 грн. - сума основного боргу, 4395,40 грн. - інфляційних, 2880,13 грн. - сума нарахованого штрафу, що виникла з договору закупівлі молока № 02/13, укладеного між сторонами 01.05.2004 року (в редакції додаткової угоди № 1 від 31.12.2006 року до договору № 02/13 від 01.05.2004 року). Позов обгрунтовано не виконанням відповідачем взятих на себе зобов"язань щодо повної та своєчасної сплати отриманої продукції. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

03.07.2008 року до господарського суду, через канцелярію, від представника відповідача надійшло клопотання, в якому він просить суд долучити до матеріалів справи докази часткового погашення заборгованості по справі, а саме: платіжне доручення № 1398 від 26.06.2008 року на суму 10000,00 грн. та платіжне доручення № 1334 від 20.06.2008 року на суму 4000,00 грн.

Суд, розглянувши надані документи, долучає їх до матеріалів справи.

В судовому засіданні 03.07.2008 року представник позивача підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні 03.07.2008 року та у відзиві на позовну заяву за № 929 від 17.06.2008 року позовні вимоги визнає у повному обсязі (з урахуванням часткового погашення суми заборгованості), підтримує заяву від 17 червня 2008 року про надання розстрочки виконання рішення господарського суду.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

01 травня 2004 року між сторонами був укладений договір № 02/13 закупівлі молока, в редакції додаткової угоди № 1 від 31.12.2006 року (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник (позивач по справі) зобов"язується поставляти на протязі всього строку дії договору, а покупець (відповідач по справі) приймати та оплачувати товар (молоко цільне коров"яче) в обсягах, по ціні та на умовах, викладених в договорі (пункт 1.1.) (аркуш справи №№ 9-11).

Відповідно до пункту 5.1. договору відповідач зобов"язаний провести розрахунок з позивачем за поставлений товар на протязі 10-20 календарних днів.

Позивач свої зобов"язання по договору виконав, що підтверджується приймальною квитанцією № 115301 від 31.10.2007 року (аркуш справи № 12).

Однак, відповідач взіяті на себе зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару не виконав, внаслідок чого станом на 01.11.2007 року утворилась заборгованість у розмірі 24405,97 грн.

Факт наявності боргу підтверджується актами звірки взаємних розрахунків, підписаними між сторонами 01.11.2007 року, 20.03.2008 року,13.05.2008 року (аркуші справи №№ 13-15).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - Кодекс) зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Кодексу передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

03.07.2008 року до господарського суду, через канцелярію, від відповідача надійшло клопотання, в якому він просить суд долучити до матеріалів справи докази часткового погашення заборгованості по справі, а саме: платіжне доручення № 1398 від 26.06.2008 року на суму 10000,00 грн. та платіжне доручення № 1334 від 20.06.2008 року на суму 4000,00 грн.

Зважаючи на те, що сума частини боргу у розмірі 14000,00 грн. відповідачем сплачена вже після подачі позовної заяви до господарського суду, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 14000,00 грн. на підставі пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач також просить суд в позовній заяві стягнути з відповідача 4395,39 грн. індексу інфляції.

Відповідно до ст. 625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до пункту 6.2. договору відповідач, у разі порушення пункту 5.1. договору, повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 10% від суми невиконаного в строк зобов"язання. Розмір нарахованого штрафу складає 2880,13 грн.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості обгрунтовані, підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами, визнані відповідачем, та є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Представник відповідача заявив до господарського суду "17" червня 2008 року клопотання про надання відстрочки виконання рішення суду по справі, в зв"язку зі скрутним фінансовим становищем, яке склалося на підприємстві відповідача, але узгодженого графіку погашення заборгованості, витребуваного ухвалою суду від 17 червня 2008 року, до суду не надав.

Відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України, відстрочка або розстрочка виконання рішення можлива у виняткових випадках при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідач не надав суду доказів, які свідчили б про ускладнення або неможливість виконання рішення. Посилання ж відповідача на скрутне фінансове становище на підприємстві не може бути прийняте судом до уваги, оскільки така обставина не свідчить про відсутність грошових коштів у відповідача, які можуть бути виявлені під час виконання рішення суду в порядку передбаченому законодавством про виконавче провадження.

Суд, розглянувши заяву представника відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду, не знаходить правових підстав для її задоволення, оскільки доказів в обгрунтування даної заяви надано господарському суду недостатньо.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611, 625 Цивільного кодексу України ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, п. 1-1 ст. 80, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні заяви представника відповідача про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Харківської області відмовити.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з закритого акціонерного товариства "Лозівський молочний завод" (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Червоногвардійська, 45-А, р/р 19 ХОД Райффайзен Банк Аваль, МФО 350589, код 00447310) на користь приватного сільськогосподарського підприємства "Україна" (64870, Харківська область, Близнюківський район, с. Башилівка, вул. Гагаріна, 13, р/р 3 в ХОД Райффайзен Банк Аваль, МФО 350589, код 30412850) - 10405,97 грн. основного боргу, 4395,40 грн. - інфляційних, 2880,13 грн. штрафу, 316,81 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 14000,00 грн. у зв"язку з відсутністю предмету спору.

Суддя Шарко Л.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 07 липня 2008року.