ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.05.08 р.                     Справа № 37/8

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Шахта “Садова”, м. Алчевськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельна компанія “Донбас-Індустрія”, м. Донецьк

про стягнення заборгованості у сумі 1504 грн. 01 коп., збитків від інфляційних процесів у сумі 144 грн. 27 коп., пені у сумі 185 грн. 56 коп., відсотків річних за час прострочення платежу у сумі 278 грн. 60 коп., разом 2112 грн. 44 коп.

Суддя господарського суду Донецької області Яманко Валентина Григорівна

при секретарі судового засідання Стреліній М. В.

Представники:

від позивача: Абросімова О.Ю. – за дов. № 461 від 11 квітня 2008 року;

від відповідача: Смирнов В.М. – за дов. від 22 лютого 2008 року.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Шахта “Садова”, м. Алчевськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою № 634 від 21 грудня 2008 року (арк. справи 5-7) до товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельна компанія “Донбас-Індустрія”, м. Донецьк про стягнення заборгованості у сумі 1504 грн. 01 коп., збитків від інфляційних процесів у сумі 144 грн. 27 коп., пені у сумі 185 грн. 56 коп., відсотків річних за час прострочення платежу у сумі 278 грн. 60 коп., разом 2112 грн. 44 коп.

Ухвалою від 25 січня 2008 року господарський суд Донецької області прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі № 37/8 (арк. справи 1).

За клопотаннями сторін строк розгляду справи № 37/8 продовжувався, розгляд справи відкладався.

Позивачем 25 лютого 2008 року через канцелярію господарського суду Донецької області було надане уточнення платіжних реквізитів позивача (арк. справи 56).

Позивач через канцелярію господарського суду Донецької області 8 квітня 2008 року надав уточнення позовних вимог (арк. справи 79-82) з наступним їх визначенням: “стягнути заборгованість в розмірі 1504 грн. 01 коп., збитки від інфляційних процесів у сумі 144 грн. 27 коп., пеню у сумі 185 грн. 56 коп., відсотки річних за час прострочення у сумі 278 грн. 60 коп., разом 2112 грн. 44 коп.”. Під час судового засідання 8 травня 2008 року позивач підтримав уточненні позовні вимоги, відповідач проти позовних вимог заперечував.

Позивач в позовних вимогах зазначив, що заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельна компанія “Донбас-Індустрія”, м. Донецьк на загальну суму в розмірі 1504 грн. 01 коп., виникла у зв’язку з невиконанням умов договору поставки вугільної продукції № 12/07-2007 від 12 липня 2007 року, рахунків на оплату, розрахунку заборгованості.

Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю “Шахта “Садова”, м. Алчевськ зареєстроване 12 червня 2007 року виконавчим комітетом Алчевської міської ради Луганської області як юридична особа, про видане свідоцтво про державну реєстрацію (арк. справи 10). Відповідно до статуту (арк. справи 11-22) товариство з обмеженою відповідальністю “Шахта “Садова”, м. Алчевськ зареєстроване за адресою: 94204, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Московська, 6. Товариство з обмеженою відповідальністю “Шахта “Садова”, м. Алчевськ включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 21822479 (арк. справи 22).

Відповідач – товариство з обмеженою відповідальністю “Торгівельна компанія “Донбас-Індустрія”, м. Донецьк зареєстроване як юридична особа, про що видане свідоцтво про державну реєстрацію (арк. справи 70). Відповідач зареєстрований за адресою: 83069, м. Донецьк, вул. Старобешівська, 114. Відповідач включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 33702992 (арк. справи 69).

Відповідач згідно відзиву на позовну заяву (арк. справи 67) проти позовних вимог заперечував посилаючись на те, що позивачем не було відвантажено відповідачу товару в обсязі, передбаченому договором поставки вугільної продукції № 12/07-2007 від 12 липня 2007 року, специфікаціями до цього договору, що підтверджується комерційним актом АЭ 879265.

Сторони клопотання щодо фіксації судового процесу не заявили, у зв'язку з чим розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю “Шахта “Садова”, м. Алчевськ та товариством з обмеженою відповідальністю “Торгівельна компанія “Донбас-Індустрія”, м. Донецьк був укладений договір поставки вугільної продукції № 12/07-2007 з специфікаціями № 1, № 2, № 3 (арк. справи 25-29). Відповідно до умов договору позивач – Продавець прийняв на себе зобов’язання передати у власність відповідачу – Покупець на умовах 100% передоплати вугілля марки Антрацит в наступних обсягах: Специфікація № 1 від 16 липня 2007 року – 70 тон, Специфікація № 2 від 24 липня 2007 року – 70 тон, Специфікація № 3 від 4 вересня 2007 року – 140 тон.

12 липня 2007 року позивач пред’явив відповідач відповідачу рахунок на передплату № 12/07у на суму 78439 грн. 44 коп. на поставку вугілля в обсязі 140 тон (арк. справи 30).

Відповідач перерахував позивачу грошові кошти згідно рахунку № 12/07у від 12 липня 2007 року платіжними дорученнями: № 370 від 12 липня 2007 року на суму 33000 грн., № 378 від 13 липня 2007 року – 4000 грн., № 410 від 26 липня 2007 року – 22 000 грн., № 412 від 26 липня 2007 року – 10000 грн., № 472 від 22 серпня 2007 року – 5000 грн., усього сума передплати склала – 74000 грн. (арк. справи 42-45).

27 липня 2007 року позивач пред’явив відповідач відповідачу рахунок № 23/07 на суму 74294 грн. 40 коп. на поставку вугілля в обсязі 138 тон (арк. справи 31).

У відповідності до умов наведеного договору та специфікацій № 1 від 16 липня 2007 року, № 2 від 24 липня 2007 року (арк. справи 27-28) позивачем було відвантажено на адресу відповідача відповідно 19 липня 2007 року та 26 липня 2007 року за залізничними квитанціями № 49822774, 49822786 (арк. справи 35-36) у вагонах відповідно № 66727082 та № 63654891 вугілля – антрацит (сорт АО) у вологому стані загальною вагою 138 тон на суму 74294 грн. 40 коп.

30 липня 2007 року у зв’язку з недостачею вугільної продукції в вагоні № 6364891 за залізничною накладною № 49822786 був складений комерційний акт АЭ 879265 від 29 липня 2007 року ст. Знамянка Одеської залізниці. На адресу позивача претензій або зауважень відповідача з приводу складеного комерційного акту АЭ 879265 від 29 липня 2007 року не надходило (арк. справи 80).

27 липня 2007 року був складений акт прийому-передачі вагонів з вугіллям без претензій покупця з питань якості та кількості відвантаженого вугілля (арк. справи 34).

Таким чином, на момент укладання сторонами специфікації № 3 від 4 вересня 2007 року до договору поставки вугільної продукції № 12/07-2007 від 12 липня 2007 року за відповідачем перед позивачем рахувалася заборгованість в розмірі 294 грн.

Відповідно до Специфікації № 3 від 4 вересня 2007 року (арк. справи 29) до договору поставки вугільної продукції № 12/07-2007 від 12 липня 2007 року позивачем було відвантажено відповідачу 5 вересня 2007 року за залізничною квитанцією № 49822956 (арк. справи 41) у вагонах № 67919712, 67856484 вугілля – антрацит (сорт АО) у вологому стані загальною вагою 140 тон на суму 84116 грн. 40 коп., про що був складений акт прийому-передачі вагонів з вугіллям від 6 вересня 2007 року без претензій покупця з питань якості та кількості відвантаженого вугілля (арк. справи 40).

6 вересня 2007 року позивачем було пред’явлено відповідачу рахунок № 4/09 (арк. справи 37) на оплату 140 тон поставленого вугілля на суму 84116 грн. 40 коп.

Відповідачем була здійснена часткова оплата поставленої продукції, а саме: платіжним дорученням № 514 від 7 вересня 2007 року на суму 41880 грн., платіжним дорученням № 537 від 14 вересня 2007 року на суму 41026 грн. 79 коп., разом на суму 82906 грн. 79 коп. (арк. справи 46-47), тобто заборгованість відповідача перед позивачем за відвантажене у вересні 2007 року вугілля складає 1209 грн. 61 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за договором поставки вугільної продукції № 12/07-2007 від 12 липня 2007 року склала 1504 грн. 01 коп. (294 грн. 40 коп. + 1209 грн. 61 коп.), що підтверджено розрахунком позивача (арк. справи 48)

Заперечення відповідача проти позовних вимог (арк. справи 67) з посиланням на відсутність заборгованості перед позивачем за поставлене вугілля у зв’язку з тим, що позивачем було недовантажено товар на суму 3,2 тон, що підтверджено комерційним актом АЭ 879265 від 29 липня 2007 року, судом не приймаються з огляду на наступне.

Згідно комерційного акту АЭ 879265 від 29 липня 2007 року (арк. справи 71) ст. Знамянка Одеської залізниці 30 липня 2007 року була встановлена недостача вугільної продукції у кількості 3,2 тони в вагоні № 6364891 за залізничною накладною № 49822786. Проте, в зазначеному акті не міститься відомостей щодо наявності вини позивача стосовно недовантаження вугілля в кількості 3,2 тон, а встановлений факт невідповідності маси вантажу масі, вказаній в провізних документах. На адресу позивача претензій або зауважень відповідача з приводу складеного комерційного акту АЭ 879265 від 29 липня 2007 року не надходило (арк. справи 80). Тобто, вказаний акт не може вважатися доказом вини позивача недовантаження вугілля в кількості 3,2 тон.

Крім того, статтею 129 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 6 квітня 1998 року, передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниці. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах,

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу,

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу,

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Отже, комерційний акт є підставою для матеріальної відповідальності учасників залізничних вантажоперевезень – залізниць, вантажовідправника, вантажоотримувача.

Позивач та відповідач за договором поставки вугільної продукції № 12/07-2007 від 12 липня 2007 року не є учасниками вантажоперевезень, що підтверджено залізничними квитанціями № 49822774, 49822786, 49822956 (арк. справи 35-36,41). Відповідно до вказаних квитанцій, які є згідно статті 22 Статуту залізниць України договорами перевезення, вантажовідправникам спірного вантажу є ТОВ «Інтерінвест», вантажоотримувачем – ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина», залізниця відправлення – Донецька залізниця, залізниця призначення – Одеська залізниця.

Таким чином, за статтею 22 Статуту залізниць України, комерційний акт не може вважатися доказом неналежного виконання позивачем умов договору поставки вугільної продукції № 12/07-2007 від 12 липня 2007 року, а саме недовантаження вугільної продукції.

Пунктом 3.4 договору поставки вугільної продукції № 12/07-2007 від 12 липня 2007 року передбачено, що «Приймання Товарів по кількості проводиться Покупцем Товару відповідно до Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості», затвердженої ухвалою Держарбітражу № П-6 від 15 червня 1965 року з доповненнями та змінами від 14 листопада 1974 року та залізничної накладної і якості –Інструкцією «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю», затвердженої ухвалою Держарбітражу № П-7 від 25 квітня 1966 року з доповненнями та змінами від 14 листопада 1974 року, Положенням про СРСР № 888 від 25 липня 1988 року, ДСТУ 4096-2002 «Вугілля бурий, кам’яний, антрацит, горючі сланці і вугільні брекети. Методи відбору і підготовки проб для лабораторних випробувань» та/або іншими нормативними актами України, ДКД, прийнятими з даних питань по зміні або доповненню вищезгаданих в частині, що не суперечать цьому Договору.

При виявленні невідповідності кількісних або якісних показників Товару виклик представників Постачальника та/або вантажовідправника для участі в подальшому прийманні обов’язковий.

У разі виявлення недостачі, псування або втрати Товару в процесі транспортування залізничним транспортом врегулювання суперечок із залізницею проводиться Покупцем (вантажоодержувачем) відповідно до статті 130 Статут залізниць України без участі Постачальника (вантажовідправника)».

Згідно пункту 3.5 договору поставки вугільної продукції № 12/07-2007 від 12 липня 2007 року «Товар вважається прийнятим, якщо протягом 5 (п’яти) днів з моменту отримання Товару від перевізника Покупець не заявить письмово претензію про невідповідність Товару за кількістю та якістю».

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач або вантажоодержувач представника позивача для участі у прийманні вугільної продукції у вагоні № 63654891 за залізничною накладною № 49822786 не викликали. Актів прийомки продукції виробничо-технічного призначення за Інструкцією № П-6 складено не було, позивачу примірник акту не направлено. Письмових претензій відповідачем протягом 5 днів з моменту одержання від залізниці вугілля в вагоні № 63654891 за залізничною накладною № 49822786 до позивача не пред’явлено.

Крім того, як зазначено позивачем (арк. справи 81-82), у випадку недостачі вугільної продукції з вини позивача, відповідач при здійснення розрахунків за поставлене липні 2007 року вугілля мав можливість відняти вартість недостачі в сумі 1504 грн. 01 коп. з останньої оплати у сумі 5000 грн. за платіжним дорученням № 472 від 22 серпня 2007 року.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно частини 1 статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статей 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Таким чином, факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 1504 грн. 01 коп. є доведеним та підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22 листопада 1996 року № 543-96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до статей 216 – 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Пунктом 6.3.2 договору поставки вугільної продукції № 12/07-2007 від 12 липня 2007 року передбачено, що Покупець за невчасну оплату Товару зобов’язується сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасного оплаченого або неоплаченого Товару.

Пеня за несвоєчасну сплату суми боргу в загальному розмірі 185 грн. 56 коп. нарахована відповідно до діючого законодавства та умов договору, про що свідчать розрахунок пені (арк. справи 49).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний уплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.3.3 договору поставки вугільної продукції № 12/07-2007 від 12 липня 2007 року передбачено, що в випадку порушення строків оплати товару, встановлених пунктом 5.4 договору понад 30 (тридцяти) днів, покупець повинен відшкодувати Постачальнику збитки в сумі нарахованих на несвоєчасно сплачену вартість Товару 24 (двадцять чотирьох) відсотків річних.

Позивач просить стягнути з відповідача збитки від інфляційних процесів у сумі 144 грн. 27 коп. (арк. справи 50), а також відсотки річних за час прострочення платежу у сумі 278 грн. 60 коп. (арк. справи 51). Вказані суми нараховані відповідно до діючого законодавства та підлягають стягненню.

Враховуючи вищевикладене позов товариства з обмеженою відповідальністю “Шахта “Садова”, м. Алчевськ до товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельна компанія “Донбас-Індустрія”, м. Донецьк про стягнення заборгованості у сумі 1504 грн. 01 коп., збитків від інфляційних процесів у сумі 144 грн. 27 коп., пені у сумі 185 грн. 56 коп., відсотків річних за час прострочення платежу у сумі 278 грн. 60 коп., разом 2112 грн. 44 коп., підлягає задоволенню у повному обсязі.

За статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати суд покладає на відповідача, у зв’язку з повним задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 35, 43, 49, 82–85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “Шахта “Садова”, м. Алчевськ до товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельна компанія “Донбас-Індустрія”, м. Донецьк про стягнення заборгованості у сумі 1504 грн. 01 коп., збитків від інфляційних процесів у сумі 144 грн. 27 коп., пені у сумі 185 грн. 56 коп., відсотків річних за час прострочення платежу у сумі 278 грн. 60 коп., разом 2112 грн. 44 коп. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельна компанія “Донбас-Індустрія”, м. Донецьк (83069, м. Донецьк, вул. Старобешівська, 114, розрахунковий рахунок № 6000 у обл. дирекції “Райффайзенбанк АВАЛЬ”, МФО 335076, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Шахта “Садова”, м. Алчевськ (94204, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Московська, 6, розрахунковий рахунок № 002 у Банку “Кредит-Дніпро”, МФО 305749, ) заборгованість у сумі 1504 грн. 01 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельна компанія “Донбас-Індустрія”, м. Донецьк (83069, м. Донецьк, вул. Старобешівська, 114, розрахунковий рахунок № 6000 у обл. дирекції “Райффайзенбанк АВАЛЬ”, МФО 335076, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Шахта “Садова”, м. Алчевськ (94204, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Московська, 6, розрахунковий рахунок № 002 у Банку “Кредит-Дніпро”, МФО 305749, ) збитки від інфляційних процесів у сумі 144 грн. 27 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельна компанія “Донбас-Індустрія”, м. Донецьк (83069, м. Донецьк, вул. Старобешівська, 114, розрахунковий рахунок № 6000 у обл. Дирекції “Райффайзенбанк АВАЛЬ”, МФО 335076, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Шахта “Садова”, м. Алчевськ (94204, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Московська, 6, розрахунковий рахунок № 002 у Банку “Кредит-Дніпро”, МФО 305749, ) пеню у сумі 185 грн. 56 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельна компанія “Донбас-Індустрія”, м. Донецьк (83069, м. Донецьк, вул. Старобешівська, 114, розрахунковий рахунок № 6000 у обл. Дирекції “Райффайзенбанк АВАЛЬ”, МФО 335076, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Шахта “Садова”, м. Алчевськ (94204, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Московська, 6, розрахунковий рахунок № 002 у Банку “Кредит-Дніпро”, МФО 305749, ) відсотки річних у сумі 278 грн. 60 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельна компанія “Донбас-Індустрія”, м. Донецьк (83069, м. Донецьк, вул. Старобешівська, 114, розрахунковий рахунок № 6000 у обл. Дирекції “Райффайзенбанк АВАЛЬ”, МФО 335076, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Шахта “Садова”, м. Алчевськ (94204, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Московська, 6, розрахунковий рахунок № 002 у Банку “Кредит-Дніпро”, МФО 305749, ) судові витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. та витрат по сплаті послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Видати накази після набрання рішенням чинності.

У судовому засіданні 8 травня 2008 року за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення в присутності представників позивача та відповідача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Рішення складене у повному обсязі та підписане 8 травня 2008 року.