АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2008
№ 24/925б

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Гарник Л.Л.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від ліквідатора -Лепський М.І. (довіреність
б/н від 22.05.2008р.);

від Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва: Куракін Ю.В. (довіреність від 19.09.2005р. №
12206/9/10-009);

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Арбітражний керуючий ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
03.04.2008

у справі № 24/925б

за позовом                               Товариство з
обмеженою відповідальністю "Український Брокерський дім"

до                                                   Товариство
з обмеженою відповідальністю "Український Брокерський дім"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від
19.12.2006р.
порушено провадження у справі № 24/925-б за заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю „Український брокерський дім” про банкрутство в порядку
ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (Том 1 а.с. 1-2).

Постановою господарського суду
міста Києва від 26.12.2006р.
Товариство з обмеженою відповідальністю „Український брокерський дім”
визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора
банкрута    (Том 1 а.с. 44-45).

05.03.2007р. до господарського суду
надійшла заява Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва про
визнання кредитором банкрута на суму 17 097 390,12 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.04.2008р.
Державну податкову інспекцію у Печерському районі міста Києва
визнано                         кредитором
банкрута з майновими вимогами в розмірі 17 097 390,12 грн.                                    (Том 3 а.с.
20-21).

Не погоджуючись з винесеною ухвалою
господарського суду,                                   Товариство з
обмеженою відповідальністю „Український брокерський дім”                           звернулось до
Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
ставить питання про скасування ухвали та прийняття нового рішення про відмову
податковій інспекції у визнанні кредитором.

Скарга мотивована неповним
з'ясуванням місцевим господарським судом                   обставин, що мають значення
для справи, недоведеністю обставин,
що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам
справи, порушенням норм матеріального і процесуального права.
Скаржник зазначає, що місцевий господарський суд порушив
статті 31, 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом", оскільки Державна податкова
інспекція
у Печерському районі міста Києва звернулась з кредиторськими вимогами
безпосередньо до господарського суду 05.03.2007р., тоді як повинна була
звертатись до боржника протягом встановленого для заявлення претензій строку,
який сплинув 28.01.2007р.

Крім того, скаржник наголошує на
тій обставині, що місцевим господарським судом не було встановлено факт
наявності заборгованості божника перед Державною податковою інспекцією у
Печерському районі міста Києва та дату виникнення цієї заборгованості.

Державна податкова інспекція у
Печерському районі міста Києва надала відзив на позов, в якому просить
апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду -    без змін.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник ліквідатора висловилися
за задоволення апеляційної скарги, представник Державної податкової
інспекції  у Печерському районі міста
Києва - за її відхилення.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи
та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті
оскарженої ухвали норм матеріального
і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи на підставі акту від 17.07.2006р.
№ 29/1/22-10/32667245 (Том 1 а.с. 112-152) складеного за результатами
проведення виїзної планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю
„Український брокерський дім” (далі по тексту - Товариство) з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 02.12.2003р.
по 31.12.2005р., Державна податкова інспекція у Печерському районі міста Києва
прийняла податкове повідомлення-рішення від 26.07.2006р.  № /0 (Том 1 а.с. 1154), яким
визначило загальну суму  податкового
зобов'язання  Товариства за платежем -
податок на прибуток -     17 097 400,00
грн.

Розглянувши первинну скаргу
Товариства на зазначене рішення, Державна податкова інспекція у Печерському
районі міста Києва прийняла рішення від 25.09.2006р.  № 40255/10/25-011 (Том 1 а.с. 159-164), яким
залишила оскаржене рішення  змін, а
скаргу -   без задоволення.

У цьому зв'язку Державна податкова
інспекція у Печерському районі міста Києва прийняла повідомлення-рішення від
06.10.2006р. № /1(Том 1 а.с. 154),
яким визначило загальну суму податкового зобов'язання Товариства за
платежем - податок на прибуток - 17 097 400,00 грн.. Згідно поштового
повідомлення № 1094889 рішення одержано Товариством 09.10.2006р. (Том 1 а.с.
155).

Державна податкова адміністрація у
місті Києві, розглянувши скаргу Товариства на рішення Державної податкової
інспекції у Печерському районі міста Києва від 26.07.2006р. № /0,
прийняла рішення від 27.11.2006р. № 8621/7/25-114  (Том 1 а.с. 166-172), яким залишила оскаржене
рішення  змін, а скаргу - без задоволення

У цьому зв'язку Державна податкова
інспекція у Печерському районі міста Києва прийняла повідомлення-рішення від
28.11.2006р. № /2, яким визначило загальну суму податкового
зобов'язання Товариства за платежем - податок на прибуток - 17 097 400,00 грн.
(Том 1 а.с. 156). Згідно поштового повідомлення № 1094889 рішення одержано
Товариством 01.12.2006р. (Том 1 а.с. 155).

Державна податкова адміністрація
України рішенням від 06.02.2007р.                                   №
2203/7/25-0515 (Том 1 а.с. 174-176) залишила без розгляду повторну скаргу
Товариства на рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі міста
Києва від 26.07.2006р. № /0 (від 28.11.2006р. № /2),
зазначивши  що визначене оскарженим
рішенням податкове зобов'язання вважається узгодженим.

Перша податкова вимога від
22.02.2007р. № 1/1718 (Том 1 а.с. 177) про суму податкового боргу за
узгодженими податковими зобов'язаннями -
17 097 390,12 грн., залишена Товариством без виконання.

Викладені обставини справи не
заперечуються сторонами, спір з цього приводу відсутній.

На таких підставах, Державна
податкова інспекція у Печерському районі міста Києва 05.03.2007р. звернулась до
місцевого господарського суду з заявою про визнання її кредитором з грошовими
вимогами у розмірі 17 097 390,12 грн. (Том 1 а.с. 107-109), а місцевий
господарський суд оскарженою ухвалою цю заяву задовольнив з підстав її
обґрунтованості.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи
вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно положень Закону України “Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” від 21.12.2000р.  №
2181-ІІІ (із змінами і доповненнями) податковий борг - це узгоджена сума
податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені
цією статтею       (підпункт 5.4.1 пункту
5.4 статті 5); заява, подана із дотриманням строків, визначених підпунктом
5.2.2 цього пункту, зупиняє виконання платником податків податкових
зобов'язань, визначених у податковому повідомленні, на строк від дня подання
такої заяви до контролюючого органу до дня закінчення процедури
адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з
податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума податкового зобов'язання, що
оскаржується, вважається неузгодженою (підпункт 5.2.3 пункту 5.2 статті 5);
процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником
податків рішення контролюючого органу, що не підлягає подальшому
адміністративному оскарженню (абзац четвертий підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті
5).

З урахуванням наведених норм
Закону, Державна податкова інспекція у Печерському районі міста Києва набула
право вжити заходів з метою отримання заборгованості Товариства по обов'язкових
платежах у встановленому порядку після узгодження податкового зобов'язання
Товариства, яке відбулося після закінчення процедури адміністративного
оскарження контролюючого органу, тобто в день прийняття Державною податковою
адміністрацією України згадуваного рішення                від 06.02.2007р. №
2203/7/25-0515.

Відповідно до частини 2 статті 41
Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Стаття 1 Закону України „Про
відновлення платоспроможності боржника                             або визнання його
банкрутом” від 14.05.1992р. N 2343-XII (із змінами і доповненнями) (далі по
тексту - Закон) визначає кредитора у справі про банкрутство   як фізичну або юридичну особу чи державний
орган, вимоги яких                                                  щодо
грошових зобов'язань до боржника підтверджені у встановленому порядку
документами, включені до реєстру вимог кредиторів та визнані судом; поточні
кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство;

Відповідно до частини 1 статті 23
названого Закону вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що
виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися в межах
ліквідаційної процедури.

Враховуючи викладені положення
чинного законодавства, колегія суддів доходить висновку про те, що місцевий
господарський суд обґрунтовано задовольнив заяву Державної податкової інспекції
у Печерському районі міста Києва та
визнав її кредитором Товариства з грошовими вимогами у розмірі 17 097
390,12 грн.

Доводи апеляційної скарги
правильності висновку місцевого господарського суду не спростовують.

Колегія суддів погоджується з
твердженням скаржника про те,
що місцевий господарський суд не дослідив факт наявності заборгованості
божника   перед Державною податковою
інспекцією у Печерському районі міста Києва та дату виникнення цієї
заборгованості. Між тим, з урахуванням наявних матеріалів справи й тої
обставини, що скаржник всупереч вимог
статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази належного
виконання власних зобов'язань суду не представив, зазначена обставина не
впливає на правильність оскарженої ухвали.

Та обставина, що в оскарженій
ухвалі суд не визначив
Державну податкову інспекцію у Печерському районі міста Києва
як поточного кредитора, також не впливає на правильність цієї
ухвали,
оскільки в силу статті 14 Закону України „Про відновлення
платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом” після закінчення строку, встановленого                      для подання конкурсних
кредиторських вимог, розгляд судом відповідних вимог неможливий.

Крім того, колегія суддів вважає,
що Державна податкова інспекція у                      Печерському районі міста
Києва правильно завернулась з кредиторською заявою безпосередньо до
господарського суду. Думка скаржника про існування обов'язку кредитора
звертатись з відповідною заявою до боржника, ґрунтується на неправильному
розумінні положень чинного законодавства, оскільки прийняття рішення стосовно
обґрунтованості кредиторських вимог поточних кредиторів, з урахуванням
заявлених в установленому порядку заперечень ліквідатора (стаття 25 Закону), є
прерогативою господарського суду.

З огляду на викладене, аналізуючи
положення чинного законодавства,                        Київський апеляційний
господарський суд доходить висновку про те, що порушення норм матеріального і
процесуального права, які могли призвести до скасування  ухвали господарського суду міста Києва від
03.04.2008р. у справі № 24/925-б
відсутні, а мотиви з яких подано апеляційну скаргу не можуть бути
підставою  для її скасування, оскільки
скаржником не доведено неправомірність визнання
місцевим господарським судом поточних кредиторських вимог та винесення
оскарженої ухвали.

Керуючись ст.ст. 99,
101-106 Господарського процесуального кодексу України,  Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду міста Києва
03.04.2008р. у справі № 24/925-б залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю „Український брокерський дім”  -  без
задоволення.

Справу № 24/925-б повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з
дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді

09.06.08 (відправлено)