КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2008                                                                                           № 27/267-35/550

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Григоровича О.М.

суддів:           Гольцової Л.А.

Рябухи В.І.

за участю секретаря судового засідання           Терещенко Я.О.

представників сторін:

позивача: Хоменко А.В. (дов. від 21.01.08 № 01-38-4); Солонець О.В. (дов. від 22.01.08 № 01-38-9);

відповідача: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втратипрацездатності

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2008

у справі № 27/267-35/550 (Літвінова М.Є.)

за позовом                               Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати

працездатності

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Постульга та партнери"

про                                                  стягнення 29500, 00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.08 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі-позивач) звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати з підстав неповного з’ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Юридична компанія “Постульга та партнери” (далі-відповідач) штрафних санкцій в сумі 5900, 00 грн. та збитків 23600, 00 грн.

Скарга мотивована тим, що рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2008 у справі № 27/267-35/550 прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи. Суд не прийняв до уваги той факт, що участь співробітників відповідача у судових засіданнях Подільського районного суду і є підтвердженням прийняття заявки на надання юридичних послуг до виконання. Участь представників відповідача у судових засіданнях у цивільному процесі підтверджується відповідним протоколом Подільського районного суду міста Києва.

Розглянувши мотиви апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується платити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

24.01.06 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 3-ВД-06 про надання юридичних послуг.

Пунктом 1.1. вищевказаного договору передбачено, що виконавець бере на себе зобов’язання надати юридичні послуги, а замовник зобов’язується прийняти ці послуги та оплатити їх.

Відповідно до п. 4.1. договору у разі невиконання або неналежного виконання умов договору однією із сторін, що спричинило збитків добросовісній стороні, потерпіла сторона має право вимагати від винної сторони відшкодувати заподіяні їй збитки у повному обсязі. Відшкодування збитків не звільняє винну сторону від належного виконання умов договору.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 23600,00 грн. завданих збитків та 5900,00 грн. штрафу у зв’язку з неналежним виконанням ТОВ “Юридична компанія “Постульга та партнери” договірних зобов’язань щодо надання юридичних послуг.

Листом від 26.01.06 № 09-39-143 Виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності просила забезпечити захист їх прав у Подільському районному суді міста Києва у справі № 2-4989 за позовом Ревеля Юрія Миколайовича до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування.

Позивач уповноважив представників відповідача Постільгу Василя Євгеновича та Недайводу Станіслава Івановича на представництво та захист інтересів довіреністю № 01-38-5 від 24.01.06 та довіреністю № 01-38-4 від 24.01.06.

Платіжним дорученням від 26.01.06 № 83 позивач перерахував на поточний рахунок відповідача передплату в сумі 29500 грн.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Згідно з п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов’язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Пунктом 2.1. договору від 24.01.06 № 3-ВД-06 встановлено, що виконавець надає юридичні послуги згідно письмових заявок, що надаються замовником. Письмові заявки, прийняті замовником до виконання, є невід’ємною частиною цього договору.

Посилання позивача на лист від 26.01.06 № 09-39-143, який був направлений на адресу відповідача, як на письмову заявку передбачену п. 2.1. договору, є безпідставним та необґрунтованим. Позивачем не надано доказів того, що вищевказаний лист був отриманий відповідачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зі змісту зазначеного листа неможливо дійти висновку, які саме роботи були визначені сторонами для виконання відповідачем в рамках спірного договору, та який кінцевий результат вказаних робіт є підставою вважати роботи виконаними в повному обсязі та належним чином, в результаті виконання яких підписується акт приймання виконаних робіт.

Також суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що відповідачем взагалі не були надані послуги із захисту прав та інтересів позивача у Подільському суді міста Києва.

Довідкою про перевірку цільового використання коштів від 03.10.06, підписаною повноважними представниками сторін, документально підтверджено надання Товариством послуг із складання та подання Подільському районному суду міста Києва: письмового заперечення проти позову у справі № 2-4989/05; письмового клопотання з процесуальних питань.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30.05.2006 провадження у справі закрито у зв’язку з тим, що остання не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 13.07.2006 скасовано ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 30.05.2006, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29.08.2006 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Ревеля Ю.М. до виконавчої дирекції Фонду.

З протоколів судових засідань Подільського районного суду міста Києва вбачається, що Товариство представляло інтереси виконавчої дирекції Фонду лише в деяких з них, а саме: в попередньому судовому засіданні 27.01.2006, у судових засіданнях 21.02.2006 і 24.06.2006. У судовому засіданні Апеляційного суду міста Києва інтереси виконавчої дирекції Фонду Товариство не представляло.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв’язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов’язання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів та обґрунтувань, в чому полягає порушення договірних зобов’язань відповідача, а також не вказано причину понесення позивачем збитків у сумі 23600, 00 грн.

Частиною 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд першої інстанції дав належну оцінку матеріалам справи і прийшов до правильного висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві. Тобто, вимоги позивача про стягнення з відповідача 23600,00 грн. збитків та 5900,00 грн. штрафу, є необґрунтованими, документально не підтвердженими та такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене вище, доводи апеляційної скарги є такими, що спростовуються матеріалами справи, а тому не дають підстав для скасування прийнятого у справі судового рішення.

За таких умов рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.08 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.08 у справі № 27/267-35/550 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

2. Матеріали справи № 27/267-35/550 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Григорович О.М.

Судді                                                                                          Гольцова Л.А.

Рябуха В.І.

24.04.08 (відправлено)