ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.05.08 Справа №10/8/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Зубкова Т.П. судді Зубкова Т.П. , Мойсеєнко Т. В. , Хуторной В.М.

при секретарі: Пересаді О.В.

За участю представників сторін:від позивача – Тарасюк О.Л. (довіреність № 18 від 18.03.2008 р.)

від відповідача – Цокало О.І. (довіреність б/н від 01.04.2008 р.)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агропромсервіс» (м. Мелітополь Запорізької області)

на рішення господарського суду Запорізької області від 14.01.2008 р. у справі № 10/8/08

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вініл» (м. Дніпропетровськ)

до відповідача Приватного підприємства «Агропромсервіс»

(м. Мелітополь Запорізької області)

про стягнення суми,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вініл» звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Приватного підприємства «Агропромсервіс» на підставі ст.ст. 400, 1212 ЦК України 45000,00 грн. – безпідставно отриманих грошових коштів. Заявою про уточнення позовних вимог за вих. № 23 від 11.01.2008 р., з посиланням на ст. 22 ГПК України, позивач змінив підставу позову: просив суд на підставі ст. 693 ЦК України стягнути з відповідача 45000,00 грн. боргу – передплати за непоставлений товар (холодильну машину).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.01.2008 р. у справі № 10/8/08 (суддя Алейникова Т.Г.) позов задоволено: з відповідача на користь позивача стягнуто 45000,00 грн. основного боргу (передплати за непоставлений відповідачем товар), а також 450,00 грн. витрат по держмиту та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивовано приписами ст. 693 Цивільного кодексу України та невиконанням відповідачем обов’язку поставити позивачу товар.

Не погоджуючись з прийнятим судовим актом, Приватне підприємство «Агропромсервіс» (відповідач у справі) звернулося до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Заявник просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 14.01.2008 р. у справі № 10/8/08 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «Вініл». З підстав, викладених в апеляційній скарзі, заявник вважає, що господарським судом Запорізької області при прийнятті рішення неповно з’ясовано всі фактичні обставини справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права. Посилається на те, що ПП «Агропромсервіс» у жовтні 2006 р. продало ТОВ «Вініл» (позивачу) холодильний агрегат МКТ-220. Зазначає, що в період з листопада 2006 р. по січень 2007 р. на заводі ТОВ «Вініл» директор ПП «Агропромсервіс» Овсянніков С.В. разом з наладчиками здійснювали пусконалагоджувальні роботи холодильного агрегату. Стверджує, що всі товаророзпорядчі документи на холодильний агрегат були передані директором ПП «Агропромсервіс» керівництву ТОВ «Вініл» для підписання, але так і не повернуті. Вказує, що керівництво ТОВ «Вініл» внаслідок смерті директора ПП «Агропромсервіс» Овсяннікова С.В., скориставшись ситуацією неоформленості відносин сторін у справі, не тільки не сплатило решти вартості отриманого холодильного агрегату, а ще й намагається стягнути з ПП «Агропромсервіс» вже перераховані кошти за отриманий товар.

Порушення норм процесуального права заявник вбачає в тому, що господарський суд Запорізької області належним чином не повідомив відповідача про судове засідання і, відповідно, не створив рівні умови для сторін щодо встановлення фактичних обставин справи. На думку заявника, суд першої інстанції позбавив його можливості обґрунтувати свої заперечення, надати докази по справі.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 18.03.2008 р. апеляційна скарга Приватного підприємства «Агропромсервіс» прийнята до провадження та призначена до розгляду на 03.04.2008 р. В судових засіданнях двічі оголошувалась перерва – до 24.04.2008 р., до 23.05.2008 р.

В судовому засіданні 24.04.2008 р. представник заявника (відповідача у справі) підтримав доводи в обґрунтування вимог по апеляційній скарзі. Подав письмове клопотання про направлення доданих до клопотання матеріалів у прокуратуру м. Дніпропетровська для проведення відповідного розслідування та перевірки викладених у ньому обставин, у зв’язку з чим просив зупинити провадження у справі № 10/8/08.

Колегія суддів, порадившись, у задоволенні клопотання відповідача відмовила з огляду на таке.

Частина 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачає випадки, коли господарський суд має право, але не зобов’язаний зупиняти провадження у справі: господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках:

1) призначення господарським судом судової експертизи;

2) надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів;

3) заміни однієї з сторін її правонаступником внаслідок реорганізації підприємства, організації.

Виходячи зі змісту наведеної норми, необхідною передумовою для застосування такого зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Дослідивши подані відповідачем документи, апеляційна інстанція не знайшла підстав для направлення їх до слідчих органів.

Колегією суддів роз’яснено відповідачу, що він не позбавлений права самостійно звернутися до слідчих органів з відповідною заявою, проте, це не є обставиною, яка зумовлює неможливість розгляду справи по суті, а відповідно, – підставою для зупинення провадження у справі.

Розпорядженням Першого заступника Голови Запорізького апеляційного господарського суду № 995 від 22.05.2008 р. справу № 10/8/08 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Зубкова Т.П. (доповідач), судді Мойсеєнко Т.В., Хуторной В.М.

В судовому засіданні 23.05.2008 р. представник відповідача (заявника апеляційної скарги) заявив клопотання про долучення до матеріалів справи адвокатського запиту (вих. № 24/04/3 від 24.04.2008 р.) та відповіді Мелітопольської міжрайонної прокуратури Запорізької області (вих. № 3127 від 25.04.2008 р.). Пояснив, що наразі Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області за заявою теперішнього директора ПП «Агропромсервіс» Овсяннікової В.В. щодо привласнення ТОВ «Вініл» (позивачем) чужого майна проводиться перевірка фактичних обставин справи. У зв’язку з цим просить відкласти розгляд справи.

Колегія суддів, порадившись, не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача, оскільки апеляційна інстанція перевіряє законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення на час його постановлення. За наявності нововиявлених обставин відповідач не позбавлений права звернутися до господарського суду з відповідною заявою.

Позивач у справі – Товариство з обмеженою відповідальністю «Вініл» проти апеляційної скарги відповідача заперечує, вважає доводи заявника необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Свої заперечення на скаргу виклав у відзиві (вих. № 350/А від 01.04.2008 р.) та доповненнях до нього (вих. № 356 від 02.04.2008 р., № 446 від 24.04.2008 р.). Вважає, що господарським судом були належним чином виконані вимоги процесуального законодавства щодо своєчасного та належного повідомлення сторін про час і місце судового засідання. Позивач вказує, що у жовтні 2006 р. він провів часткову попередню оплату за холодильну машину (45000,00 грн.), оскільки між сторонами існувала домовленість про поставку холодильного обладнання вартістю 57780,00 грн. Стверджує, що попри його неодноразові вимоги та тривалі переговори сторін відносно укладення відповідної угоди про поставку холодильної машини та отримання обладнання, за яке було здійснено попередню оплату, відповідач не виконав свої зобов’язання, поставку холодильної машини не здійснив, проте грошові кошти позивачу так і не повернув. У зв’язку з цим позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав наведені доводи в обґрунтування заперечень на апеляційну скаргу.

За клопотанням представників сторін апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

За згодою представників сторін в судовому засіданні 23.05.2008 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення місцевого господарського суду, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

09.10.2006 р. ТОВ «Вініл» (позивач у справі) платіжним дорученням № 5762 перерахував ПП «Агропромсервіс» (відповідачу у справі) 45000,00 грн. з призначенням платежу (мовою оригіналу): «Оплата за холод. машину согл. дог. № 09/10 от 16.06.2006г, в т.ч. ПДВ (20%) 7500».

25.05.2007 р. позивач пред’явив відповідачу претензію (вих. № 824) з вимогою в строк до 02.06.2007 р. повернути 45000,00 грн. безпідставно отриманих грошових коштів. В претензії ТОВ «Вініл» вказало, що 09.10.2006 р. ним було помилково перераховано на адресу ПП «Агропромсервіс» 45000,00 грн., а тому відповідач згідно ст.ст. 6, 8, 400, 625, 1212, 1214 ЦК України має повернути безпідставно отримані грошові кошти (арк. спр. 5).

Відповідач залишив претензію позивача без відповіді та без задоволення.

Стягнення з ПП «Агропромсервіс» на користь ТОВ «Вініл» на підставі ст. 693 ЦК України 45000,00 грн. боргу (передплати за непоставлений товар) стало предметом судового розгляду у даній справі.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позовні вимоги ТОВ «Вініл» обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своє зобов’язання щодо поставки холодильного обладнання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, на яку посилається в обґрунтування своїх вимог позивач, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Наведена правова норма визначає наслідки порушення продавцем обов’язку передати у встановлений строк товар покупцю, який виконав встановлений договором купівлі-продажу обов’язок здійснити попередню оплату товару.

Необхідною умовою для настання таких наслідків є доведеність факту порушення продавцем обов’язку передати покупцю товар у встановлений строк.

Однак, позивач не надав суду доказів того, що відповідачем було порушено зобов’язання передати йому товар у встановлений строк: позивачем не надано доказів того, що такий строк було встановлено договором; доказів звернення до відповідача в порядку ст. 530 ЦК України з вимогою передати товар позивачем також не надано (долучена до матеріалів копія претензії від 25.05.2007 р. свідчить лише про пред’явлення позивачем відповідачу вимоги про повернення помилково перерахованих грошових коштів).

Більш того, позивачем взагалі не доведено належним чином, що між сторонами склалися правовідносини з купівлі-продажу товару (холодильної машини) і у відповідача виник обов’язок передати йому певний товар.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є, зокрема: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав або обов’язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ст. 205 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 208 ЦК України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Зі змісту ст. 207 ЦК України випливає, що правочин в простій письмовій формі вчиняється сторонами шляхом фіксації його змісту в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими сторони обмінялися за допомогою телетайпних, електронних або інших технічних засобів зв’язку.

Відповідно до п. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Аналогічну норму містить ст. 638 Цивільного кодексу України.

Згідно приписів п. 3 ст. 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Посилаючись на порушення відповідачем зобов’язання щодо поставки холодильного обладнання, позивач надає у якості доказу існування такого зобов’язання лише платіжне доручення № 5762 від 09.10.2006 р., згідно якого ТОВ «Вініл» перерахувало ПП «Агропромсервіс» 45000,00 грн. з призначенням платежу (мовою оригіналу): «Оплата за холод. машину согл. дог. № 09/10 від 16.06.2006 г., в т.ч. ПДВ (20%) 7500».

Договір, на який є посилання в платіжному дорученні, сторони суду не надали. Відповідач вказує, що у нього такого договору немає, тому що обидва екземпляри були передані ним позивачу (але при цьому відповідач не надає навіть доказів такої передачі). Позивач проти цих доводів відповідача заперечує, стверджує, що такий договір сторонами не укладався. Підкреслює, що його неодноразові вимоги та тривалі переговори сторін відносно укладення відповідної угоди не дали жодних результатів, угоду укладено не було.

Також сторонами не представлено доказів вчинення правочину шляхом фіксації його змісту в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими сторони обмінялися за допомогою телетайпних, електронних або інших технічних засобів зв’язку.

Таким чином, підстави вважати, що між сторонами у справі склалися господарські правовідносини з купівлі-продажу, поставки тощо, відсутні, оскільки сторони не погодили такі істотні умови, як ціна, строк дії, предмет договору.

Подані відповідачем копії накладної № 53 від 09.10.2006 р. та податкової накладної № 52 від 09.10.2006 р. колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вони не підписані з боку позивача, є односторонніми і не підтверджують ані факт передачі товару, ані погодження сторонами істотних умов щодо ціни та предмету договору.

Колегія суддів зауважує, що за твердженням позивача між сторонами, нібито, було досягнуто домовленість про поставку холодильної машини МКТ вартістю 57780,00 грн., за твердженням відповідача – про поставку холодильного агрегату МКТ-220 вартістю 58000,00 грн., а у вищезгаданих накладних № 52 та № 53 взагалі зазначена ціна холодильної машини 45000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 181 ГК України у разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Такий договір не породжує взаємних прав та обов’язків сторін.

З огляду на викладене, в задоволенні позову ТОВ «Вініл» про стягнення з ПП «Агропромсервіс» на підставі ст. 693 ЦК України 45000,00 грн. боргу – передплати за непереданий в установлений строк товар слід відмовити, оскаржуване рішення скасувати.

Стосовно посилання заявника на те, що справу було розглянуто без участі відповідача, не повідомленого належним чином про судове засідання, у зв’язку з чим були порушені його процесуальні права щодо надання відзиву, заперечень на позов, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 3.6 Роз’яснення Вищого господарського суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Колегія суддів зауважує, що юридичною адресою заявника (відповідача) є та сама адреса, яка зазначена у позовній заяві: 72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Шмідта, 117. Цю саму адресу заявник вказав у якості своєї адреси в апеляційній скарзі.

Як свідчать матеріали справи, ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.11.2007 р. про порушення провадження у справі № 10/8/08 та призначення судового засідання на 14.01.2008 р. було надіслано на адреси сторін, зазначені в позовній заяві, 29.11.2007 р. (згідно вихідного штемпелю канцелярії господарського суду Запорізької області). Доказів того, що відповідач не отримував ухвалу суду, заявником не надано.

Таким чином, відповідач був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце слухання справи. Проте, в судове засідання відповідач свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, не скористався наданими йому ст.ст. 22, 59 ГПК України процесуальними правами щодо надання відзиву на позовну заяву та документів, які б підтвердили заперечення проти позову.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки доводи заявника апеляційної скарги щодо незаконності рішення ґрунтуються на нормах права, підтверджені відповідними доказами та дослідженими обставинами справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Враховуючи допущене судом першої інстанції неповне з’ясування обставин та невідповідність висновків фактичним обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального права, судовий акт у справі слід скасувати, в позові відмовити.

Судові витрати по розгляду справи відповідно до приписів ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агропромсервіс» (м. Мелітополь Запорізької області) задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 14.01.2008 р. у справі № 10/8/08 скасувати.

В позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вініл» (49057, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 174) на користь Приватного підприємства «Агропромсервіс» (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Шмідта, буд. 117) 225,00 грн. державного мита за розгляд апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу наказу з вказівкою необхідних реквізитів доручити господарському суду Запорізької області.

Головуючий суддя Зубкова Т.П.

судді Зубкова Т.П.

Мойсеєнко Т. В. Хуторной В.М.