ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
Справа
№ 17/665/07
суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:
судді Лавренюк О.Т.
суддів Савицький Я.Ф., Гладишева Т.Я.
судового засідання
представників сторін:
А.О., довіреність № 0505/01 від 05.05.2008 р.
з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений
апеляційну скаргу СПД-ФО
рішення господарського
суду Миколаївської області від 28.01.2008 р.

по
справі № 17/665/07

за
позовом ТОВ
“Універсальна база 1608”

до
СПД-ФО ОСОБА_1

про
стягнення збитків

В С Т А Н О В И Л А:

05.09.2007
р. ТОВ “Універсальна база 1608” звернулося до господарського суду Миколаївської
області з позовною заявою до СПД-ФО ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на
користь підприємства збитків на загальну суму 12 766,66 грн. та витрат за
сплату державного мита  у розмірі 127,67
грн. та 118,00 грн. за ІТЗ судового процесу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
на підставі Договору від 01.03.2003 року про надання транспортно-посередницьких
послуг СПД-ФО ОСОБА_1 зобов'язалася організовувати перевезення вантажів вантажу
для позивача.

У
відповідності з вказаним договором позивач надав Відповідачу договір-заявку на
транспортування 25 тонн цукру в мішках з м. Первомайськ до м. Миколаїв.

05.07.2007
р. вказаний цукор у кількості 500 мішків на загальну суму 72348,00 грн. було
отримано за видатковою накладною № 134.

Транспортування
вантажу здійснювалося автомобілем д/н НОМЕР_1та причепом д/н НОМЕР_2

06.07.2007
р. при прийому цукру було встановлено, що мішки з цукром укладені на мокру
підлогу, забруднену розтавшими і у виді гранул міндобривами цегляного кольору
та було з'ясовано, що 85 мішків з цукром з плямами підмочи цегляного кольору
від міндобрив, що перейшли на внутрішню сторону мішка, що виключає можливість
його реалізації, у зв'язку з чим позивач і звернувся з позовом про стягнення
дійсних збитків -вартості зіпсованого цукру у 85 мішках у розмірі 12299,16
грн., неодержаного прибутку у сумі 467,50 грн.

05.11.2007
р. позивач збільшив позовну вимоги та просить стягнути з відповідача, крім
вказаного, додаткові витрати на обстеження цукру в сумі 818,40 грн.

Рішенням
господарського суду Миколаївської області від 28.01.2008 р. по справі №
17/665/07 (суддя Коваль С.М.) позов ТОВ “Універсальна база 1608” до СПД-ФО
ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто збитки у розмірі 12299,00 грн., 818,40
грн. -витрати на проведення експертиз та витрати по сплаті державного мита та
ІТЗ судового процесу, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення
суду обґрунтовано тим, що матеріалами справи доведено порушення зі сторони
відповідача умов договору.

Не
погоджуючись з прийнятим рішенням, СПД-ФО ОСОБА_1 звернулася до Одеського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Миколаївської області від 28.01.2008 р. по справі №
17/665/07 скасувати, постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм
процесуального та матеріального права.

Позивач
надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без
змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В
судовому засіданні 22.04.2008 р. відповідач підтримала апеляційну скаргу в
повному обсязі.

Представник
позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Ухвалою
від 22.04.2008 р. розгляд справи було продовжено, наступне судове засідання
призначено на 13.05.2008 р., однак відповідач в судове засідання не з'явився,
про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

Дослідивши
наявні докази та проаналізувавши, на підставі встановлених у справі фактичних
обставин, правильність застосування господарським судом  при прийнятті оскаржуваного судового рішення
норм матеріального і процесуального права, Одеський апеляційний господарський
суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення., виходячи з
наступного.

Як
встановлено матеріалами справи, 01.01.2003 р. між ТОВ “Універсальна база 1608”
та СПД-ФО ОСОБА_1 було укладено договір про надання транспортно-посередницьких
послуг (далі по тексту - Договір), згідно якого СПД-ФО ОСОБА_1 зобов'язалася
організувати перевезення вантажів.

Термін
дії Договору встановлено до 30.12.2004 р. або до повного виконання сторонами
своїх зобов'язань (п. 10.1 Договору), а пунктом 10.2 Договору передбачено, що
якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодна сторона не виявить
письмового бажання його розірвати, то договір вважається продовженим на той же
строк та на тих же умовах.

До
30.12.2004 р. жодна сторона не виявила бажання розірвання договору, у зв'язку з
чим договір продовжив свою дію і сторони продовжували виконувати умови
зазначеного договору, що спростовує твердження відповідача щодо відсутності
договірних відносин в зазначений період.

Пунктом
3.1.2 Договору передбачено, що СПД-ФО ОСОБА_1 зобов'язана забезпечити подачу
транспортного засобу під завантаження, придатного і повністю готового до
перевезення обумовленого вантажу.

Згідно
із п. 3.2.1 Договору, 05.07.2007 р. ТОВ “Універсальна база 1608” надало СПД -
ФО ОСОБА_1 договір-заявку на транспортування 25,00 тон цукру в мішках з міста
Первомайськ до міста Миколаїв, при цьому, згідно умов договору поставки від
01.02.2007 р. № 0001 і договору-заявки, цукор потрібно було отримати у АТВТ
“Гілєя”, і на зазначеному підприємстві перевізником 05.07.2007 р. за видатковою
накладною № 134 одержано цукор на загальну суму 72 348,00 грн.

З
договору-заявки вбачається, що транспортування вантажу здійснювалося
автомобілем д/н НОМЕР_1і причепом д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 експедитор  СПД ОСОБА_1 (а.с. 11).

Змістом
п. 5.2 Договору зазначено, що при невідповідностях та пошкодженнях, виявлених
протягом погрузки/вигрузки, водій-експедитор повинен внести свої зауваження в
усі екземпляри транспортної накладної, а також брати участь у складанні Акту
вантажоодержувачем, торгово-промислової палати або незалежного експерту
страхової компанії та підписати його.

Відповідно
до п.п. 6.6, 6.7 Договору, СПД - ФО ОСОБА_1 несе матеріальну відповідальність
за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення до моменту
передачі вантажу вантажоодержувачу і відповідальність за осіб, що залучаються
до виконання договору, як за власні дії.

06.07.2007
р. експертом торгово-промислової палати Миколаївської області ОСОБА_3 було
складено акт експертизи № 120-1237, якою встановлено, що експертом було
оглянуто цукор-пісок в мішках, що знаходився в вантажному автомобілі д/н
НОМЕР_1і причепі д/н НОМЕР_2. Згідно акту транспортний засіб представляє собою
вантажний автомобіль з металевим контейнером без поверху, котрий зверху накрито
брезентом. При розкритті автомашини вантажоодержувачем з участю експерта,
встановлено, що мішки укладено на мокру підлогу, забруднену розтавшими у виді
гранул міндобривами цегляного кольору. В процесі розвантаження автомашини,
огляду і розсортуванні мішків з'ясовано, що взагалі навантажено 500 мішків
цукру-піску, з яких 336 - чистих і цілих, 78 - з плямами підмочи водою, що
перейшли на внутрішню сторону мішка, 85 - з плямами підмочи цегляного кольору
від міндобрив, що перейшли на внутрішню сторону мішка (а.с. 12-13, фототаблиця,
а.с. 14-27).

Згідно
експертного висновку від 02.11.2007 року за № 120-1977, зробленого на
замовлення ТОВ „Універсальна база”, перевірені
85 мішків з  цукром -піском  масою 4250 кг з плямами підмочи не
відповідають  вимогам ДСТУ 4623:2006,
розділ 3 п.3.2.5., таблиця 1 по наявності різкого стороннього запаху, не
характерний для сухого цукру піску, а також наявності липких комків від світло
-цегляного кольору до цегляного ( коричневий з відтінками), розділ 1 „Сфера
застосування „ не може бути використаний як харчовий продукт для реалізації
через роздрібну торгову мережу, в системі ресторанного господарства і для
промислової переробки в різних галузях
харчової промисловості (кондитерської, хлібопекарної, молочній та
інших), (а.с. 55).

Відповідно
до Закону України „Про безпеку та якість харчових продуктів”, стаття 10, розділ
2, п.п. 2, 3, 4 для вирішення питання про подальше використання цукру-піску з
плямами підмочи від мінеральних добрив, вказаний цукор надати органам
Держсаннагляду.

Відповідно
до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно
до умов Договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Як
вбачається з вищевикладеного, відповідач не виконав взяті на себе договірні
зобов'язання і  має відшкодувати завдані
цим збитки.

Відповідно
до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Розмір
збитків, завданим порушення зобов'язання, доводиться кредитором.

Збитки
визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного
задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути
виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення
позову, якщо інше не встановлено договором або законом.

Претензія,
направлена позивачем відповідачу (а.с. 28-29), задоволена не була, що зумовило
звернення позивача до суду.

Враховуючи
наведене, господарський суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача
спричинені збитки у розмірі 12299,16 грн. (загальна сплачена сума за 500 мішків
цукру 72 348,00 грн., вартість одного мішка цукру 144,69 грн., вартість
зіпсованого цукру у 85 мішках -12299,16 грн.).

За
обстеження спірного товару позивачем регіональній торгово-промисловій палаті за
платіжними дорученнями № 198 від 10.07.2007 року та № 355 від 02.11.2007
р.  сплачено 818,40 грн. (300 грн. та
518,40 грн. відповідно) і господарський суд першої інстанції цілком
обґрунтовано, на підставі ст.ст. 224, 225 ГК України, стягнув вказану суму на
користь позивача з відповідача.

Посилання
відповідача щодо закінчення дії договору
в 2004 році, відсутності вини відповідача в псуванні цукру не
приймаються до уваги, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Оскаржуючи
рішення господарського суду, відповідач зазначив, що не був повідомлений про
дату та місце обстеження цукру і , відповідно, не мав можливості захищати свої
права та, крім того, надані акти обстеження цукру (акти експертиз) не можна
вважати належними та допустимими
доказами.

Такі
доводи не заслуговують на увагу, оскільки
відповідно до Закону України „Про торгово-промислові палати в Україні”,
розділу 3 „права та майно торгово-промислових палат”, статті 11: Права
торгово-промислових палат: Торгово-промислові палати мають право:
проводити  на замовлення  українських та іноземних підприємців
експертизу, контроль якості, кількості , комплектності товарів (у тому числі
експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Відповідно
до Статуту Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області  (а.с. 64-68), Регіональна палата має право
проводити на замовлення  українських та
іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості комплектності
товарів (у тому числі імпортних) і визначати їх вартість (розділ 3, п. 3.1.5).

Таким
чином, експерт торгово-промислової палати цілком обґрунтовано, на підставі
законодавства та Статуту провів обстеження цукру-піску та в межах своїх
повноважень надав висновок щодо його якості та неможливості використання.

Твердження
відповідача щодо відсутності повідомлення про час проведення обстеження,
спростовуються наданими позивачем доказами
про  повідомлення відповідача про
обстеження цукру експертом торгово-промислової палати.

Твердження
відповідача щодо реалізації вказаного цукру безпідставне, не доведено
матеріалами справи та будь-якими доказами.

В
задоволені вимог позивача в частині стягнення неодержаного прибутку  судом першої інстанції цілком обґрунтовано
відмовлено, оскільки позивачем не надано будь-якого підтвердження роздрібної
ціни цукру на момент пошкодження товару.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає
безпідставними та необґрунтованими доводи скаржника, які приведені апеляційній
скарзі, та вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції
слід залишити без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Описка,
допущена судом першої інстанції, в описовій та вступній частині (стягнення
заборгованості за договором купівлі-продажу від 13.01.2005 р.) не вплинула на
правильність вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського
процесуального Кодексу України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну
скаргу СПД-ФО ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення господарського суду
Миколаївської області від 28.01.2008 р. по справі № 17/665/07 залишити без
змін.

Постанова
в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову
апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий
суддя
О.Т. Лавренюк

Суддя
Я.Ф. Савицький

Суддя
Т.Я. Гладишева