ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2008 р. Справа № 11/29-08

вх. №

Суддя господарського суду Черленяк М.І.

при секретарі судового засідання Шипілов А. Ю.

за участю представників сторін:

прокурора - Присяжнюк О.,

позивача - Культурбаєв Л.М.;

відповідача - Толдіна І.В.

розглянувши справу за позовом Прокурора Дзержинського району м. Харкова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків

до ТОВ "Новасофт" м. Харків

про стягнення 975,23 гривень

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дзержинського району міста Харкова звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (позивач по справі) до Товариства з обмеженою відповідальності „Новасофт” про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 890,18 гривень та пені в сумі 85,05 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем систематично порушуються вимоги статті 18 та 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” та пункти 3.3, 3.5, 5.2 укладеного між позивачем та відповідачем договору оренди, зокрема, щодо своєчасного перерахування у встановленому договором розмірі орендної плати.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (аркуш справи 23-25), мотивуючи такі заперечення тим, що заявлені вимоги не ґрунтуються на приписах чинного законодавства та недоведені суду, оскільки орендна плата відповідачем сплачується позивачу своєчасно та у встановленому договором розмірі.

Ухвалою господарського суду від 21 квітня 2008 року розгляд справи було відкладено на 07 травня 2008 року та зобов’язано позивача надати до суду письмові пояснення на відзив на позовну заяву.

В призначеному 07 травня 2008 році судовому засіданні прокурор підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити. Позивач витребуваних ухвалою суду від 21 квітня 2008 року письмових пояснень на відзив на позовну заяву не надав, проте забезпечив явку свого представника в призначене судове засідання, який на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача проти позову заперечував у повному обсязі з мотивів недоведеності вимог позивача та просив суд в позові відмовити повністю.

Суд, вислухавши присутніх у судовому засідання представників сторін, дослідивши подані сторонами докази та наявні матеріали справи, встановив наступне.

19.06.2001 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю фірмою „Новасофт” (орендарем) було укладено договір оренди № 433-Н (аркуш справи 7-9). Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування окрема індивідуально визначене майно - нежитлові вбудовані приміщення, загальною площею 70,0 м. кв., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21-А. Зазначені нежитлові вбудовані приміщення згідно акту приймання-передачі 19.06.2001 року було передано орендодавцем орендарю (аркуш справи 10).

До вказаного договору 04 грудня 2003 року було укладено додаткову угоду № 1 щодо внесення змін в пункт 1.1 договору. 03 травня 2006 року було укладено додаткову угоду № 2 відносно внесення змін в пункт 3.3 договору.

В травні 2007 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області було запропоновано ТОВ „Новасофт” укласти додаткову угоду № 3 до договору оренди № 433-Н від 16.06.2001 року. Відповідну додаткову угоду № 3, підписану орендодавцем та скріплену печаткою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, було надіслано поштою орендарю.

Додатковою угодою № 3 до договору оренди № 433-Н від 19.06.2001 року в запропонованій редакції орендодавця було передбачено внесення змін в пункт 3.1 договору відносно орендної плати та в розділ 6 договору відносно обов’язків орендаря. Зокрема, новою редакцією пункту 3.1 було встановлено, що орендна плата за базовий місяць перерахунку оренди грудень 2006 року - 749,31 гривень (місяць, рік). Орендна плата за перший місяць оренди з перерахунком - січень 2007 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць перерахунку на індекс інфляції за січень 2007 року (місяць, рік). Різниця по сплаті орендної плати, що виникне внаслідок зміни орендної ставки, за період з 01.01.2007 року до моменту набрання чинності додатковою угодою, повинна бути сплачена орендарем протягом місяця після її підписання.

Орендарем (відповідачем по справі) було розглянуто запропоновану орендодавцем додаткову угоду № 3 до договору оренди № 433-Н від 19.06.2001 року та складено протокол розбіжностей до додаткової угоди № 3. Зазначена додаткова угода № 3 була підписана орендарем з застереженням та разом з протоколом розбіжностей супровідним листом надіслана на адресу орендодавця - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (аркуш справи 37).

Зазначеним протоколом розбіжностей (аркуш справи 38-39) було передбачено викласти пункт 3.1 додаткової угоди до договору оренди № 433-Н від 19.06.2001 року в іншій редакції, ніж було запропоновано орендодавцем. Зокрема, орендна плата за базовий місяць перерахунку оренди травень 2007 року –763,74 гривень (місяць, рік). Орендна плата за перший місяць оренди з перерахунком - червень 2007 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць перерахунку на індекс інфляції за травень 2007 року (місяць, рік). Абзац другий пункту 3.1 додаткової угоди № 3 до договору оренди № 433-Н від 19.06.2001 року пропонувалось виключити.

Орендодавцем, як свідчать матеріали справи, було отримано підписану орендарем додаткову угоду разом з протоколом розбіжностей, що було підтверджено представником позивача в процесі розгляду справи в господарському суді. Орендодавцем же протокол розбіжностей у встановленому порядку розглянуто не було, до суду для врегулювання розбіжностей орендодавець у встановлений законом строк не звернувся.

Порядок укладання господарських договорів встановлено статтею 181 Господарського кодексу України. Порядок зміни господарських договорів встановлений статтею 188 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками сторін. Допускається укладання господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої статті 181 ГК України і повертає один примірник договору другій стороні у двадцятиденний строк після одержання договору (частина 3 статті 181 ГК України).

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов’язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони (частина 5 зазначеної статті).

Відповідно до частини 7 статті 181 Господарського кодексу України якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов’язковим для сторін на підставі закону та яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишились неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Як свідчать матеріали справи, позивач (орендодавець) отримавши протокол розбіжностей та підписану з застереженням орендарем додаткову угоду № 3 до договору оренди № 433-Н від 19.06.2001 року до суду для врегулювання розбіжностей у встановлений законом строк не звернувся, обмежившись надсиланням орендарю вимоги сплатити різницю по сплаті орендної плати, що виникла, на його думку, внаслідок зміни орендної ставки, за період з 01.01.2007 року до моменту набрання чинності додатковою угодою.

Частиною 3 статті 118 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік” встановлено, що договори оренди державного та комунального майна, укладені до 1 січня 2007 року у шестимісячний термін підлягають обов'язковому перегляду відповідно до встановленої норми. Тобто обов’язковість укладення договорів оренди прямо випливає з наведеного закону, що дає суду стверджувати про прийняття орендодавцем (позивачем по справі) пропозицій орендаря (відповідача по справі), викладених в протоколі розбіжностей до додаткової угоди № 3 згідно з приписами частини 7 статті 181 Господарського кодексу України.

За таких обставин справи та з огляду на вказані вимоги закону, суд приходить до висновку, що додаткова угода № 3 до договору оренди № 433-Н від 19.06.2001 року укладена сторонами у редакції, запропонованій орендарем, тобто з урахуванням протоколу розбіжностей до додаткової угоди № 3.

Матеріалами справи ж, зокрема наданими відповідачем платіжними дорученнями (аркуш справи 27-36) підтверджено, що орендар сплачує орендодавцю своєчасно у встановленому порядку та у визначеному додатковою угодою № 3 з урахуванням протоколу розбіжностей розмірі орендну плату, заборгованості по орендній платі не має. Отже відповідач добросовісно виконує обов’язки орендаря по договору оренди № 433-Н від 19.06.2001 року.

Наведені обставини справи з урахуванням вказаних приписів чинного законодавства дають підстави суду стверджувати, що заборгованості відповідача перед позивачем за договором оренди № 433-Н від 19.06.2001 року не існує, позовні вимоги прокурора позбавлені фактичного та правового обґрунтування, не доведені суду конкретними необхідними доказами, в зв’язку з чим в задоволенні позову суд відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтею 181, 188 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення підписано 12 травня 2008 року.

Суддя Черленяк М. І.