КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2008                                                                                           № 43/747

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Вербицької О.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

ініціюючого кредитора: Завгородній Б.В. (дов. від 10.04.2008 року № 11);

боржника: не з’явились;

Державної податкової інспекції у Печерськомурайоні м. Києва: Куракін Ю.В. (дов. від 19.09.2007 р. № 12206/9/10-009);

арбітражний керуючий - ліквідатор: не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м.Києва

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 08.02.2008

у справі № 43/747

за заявою                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Ко"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Діонат"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 08.02.2008 року у справі №43/747 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Тітан Ко” (далі – ініціюючий кредитор, ТОВ “Тітан Ко”) до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДІОНАТ” (далі – боржник, ТОВ “ДІОНАТ”) про визнання банкрутом затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс станом на 08.02.2008 року, ліквідовано ТОВ “ДІОНАТ” та припинено провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва (далі – ДПІ у Печерському районі м. Києва) звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою залишити заяву ТОВ “Тітан Ко” про визнання ТОВ “ДІОНАТ” банкрутом без розгляду.

В обґрунтування апеляційних вимог ДПІ у Печерському районі м. Києва зазначає, що при прийнятті спірної ухвали судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а саме, ст.ст. 7, 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та пп.8.2 Інструкції № 80 «Про порядок обліку платників податку», ст.ст. 33 та 34 Господарського процессуального колексу України. Так, порушуючи провадження у даній справі, місцевий господарський суд не з’ясував обставини неплатоспроможності боржника, не дослідив питання можливої санації боржника, не повідомив ДПІ у Печерському районі м. Києва про розгляд даної справи, чим позбавив можливості провести документальну перевірку боржника.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2008 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 11 год. 20 хв. 07.04.2008 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Тітан Ко” надало письмовий відзив на апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва, в якому спростовує наведені в ній доводи та просить залишити спірну ухвалу від 08.02.2008 року – без змін, а апеляційне провадження з скаргою Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва припинити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2008 року, у зв’язку з неявкою представників ініціюючого кредитора, боржника та ліквідатора, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 14.04.2008 року.

14.04.2008 року в судове засідання в апеляційній інстанції з’явились представники ініціюючого кредитора та Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва.

Представник боржника та ліквідатор в судове засідання не з’явились. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце слухання справи по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників боржника та ліквідатора.

Представник ДПІ у Печерському районі м. Києва в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити: скасувати оскаржувану ухвалу від 08.02.2008 року та заяву ТОВ “Тітан Ко” про визнання ТОВ “ДІОНАТ” банкрутом залишити без розгляду.

Представник ініціюючого кредитора щодо задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 08.02.2008 року – без змін.

Заслухавши пояснення представників ДПІ у Печерському районі м. Києва, ініціюючого кредитора, розглянувши доводи апеляційної скарги, письмового відзиву на неї ініціюючого кредитора, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ДПІ у Печерському районі м. Києва не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту – ГПК України) апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ст. 106 ГПК України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пункт 1 ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року № 2343-XII встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.12.2007 року за заявою ТОВ “Тітан Ко” було порушено провадження у справі № 43/747 про банкрутство ТОВ “ДІОНАТ” в порядку ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року № 2343-XII (далі – Закон № 2343).

В обгрунтування зазначеної заяви ТОВ “Тітан Ко” зазначає, що у ТОВ “ДІОНАТ” перед ТОВ “Тітан Ко” існує безспірна, визнана боржником, заборгованість за договором купівлі-продажу від 08.01.2007 року в розмірі 253 440,00 грн., яка не була ним сплачена понад 3 місяці. Крім того, ТОВ “ДІОНАТ” відсутнє за своїм місцезнаходженням.

Постановою господарського суду м. Києва від 14.12.2007 року ТОВ “ДІОНАТ” визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ульянчука Юрія Анатолійовича, зобов’зано ліквідатора письмово повідомити про визнання ТОВ “ДІОНАТ” банкрутом усіх відомих йому кредиторів, підприємницьку діяльність банкрута завершено, строк виконання усіх грошових зобов’язань банкрута та зобов'язання щодо сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) є таким, що настав з 14.12.2007 року, припинено нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута з 14.12.2007 року, припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном з 14.12.2007 року, зобов’язано ліквідатора провести ліквідаційну процедуру та надати суду звіт та ліквідаційний баланс банкрута у строк до 14.10.2008 року.

На виконання вимог постанови суду, ліквідатором ТОВ “ДІОНАТ” було направлено запити до Управління Державної автомобільної інспекції м. Києва, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна Київської міської державної адміністрації, Державної комісії з цінних паперів та Фондового ринку, Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві, Головного управління земельних ресурсів, на які надійшли відповіді.

Відповідно до довідки Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва від 18.12.2007 року № 1451/24-016, станом на 17.12.2007 року у Товариства з обмеженою відповідальністю “ДІОНАТ” відсутня заборгованність з податків і зборів (обов'язкових платежів).

30.01.2008 року через відділ документального забезпечення господарського суду м. Києва ліквідатором було надано звіт та ліквідаційний баланс ТОВ “ДІОНАТ”.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 08.02.2008 року затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута станом на 14.12.2007 року та Товариство з обмеженою відповідальністю “ДІОНАТ” ліквідовано як юридичну особу зв'язку з банкрутством.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “ДІОНАТ” порушено за заявою ТОВ “Тітан Ко” в порядку ст. 52 Закону № 2343.

Як визначено ст. 52 Закону № 2343, у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань. Господарський суд у двотижневий строк з дня винесення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника виносить постанову про визнання відсутнього боржника банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру і призначає ліквідатором ініціюючого кредитора за згодою останнього. У разі виявлення майна відсутнього боржника ліквідатора має бути замінено за клопотанням кредитора арбітражним керуючим, про що господарський суд виносить ухвалу. У разі виявлення ліквідатором майна відсутнього боржника, визнаного банкрутом, сума виручки від продажу такого майна направляється на покриття витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство. У разі, якщо кредитор не подав до господарського суду клопотання щодо кандидатури арбітражного керуючого (ліквідатора), ухвала господарського суду надсилається державному органу з питань банкрутства, якою зобов'язується протягом семи днів від дати винесення ухвали забезпечити участь у справі ліквідатора з числа працівників державного органу з питань банкрутства. Ліквідатор письмово повідомляє про визнання господарським судом відсутнього боржника банкрутом усіх відомих йому кредиторів відсутнього боржника, які в місячний строк з дня одержання повідомлення можуть направити ліквідатору заяви з вимогами до банкрута. За клопотанням ліквідатора у разі виявлення ним майна відсутнього боржника, визнаного банкрутом, господарський суд може винести ухвалу про припинення процедури ліквідації, передбаченої цією статтею, і переходу до загальних судових процедур у справі про банкрутство, передбачених цим Законом. Задоволення вимог кредиторів здійснюється в порядку черговості, передбаченому статтею 31 цього Закону. Кредитори можуть оскаржити результати розгляду їх вимог ліквідатором до господарського суду до затвердження господарським судом ліквідаційного балансу.

Відповідно до матеріалів справи, провадження у даній справі порушено судом першої інстанції правомірно та обгрунтовано, оскільки у боржника перед ініціюючим кредитором на день звернення останього із заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ “ДІОНАТ” були безспірні вимоги, підтверджені належними документами, та боржник був відсутній за своїм місезнаходженням – м. Київ, провул. Ново-Печерський, 5 (згідно довідки № 197 Головного управління статистики у м. Києві), що засвідчено актами від 12.12.2007 року та 18.12.2007 року, складеними директором ТОВ “Тітан Ко” та головою правління Відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство № 5», яке є орендодавцем приміщення розташованого у м. Києві провул. Ново-Печерський, 5, що орендував боржник на підставі договору оренди від 15.06.2007 року.

На виконання вимог постанови господарського суду м. Києва від 14.12.2007 року, та згідно ст. 52 Закону № 2343, ліквідатором були направлені запити до всіх відомих йому кредиторів банкрута – ТОВ “ДІОНАТ”.

Згідно відповіді Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва від 18.12.2007 року № 1451/24-016, станом на 17.12.2007 року у Товариства з обмеженою відповідальністю “ДІОНАТ” відсутня заборгованність з податків і зборів (обов'язкових платежів).

Належних та допустимих доказів на спростування відомостей, зазначених в даній довідці, ДПІ у Печерському районі м. Києва не надала.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанці, представник ДПІ у Печерському районі м. Києва усно підтвердив, що у ТОВ “ДІОНАТ” немає податкової заборгованості.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На думку апеляційної інстанції Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва не доведено свої апеляційні вимоги, у зв'язку з чим вони не підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд повно з’ясував всі обставини справи та дав їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 101 – 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Ухвалу господарського суду м. Києва від 08.02.2008 року по справі № 43/747 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Тітан Ко” до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДІОНАТ” про визнання банкрутом залишити без змін, а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва – без задоволення.

2.          Справу № 43/747 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді

16.04.08 (відправлено)