ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

10.04.2008

Справа №2-9/135-2008

За позовом Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго", м. Сімферополь

До відповідача ВАТ "Кримрембудтрест", м. Сімферополь

Про стягнення 63 382,62 грн.

Суддя ГС АР Крим Н.С.Пєтухова

Представники:

Від позивача - Омельченко А.В. - пред-к, дов. №20-3/12 від 09.01.08р.

Від відповідача - Костюкова І.М. - пред-к, дов. №4 від 14.01.08р.

Сутність спору: Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим із позовом, у якому просить стягнути з відповідача 63 382,62 грн. заборгованості, у тому числі 50538,99 грн. основного боргу, 9162,08 грн. індексу інфляції, 2090,68 грн. 3% річних.

Відповідач проти позову заперечує по мотивам, викладеним у відзиву на позов вих. №1.

У судовому засіданні 01.04.2008 р. була оголошена перерва до 10.04.2008 р. до 15:00 годин.

10.04.2008 р. судове засідання відбулось у присутності представника відповідача - Костюкова І.М. - пред-к, дов. №4 від 14.01.08р. Позивач явку свого представника не забезпечив. Про день слухання був сповідомлений належним чином, причина не явки представника позивача суду не відома.

Розглянувшиматеріали справи, а також додатково надані сторонами документи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд –

В с т а н о в и в:

05.12.1996 р. між сторонами був укладений|ув'язнений| договір № 107 на відпустку теплової енергії.

06.11.2001 р. між сторонами був укладений|ув'язнений| договір № 107-с на відпустку теплової енергії.

У відповідності з умовами даних договорів постачальник (позивач по справі) брав на себе зобов'язання надати, споживач(відповідач по справі) брав на себе зобов'язання прийняти теплову енергію у вигляді теплоносія для опалювання, вентиляція і гарячого водопостачання у об’ємі, ухваленого договорами(п.1 договорів).

Пунктом 11 договору № 107 від 05.12.1996 р. сторони передбачили, що відповідач зобов’язався проводити оплату за теплову енергію щомісячно до 5 числа місяця наступного за розрахунковим проводити оплату за послуги по теплопостачанню.

Відповідно до п.2.4 договору №107-с від 06.11.01р. споживач зобов’язаний був проводити кінцевий розрахунок за вказані позивачем послуги по теплопостачанню в строк до 25 числа місяця наступного за розрахунковим.

Позивач обгрунтовуває наявність боргу у відповідача за вказані послуги по теплопостачанню зі посиланням на наявні договори № 107 від 05.12.1996 р. та № 107-с від 06.01.2001 р.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по договору № 107 від 05.12.1996 р. за період з 01.11.2004р. по 01.08.2007р. у сумі 40497,68грн. та по договору № 107-с від 06.01.2001 р. за період з 01.11.2004р. по 01.08.2007р. у сумі 10041,30грн., посилаючись на те, що відповідачем борг у добровільному порядку не був погашений.

Розглянувши матеріали справі суд не знаходить підстав для задоволення позивних вимог позивача у частині стягнення боргу у сумі 50538,99грн.

Позивач просить стягнути з відповідача борг, що утворився у зв’язку з невиконанням відповідачем умов договорів № 107 від 05.12.1996 р. та № 107-с від 06.01.2001 р.

Однак договір № 107 від 05.12.1996 р. був укладений сторонами строком на п’ять років з дня його підписання та вважає продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку договору не буде повідомлене письмово однієї зі сторін про припинення або зміну договору.

Таким чином строк дії договору № 107 від 05.12.1996 р. закінчився 05.12.2002р. і після вказаної дати втратив силу, що підтверджується листом позивача вих. №11-3/52 від 10.01.2003р. спрямованим на адресу відповідача, що містить пропозицію про переукладення договору у зв’язку з закінченням строку дії.

Договір №107-с був укладений сторонами 06.11.2001р. строком на один рік та вважався пролонгованим на наступний строк, якщо за місяць до закінчення строку договору не буде повідомлення однієї зі сторін про припинення або зміну договору(п.6 договору). Таким чином строк дії договору № 107-с від 06.01.2001 р. закінчився 06.11.2003р.

Крім того, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.04р. прямо передбачено, що відношення між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних початках, відповідно до ч. 2 ст. 1 Розділу VIII «Завершальні положення» Закону, договори про надання житлово-комунальних послуг, увязнені до набуття чинності цього Закону (до яких відносилися б Договори № № 107 і 107-С у випадку якби вони не втратили силу відповідно з 05.12.02р. і 6.11.03р.), повинні були бути приведені у відповідність з ним до 1 січня 2006р., не приведені у відповідність після зазначеного строку втрачають силу.

Приймаючи до увазі вищевикладене, суд вважає, що на підставах, заявлених позивачем у позивної заяві, позов не може бути задоволений.

Більш того, позивач не скористався правом у відповідності ст. 22 Господарського процесуального кодексу України до прийняття рішення змінити підстави позову.

Ст.33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем таких обставин суду не представлено.

При вказаних обставинах, у стягненні з відповідача 50538,99 грн. заборгованості слідує відмовити.

Оскільки при розгляді справи встановлена безпідставність позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу, то позовні вимоги відносно стягнення з відповідача 9162,08 грн. індексу інфляції, 2090,68 грн. 3% річних задоволенню також не підлягають.

Рішення оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України і підписано 10.04.2008 р.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 33, 49, 77, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Петухова Н.С.