ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2008 р. Справа № 45/77-08

вх. № 2452/5-45

Суддя господарського суду Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Люшня Н.А

за участю представників сторін:

позивача - Годованець В.В., доручення № 865/1 від 01.11.2007 р. відповідача - Пономарьов С.М., доручення від 06.09.2007 р., Поліщук О.А., дорученнявід 21.11.2007 р.

розглянувши справу за позовом Підприємства матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "Реагент", м. Дніпропетровськ

до ЗАТ "Харківський плитковий завод" м. Харків

про стягнення 98960,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 71986,44 грн. основного боргу, 13677,42 грн. пені, 10272 грн. штрафу, 2454,74 грн. інфляційних, 224,22 грн. річних, 345,75 грн. судових витрат, 989,61 грн. держмита та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням з боку відповідача зобов’язань по оплаті товару за договором № 99/08 від 31 січня 2008 р.

В судовому засіданні 23 квітня 2008 р. позивач просив суд прийняти заяву про зменшення розміру позовних вимог мотивуючи сплатою відповідачем суми основного боргу та стягнути з відповідача на користь позивача 14397,29 грн. пені, 10272 грн. штрафу, 3527,34 грн. інфляційних, 271,42 грн. річних, 321,75 грн. судових витрат, 989,61 грн. держмита та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суд, розглянувши заяву позивача щодо зміни (зменшення) позовних вимог, з огляду на те, що позивачем збільшено пред’явлені до стягнення суми пені, інфляційних, річних та не надано суду доказів сплати державного мита в збільшеній частині позову, відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України повернув заяву позивача за № 385 від 14.04.2008 р. без розгляду.

Відповідач судовому 23 квітня 2008 р. проти позову заперечував та заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв’язку з чим розгляд справи було відкладено до 19 травня 2008 року.

06 травня 2008 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач збільшує розмір позовних вимог з урахуванням сплати відповідачем суми основного боргу та просить стягнути з відповідача 14397,29 грн. пені за порушення грошових зобов’язань, 10272,00 грн. штрафу, 3455,35 грн. інфляційних, 265,52 грн. річних, 1003,77 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Разом з тим, позивач просить прийняти відмову позивача від судових витрат у розмірі 345,75 грн.

В судове засідання 19 травня 2008 року позивач з’явився, свою заяву від 06 травня 2008 року про збільшення розміру позовних вимог підтримує у повному обсязі та заявив клопотання про прийняття вищевказаної заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідач в призначене судове засідання з’явився, надав суду відзив на заяву позивача про збільшення позовних вимог та просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, також заявив клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, застосувавши подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла в період прострочення.

Суд, розглянувши клопотання позивача про прийняття заяви про збільшення позовних вимог, вислухавши думку позивача з цього приводу, який не заперечував проти прийняття заяви, вважає клопотання позивача таким, що підлягає задоволенню відповідно до ст. 22 ГПК України, оскільки позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, надані докази та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що позивачем на підставі договору № 99/08 від 31 січня 2008 року, доручення ЯОЛ № 908782 від 04.02.2008 року та накладеної № 1307 від 05.025.2008 року була відпущена відповідачу хімічна продукція в кількості 10000 кг. на загальну суму 102720,00 грн.

Відповідно до п. 2.3 договору № 99/08 відповідач оплачує поставлений товар протягом 10 банківських днів з моменту поставки до 22 лютого 2008 року. Проте відповідач оплатив поставлений товар лише частково, несплаченою залишилась сума в розмірі 71986,44 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Як свідчать матеріали справи та підтверджено позивачем в судовому засіданні, відповідач 08 квітня 2008 року сплатив позивачу суму основного боргу в розмірі 71986,44 грн. Таким чином, провадження в цій частині підлягає припиненню відповідно до п. 1.1 ст. 80 ГПК України (відсутній предмет спору), оскільки сума боргу сплачена відповідачем лише після подання позовної заяви до суду.

Відповідно до п. 7.2. договору № 99/08 відповідач за несвоєчасне виконання обов’язків по оплаті за товар сплачує пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої оплати за кожен день прострочки, але не більше ніж розмір подвійної ставки НБУ. За прострочення оплати більш ніж 10 (днів) відповідач додатково сплачує штраф в розмірі 10 % від суми договору. Суд, розглянувши цю частину позовних вимог, з огляду на те, що відповідно до Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ та приймаючи до уваги, що відповідач не виконав прийнятий на себе обов’язок по оплаті в термін, встановлений договором, визнав нараховані позивачем пеню в сумі 1730,82 грн. та штраф в розмірі 10272,00 грн. обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд відхиляє клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, застосувавши подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла в період прострочення. оскільки згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань" від 22.11.1996 року 543/96-ВР розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, проте дана норма закону не розповсюджується на розмір штрафу, отже він не може бути обмежений подвійною обліковою ставкою НБУ та стягується в розмірі передбаченому договором між сторонами.

Також позивачем до стягнення заявлено 3455,35 грн. інфляційних та 265,52 грн. річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3455,35 грн. інфляційних та 265,52 грн. річних обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

В частині позовних вимог щодо стягнення 345,75 грн. провадження у справі підлягає припиненню згідно до п. 4 ст. 80 ГПК України за відмовою позивача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 877,10 грн. та згідно зі ст. 44 ГПК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, п. 1.1, п. 4 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Клопотання позивача задовольнити.

Прийняти заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог.

В клопотанні відповідача відмовити.

В задоволенні позову відмовити частково.

Стягнути з ЗАТ "Харківський плитковий завод", 61106, м. Харків, пр. Московський, 297 (в тому числі з р/р 9019 в ЗАТ "ОТП Банк", МФО 300528, ) на користь ТОВ Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Інженерний Центр "Реагент", 49041, м. Дніпропетровськ, вул. Трудові резерви, 6 (р/р 1905 у КБ "Приватбанк" м. Дніпропетровська, МФО 305299, ) - 1730,82 грн. пені, 10272,00 грн. штрафу, 3455,35 грн. інфляційних, 265,52 грн. річних, 877,10 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 72332,19 грн. провадження по справі припинити.

Рішення підписано 21 травня 2008 року.

Суддя Калініченко Н.В.