ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008 р.

№ 4/2459-8/302(4/2437-4/212)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйова О.В. –головуючого

Полянського А.Г.

Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача

не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача

Левицький Є.В. –дов. від 18.01.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Пустомитівської центральної районної лікарні

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду

від

05.11.2007 року

у справі

№ (4/2459-8/302) 4/2437-4/212 господарського суду Львівської області

за позовом

Закритого акціонерного товариства “Укррентген”

до

Пустомитівської центральної районної лікарні

про

спонукання до виконання умов договору

ВСТАНОВИВ:

У судових засіданнях 22.01.2008 року та 12.02.2008 року оголошувалась перерва на 19.02.2008 року о 12 год. 35 хв. відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України. 22.01.2008 року та 12.02.2008 року у судових засіданнях були присутні представники позивача та відповідача.

У вересні 2005 року Закрите акціонерне товариство “Укррентген” звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до Пустомитівської центральної районної лікарні про зобов’язання відповідача виконати умови договору від 01.11.2004 року шляхом здійснення замовлення Закритому акціонерному товариству “Укррентген” на поставку стаціонарного флюорографу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до вимог Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” між позивачем та відповідачем 01.11.2004 року було укладено договір, в силу якого позивач продає відповідачу стаціонарний флюорограф марки “SERIOMETA-7” виробництва Чехії. Відповідно до умов вказаного вище договору позивач повинен був поставити товар відповідачу на умовах попереднього замовлення, а останній відмовляється направляти замовлення, посилаючись на відсутність фінансування.

Рішенням господарського суду Львівської області від 19.03.2007 року (суддя: Довга Г.І.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.11.2007 року (судді: Марко Р.І. –головуючий, Бонк Т.Б., Бойко С.М.) по справі № (4/2459-8/302) 4/2437-4/212 господарського суду Львівської області, позов задоволено повністю. Зобов'язано Пустомитівську центральну районну лікарню виконати умови договору від 01.10.2004 року шляхом здійснення замовлення Закритому акціонерному товариству “Укррентген” на поставку стаціонарного флюорографу. Стягнуто з Пустомитівської центральної районної лікарні на користь Закритого акціонерного товариства “Укррентген” 85, 00 грн. державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Мотивуючи судові рішення, господарські суди з посиланням на Закон України "Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти", статті 526, 530 Цивільного кодексу України, статті 188, 193 Господарського кодексу України зазначають про те, що суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач зобов'язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання.

Не погоджуючиcь з постановою, Пустомитівська центральна районна лікарня звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.11.2007 року по справі № (4/2459-8/302) 4/2437-4/212 господарського суду Львівської області, в якій просить постанову у справі та рішення господарського суду Львівської області від 19.03.2007 року скасувати, а провадження у справі припинити, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального права, зокрема, статті 34 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти", статей 78, 116, 119 Бюджетного кодексу України, Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності". Зокрема, заявник зазначає про те, що позивач не мав відповідної ліцензії з 28.05.2003 року до 18.07.2005 року. Закрите акціонерне товариство "Укррентген" на протязі зазначеного періоду (період проведення тендеру та укладення договору) не мав законних підстав на реалізацію стаціонарного флюорографу Пустомитівській центральній районній лікарні та не мав права провадження діяльності з використання джерел іонізуючого випромінювання: робота з приладами, що генерують іонізуюче випромінювання (апарати рентгенівські медичні від 10 – до 400 кВ до 800 мА), а саме на технічне обслуговування, монтаж, демонтаж, ремонт, наладку.

Позивач відзив на касаційну скаргу не надав.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача, присутнього у судовому засіданні та пояснення представників сторін, присутніх у судових засіданнях 22.01.2008 року та 12.02.2008 року, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено господарськими судами першої та апеляційної інстанції, відповідно до Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" у Віснику державних закупівель у 2004 році було опубліковано оголошення про проведення торгів щодо закупівлі рентгенівського флюорографічного апарату для потреб Пустомитівської центральної районної лікарні.

Рішенням Тендерної комісії Пустомитівської центральної районної лікарні від 21.10.2004 року переможцем торгів визнано Закрите акціонерне товариство “Укррентген” та Повідомленням від 21.10.2004 року акцептовано тендерну пропозицію позивача, на підставі чого між сторонами було укладено договір від 01.11.2004 року.

Відповідно до умов зазначеного договору, позивач зобов’язався продати, а відповідач купити стаціонарний флюорограф вартістю 330000,00 грн.

Згідно пункту 5.1 договору продавець (позивач) постачає товар до місця знаходження покупця (відповідача) на підставі попереднього замовлення на умовах після оплати. Покупець зобов’язується розрахуватись з продавцем протягом двох місяців після затвердження районного бюджету на 2005 рік, в який повинно бути закладено кошти по виконанню даного договору, але не пізніше квітня 2005 року.

Відповідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи позов господарські суди виходили з того, що відповідач не мав права не виконати умови договору, укладеного на підставі тендеру.

Відповідно до Роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених пунктах 1, 6 постанови від 29.12.1976 року №11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи; вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності —на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Судові рішення цим вимогам не відповідають.

Згідно частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В матеріалах справи знаходиться тендерна документація по закупівлі медичного обладнання: рентгенівського флюорографічного апарату за процедурою відкритих торгів серед якої, зокрема, є додаток № 3 "Проект договору" (а.с. 51-53 т.1).

Однак судами не звернуто уваги на відповідність укладеного договору умовам тендеру, зокрема, на пункт 4.4 договору, відповідно до якого продавець зобов'язується проводити технічне обслуговування флюорографа на протязі дії гарантійного терміну, якщо несправність флюорографа виникла не з вини Покупця.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач посилався на відсутність у позивача відповідної ліцензії, однак судами не було надано належної оцінки доводам відповідача, та не було встановлено наявність чи відсутність відповідних ліцензій у позивача, виходячи з предмету договору та взятих позивачем зобов'язань за договором.

Таким чином, судами не досліджено питання щодо відповідності договору купівлі-продажу стаціонарного флюорографу від 01.11.2004 року умовам тендеру, а також чинного законодавства України.

Крім того, відповідно до пункту 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Оскільки, відповідно до частини 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирання нових доказів або додаткової перевірки доказів, а також враховуючи, що господарськими судами порушено вимоги статті 43 Господарського процесуального кодексу України щодо оцінки доказів на підставі всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку про те, що рішення та постанова суду підлягають скасуванню, а справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

При новому розгляді справи суду слід взяти до уваги наведене, з’ясувати всі обставини справи, і, в залежності від встановленого та у відповідності до діючого законодавства, вирішити спір.

Керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Пустомитівської центральної районної лікарні задовольнити частково.

Рішення господарського суду Львівської області від 19.03.2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.11.2007 року по справі № (4/2459-8/302) 4/2437-4/212 господарського суду Львівської області скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Головуючий О. Муравйов

Судді А. Полянський

Г. Фролова