ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.04.2008 року                                                                      Справа № 9/2

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Єжової С.С.

суддів                                        Баннової Т.М.

Бойченка К.І.

секретар

судового засідання                     Антонова І.В.

та за участю

представників сторін:

від позивача                              повноважний та компетентний

представник не прибув          ;

від відповідача                               повноважний та компетентний

представник не прибув;

розглянувши

апеляційну скаргу                    Селянського фермерського господарства

„Світанок”, смт.Марківка Луганської

області

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  12.02.2008

по справі                                         №9/2(суддя Ворожцов А.Г.)

за позовом                                        Відкритого акціонерного товариства

„Старобільське спеціалізоване

автотранспортне підприємство 0305”,

м.Старобільськ Луганської області

до відповідача                              Селянського фермерського господарства

„Світанок”, смт.Марківка Луганської

області

про           повернення майна

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство „Старобільське спеціалізоване автотранспортне підприємство 0305”, м.Старобільськ Луганської області звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до селянського фермерського господарства „Світанок”, смт. Марківка Луганської області про повернення майна зі схову.

Рішенням господарського суду Луганської області від 12.02.2008 позов задоволений повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду від 12.02.2008 селянське фермерське господарство „Світанок”, смт. Марківка Луганської області звернулося до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про припинення провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що ніяких заяв від позивача чи їх копій про зміну предмету спору не отримував; що висновки суду суперечать нормам діючого законодавства, що господарським судом порушені норми процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги селянського фермерського господарства „Світанок”, смт.Марківка Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 12.02.2008 по справі №9/2 призначена судова колегія у складі: Єжова С.С.- суддя –головуючий, Бойченко К.І.- суддя, Журавльова Л.І.–суддя.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 22.04.2008 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги селянського фермерського господарства „Світанок”, смт.Марківка Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 12.02.2008 по справі №9/2 у зв’язку з відпусткою судді Журавльової Л.І. її виключено із складу колегії та включено суддю Баннову Т.М..

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції (ст.99 ч.2 Господарського процесуального кодексу України).

Заявник апеляційної скарги надав Луганському апеляційному господарському суду заяву з проханням розглянути апеляційну скаргу без участі його представника, яку судова колегія вважає за можливе задовольнити.

Позивач також не прибув в судове засідання апеляційної інстанції без повідомлення підстав неявки і не виконав вимоги ухвали Луганського апеляційного господарського суду в частині надання документів.

Судова колегія вважає за можливе розглянути дану справу за апеляційним провадженням без участі представників сторін за наявними матеріалами справи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

За приписами ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами, до яких віднесені, зокрема, право знайомитися з матеріалами справи, брати участь в судових засіданнях, подавати докази, давати усні та письмові пояснення та інше.

Позивачу надане право до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, про що повинна бути повідомлена друга сторона відповідно до вимог ст.ст.22, 56, 57 Господарського процесуального кодексу України.

На сторінці 29 у справі знаходиться клопотання про зміну предмету позову, яке було здано позивачем в судовому засіданні 12.02.2008 і судом це клопотання було прийнято, що відображено в оскаржуваному рішенні.

У той же час як вбачається із протоколу судового засідання від 12.02.2008 по справі №9/2 представник відповідача не прибув в дане судове засідання.

Будь-які докази вручення або відправлення відповідачу клопотання про зміну предмету позову в матеріалах справи відсутні.

Заявник апеляційної скарги по даній справі посилається в апеляційній скарзі на порушення його процесуальних прав та порушення господарським судом ст.ст.42,43 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає обґрунтованими доводи заявника апеляційної скарги в частині порушення господарським судом Луганської області норм процесуального права при розгляді даної справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового рішення по суті справи.

Крім того, в порушення приписів ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вийшов за межі позовних вимог з огляду на наступне.

Виходячи із позовних вимог, викладених у позовній заяві і клопотанні позивача про зміну предмету позову, позивач просив господарський суд зобов’язати відповідача повернути майно, передане відповідачу на відповідальне зберігання, за переліком без грошової оцінки цього майна.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, вийшов за межі позовних вимог і зобов’язав відповідача повернути майно за переліком з відображенням вартості цього майна, що суперечить ст.83 Господарського процесуального кодексу України і також є підставою для скасування рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, судова колегія встановила наступне.

29.12.2003 позивач за актом приймання-передачі основних засобів передав на відповідальне зберігання відповідачу майно, перелік якого вказаний в даному акті.

Зі сторони відповідача даний акт підписаний першим керівником, підпис якого скріплений печаткою підприємства.

Відповідно до ст.413 Цивільного кодексу УРСР, який був чинний на момент передачі майна на відповідальне зберігання, за договором зберігання, одна сторона (зберігач) зобов’язується зберігати майно, яке передане їй другою стороною, та повернути це майно в цілості.

Глава 36 Цивільного кодексу УРСР, яка регулювала питання схову, не передбачає конкретної форми договору, його істотних умов.

Таким чином, акт приймання-передачі основних засобів від 29.12.2003, за яким позивач передав, а відповідач прийняв на відповідальне зберігання конкретне майно, є фактично договором відповідального зберігання.

Даний договір відповідального зберігання був укладений сторонами до вступу в дію Цивільного кодексу України, але згідно прикінцевих та перехідних положень норми Цивільного кодексу України застосовуються до правовідносин сторін по даній справі.

Обов’язок повернути майно, яке передане на схов, власнику майна встановлений як в ст.415 ЦК УРСР, так і в ст.953 Цивільного кодексу України.

Позивач претензією №92 від 08.10.2007 звернувся до відповідача з вимогою повернути майно, яке передано відповідачу на зберігання за актом приймання-передачі від 29.12.2003.

Листом від 01.11.2007 відповідач повідомив позивача про повернення спірного майна позивачу у квітні 2004, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем доведений факт передачі відповідачу майна на відповідальне зберігання за актом приймання-передачі основних засобів від 29.12.2003.

Відповідач не надав ніяких доказів в обґрунтування своїх доводів, викладених у відзиві на позовну заяву.

За таких обставин судова колегія вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, враховуючи приписи ст.43 Господарського процесуального кодексу України судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що рішення господарського суду Луганської області від 12.02.2008 по справі №9/2 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за позовом відносяться на відповідача, а витрати по сплаті державного мита за апеляційним провадженням пропорційно на сторін.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 85, 99, 101, п.2 103, п.4 ч.1 ст.104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу селянського фермерського господарства „Світанок”, смт. Марківка Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 12.02.2008 по справі №9/2 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 12.02.2008 по справі №9/2 –скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. Зобов’язати відповідача, селянське фермерське господарство “Світанок”, 92400, Луганська обл., смт. Марківка, вул. Березова, 14, код 30796941, повернути позивачу, ВАТ “Старобільське спеціалізоване автотранспортне підприємство 0305”, 92700, Луганська обл., м. Старобільськ, вул. Старотаганрогська, 111, код 00451671, майно, передане відповідачу за актом прийому-передачі від 29.12.2003:

1. Вежа Рожновського.

2. Електронагрівач.

3. Верстак токарний розукомплектований.

4. Трансформатор зварювальний розукомплектований.

5. Теплогенератор розукомплектований.

6. Ємність бензовозу ГАЗ-51.

7. Стіл двотумбовий.

8. Сейф вогнетривкий.

5. Стягнути з відповідача, селянського фермерського господарства “Світанок”, 92400, Луганська обл., смт. Марківка, вул. Березова, 14, код 30796941, на користь позивача, ВАТ “Старобільське спеціалізоване автотранспортне підприємство 0305”, 92700, Луганська обл., м. Старобільськ, вул. Старотаганрогська, 111, код 00451671, судові витрати у розмірі 313 грн.40 коп., у т.ч. держмито –195 грн. 40 коп., інформаційні витрати –118 грн.

6.Стягнути з селянського фермерського господарства „Світанок”, Луганська область, смт. Марківка, вул.Березова,14, код 30796941 на користь Державного бюджету України витрати по сплаті державного мита за апеляційним провадженням в сумі 55 грн. 20 коп.

7. Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Старобільське спеціалізоване автотранспортне підприємство 0305”, 92700, Луганська область, м.Старобільськ, вул. Старотаганрогська, 111, код 00451671 на користь селянського фермерського господарства “Світанок”, 92400, Луганська область, смт. Марківка, вул. Березова, 14, код грн. 85 коп.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                   С.С. Єжова

Суддя                                                                      Т.М. Баннова

Суддя                                                                      К.І. Бойченко