ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№ 39/146

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Дерепи В.І.

суддів Грека Б.М.

Стратієнко Л.В.

з участю представників:

позивача:

відповідачів:

Жулідова І.С.

Долгополов В.Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Київської міської ради

на рішення

господарського суду м.Києва від 17 травня 2006 р.

у справі

№ 39/146

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа-С"

до

Київської міської ради,

Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації

про

про визнання договору оренди землі укладеним

ВСТАНОВИВ:

У травні 2006 р. позивач звернувся в суд з позовом про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки у редакції наданого ним суду проекту договору та зобов’язання головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації зареєструвати вказаний договір.

Рішенням господарського суду м.Києва від 17.05.2006 р. (суддя Гумега О.В.) позов задоволено.

Визнано укладеним з дня набрання чинності даним рішенням договору оренди земельної ділянки для будівництва малоповерхового житлового комплексу з об’єктами соціальної інфраструктури вздовж Лисогірського узвозу, навпроти групи будівель № 26-а, у Голосіївському районі м.Києва, між товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа-С" та Київською міською радою з усіма додатками, що є його невід’ємними частинами, в тому числі з актом приймання-передачі земельної ділянки строком на 5 років в погодженій сторонами редакції, яка повністю зазначена судом в резолютивній частині рішення.

Зобов’язано Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати договір оренди земельної ділянки для будівництва малоповерхового житлового комплексу з об’єктами соціальної інфраструктури вздовж Лисогірського узвозу, навпроти групи будівель № 26-а, у Голосіївському районі м.Києва, з усіма додатками, що є його невід’ємними частинами, укладений між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа-С".

В касаційній скарзі відповідач Київська міська рада, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, рішенням Київської міської ради від 28.12.2004 р.№ 1079/2489 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа-С" земельної ділянки для будівництва малоповерхового житлового комплексу з об’єктами соціальної інфраструктури вздовж Лисогірського узвозу, навпроти групи будівель №26-а, у Голосіївському районі м.Києва", позивачу за умови виконання ним п.4 рішення вирішено передати в короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 11,81 га для будівництва малоповерхового житлового комплексу з об’єктами соціальної інфраструктури вздовж Лисогірського узвозу, навпроти групи будівель №26-а, у Голосіївському районі м.Києва за рахунок земель міської забудови, земель запасу житлової та громадської забудови та земель запасу водного фонду.

Покладені на нього рішенням обов’язки позивач виконав, передавши 05.10.2005 р. до головного управління земельних ресурсів необхідну для укладення договору технічну документацію та сам проект договору оренди земельної ділянки, що відповідав вимогам ст. 15 Закону України "Про оренду землі" та Типовій формі договору оренди землі, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. №220, проте на час подачі позову проект договору Київською міською радою не підписаний і не повернутий позивачу.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи позов, суд правильно виходив з того, що відповідачі всупереч вимогам закону безпідставно та необгрунтовано зволікають з наданням договору оренди земельної ділянки встановленої правової форми, чим порушують права позивача.

Відповідно до ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки та в силу ст. 648 ЦК України має відповідати цьому рішенню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. № 220 була затверджена Типова форма договору оренди землі, тобто згідно з ч.3 ст. 184 ГК України укладення договору оренди землі має здійснюватись на основі Типового договору з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше, як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Судом встановлено, що позивачем на час звернення до суду виконані покладені на нього рішенням Київської міської ради від 28.12.2004 р.№ 1079/2489 обов’язки, а оскільки пункт 3 цього рішення містить пряму вказівку про передачу позивачу у короткострокову оренду строком на 5 років спірної земельної ділянки, то укладення договору оренди земельної ділянки є обов’язковим, адже чинне законодавство не передбачає підстав для відмови органу місцевого самоврядування від укладення такого договору за наявності чинного рішення цього ж органу про надання земельної ділянки в оренду.

Згідно з ч.1 ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов’язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Встановивши, що надісланий позивачем відповідачу договір оренди земельної ділянки відповідає вимогам ст. 15 Закону України "Про оренду землі" та Типовій формі договору оренди землі, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. № 220, суд прийшов до правильного висновку про необхідність укладення такого договору.

Доводи касаційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 627 ЦК України, згідно яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, не спростовують висновків суду, адже приймаючи рішення про передачу земельної ділянки, відповідач самостійно визначився в укладенні такого договору та виборі контрагента, а умови договору в даному випадку визначаються вказаним рішенням відповідача, ст. 15 Закону України "Про оренду землі" та Типовою формою договору оренди землі.

Відповідно до Положення про Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради від 19.12.2002 р. № 182/342, управління організовує видачу державних актів на право власності на землю і право користування землею, оформлення та видачу договорів оренди земельних ділянок та здійснює їх реєстрацію.

Тому суд обгрунтовано задовольнив позов в частині зобов’язання управління зареєструвати спірний договір оренди земельної ділянки.

Разом з тим, виходячи зі змісту ст. 187 ГК України в даному випадку суд повинен був зобов’язати відповідача укласти договір оренди земельної ділянки в редакції позивача, а не вважати такий договір укладеним, в зв’язку з чим резолютивну частину рішення суду необхідно змінити, вказавши про часткове задоволення позовних вимог, а друге речення викласти в такій редакції: "Зобов’язати Київську міську раду протягом двадцяти днів з дня набрання чинності даним рішенням укласти з товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа-С" договір оренди земельної ділянки для будівництва малоповерхового житлового комплексу з об’єктами соціальної інфраструктури вздовж Лисогірського узвозу, навпроти групи будівель № 26-а, у Голосіївському районі м.Києва, з усіма додатками, що є його невід’ємними частинами, в тому числі з актом приймання-передачі земельної ділянки строком на 5 років в наступній редакції:".

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу Київської міської ради задовольнити частково.

Рішення господарського суду м.Києва від 17 травня 2006 р. у справі за № 39/146 змінити.

Перше та друге речення резолютивної частини рішення викласти в такій редакції: "Позов задовольнити частково.

"Зобов’язати Київську міську раду протягом двадцяти днів з дня набрання чинності даним рішенням укласти з товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа-С" договір оренди земельної ділянки для будівництва малоповерхового житлового комплексу з об’єктами соціальної інфраструктури вздовж Лисогірського узвозу, навпроти групи будівель № 26-а, у Голосіївському районі м.Києва, з усіма додатками, що є його невід’ємними частинами, в тому числі з актом приймання-передачі земельної ділянки строком на 5 років в наступній редакції:".

В решті рішення господарського суду м.Києва від 17 травня 2006 р. у справі за № 39/146 залишити без змін.

Головуючий В.І. Дерепа

Судді Б.М. Грек

Л.В. Стратієнко