ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2008 р.

№ 33/275-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Рибака В.В.,

Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги

АК “Харківобленерго”

на постанову

Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2008 року

у справі господарського суду

Харківської області

за позовом

АК “Харківобленерго”

до

ВАТ “Жилкомсервіс”

про

стягнення 314,58 грн.,

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:

Сербінов О.В.,

- відповідача:

не з’явився,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2007 року АК “Харківобленерго” звернулось до господарського суду з позовом до ВАТ “Жилкомсервіс” про стягнення 74,21 грн. пені, 186,55 грн. індексу інфляції, 53,82 грн. –3% річних.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.12.2007 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь позивача 186,55 грн. індексу інфляції, 53,82 грн. –3% річних та 168,08 грн. судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2008 року рішення місцевого господарського суду від 12.12.2007 року залишено без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовими рішеннями, АК “Харківобленерго” подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2008 року та рішення господарського суду Харківської області від 12.12.2007 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 74,21 грн. пені та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача 74,21 грн. В іншій частині судові рішення з даної справи залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття частково незаконних судових рішень.

Доповідач: Черкащенко М.М.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 01.05.2004 року між АК “Харківобленерго” (постачальник) та ВАТ “Жилкомсервіс” (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 060420.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв’язку з неналежним виконанням та ВАТ “Жилкомсервіс” своїх зобов’язань за договором № 060420 від 01.05.2004 року в частині оплати вартості спожитої електричної енергії, за рішенням господарського суду Харківської області від 26.09.2005 року у справі № 15/327-05 стягнуто з та ВАТ “Жилкомсервіс” на користь АК “Харківобленерго” 1722,24 грн. заборгованості по електроенергії за період з червня 2004 року по травень 2005 року, 102,31 грн. пені, 116,25 грн. інфляційних втрат, 22,10 грн. –3% річних та 220,00 грн. судових витрат.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи приписи статті 625 ЦК України, а також те, що ВАТ “Жилкомсервіс” не виконало рішення господарського суду Харківської області від 26.09.2005 року у справі № 15/327-05, судова колегія погоджується з висновками попередніх інстанцій про стягнення з відповідача 186,55 грн. індексу інфляції, 53,82 грн. –3% річних.

Судова колегія також погоджується з висновками попередніх інстанцій про відмову у задоволені позову про стягнення з відповідача 74,21 грн. пені за період з вересня 2006 року по лютий 2007 року з огляду на те, що діюче законодавство не пов’язує припинення зобов’язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження по його примусовому виконанню, а також враховуючи приписи ст. 258 ЦК України та п.6 ст. 232 ГК України і ту обставину, що сторони не уклали договір про збільшення позовної давності щодо нарахування пені.

Щодо доводів скаржника наведених у касаційній скарзі, то вони не заслуговують на увагу, не спростовують висновків покладених в основу прийнятих судових рішень.

На підставі вищевикладеного, оскаржувана постанова Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2008 року є повною. законною та обґрунтованою, а тому судова колегія не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2008 року у справі № 33/275-07 залишити без змін.

Головуючий, суддя Н. Кочерова

Судді: В. Рибак

М. Черкащенко