ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рівне,  вул. Яворницького, 59
РІШЕННЯ

"26"
березня 2008 р.
Справа  № 15/02

За
позовом     підприємця Рахімова
Анатолія Халімовича

третя
особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ЗАТ
"Українська транспортна страхова компанія" в особі Рівненської філії

до
відповідача  підприємця ОСОБА_1

третя
особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача  ЗАТ "Південкабель" та ПП
"Ескорт-2003"

про
стягнення в сумі 18560 грн. 00 коп.

та за
зустрічним позовом підприємця ОСОБА_1 до підприємця ОСОБА_2

про стягнення 85055,56
грн. збитків

СУДДЯ КОЛОМИС В.В.

Секретар судового засідання
Михалевська Л.В.

В
засіданні приймали участь:

Від
позивача :      ОСОБА_3(дов. б/н від
07.06.06р.)

Від
відповідача : ОСОБА_4 (дов. в справі)

Від
третьої особи не з'явився

В
судовому засіданні оголошувалась перерва.

Статті
20, 22 ГПК України роз'яснені.

СУТЬ
СПОРУ:  Позивач - підприємець ОСОБА_2 м.Рівне,
звернувся до господарського суду з позовом, відповідно з яким просить суд
стягнути з підприємця   ОСОБА_118560,00
грн. заборгованості за надані послуги з міжнародного перевезення вантажів.

При
цьому, виконання взятих на себе зобов'язань підтверджує товарно-транспортною
накладною (СМR) 10000406, заявкою відповідача на перевезення та виставленим,
але не оплаченим останнім рахунком НОМЕР_1 від 18.09.06р. на суму 18560,00 грн.

Відповідач
- підприємець ОСОБА_1 позовні вимоги не визнає в зв'язку з їх безпідставністю.
Як вказує відповідач, на виконання договору доручення №010706 від 01.08.06р.
укладеного з позивачем, останній, згідно заявки на вантажне перевезення в
період з 13.09.06р. по 18.09.06р. здійснив перевезення вантажу по маршруту
м.Цвиндрехт (Бельгія) - м.Харків. Натомість, як зазначив відповідач, під час
перевезення вантажу мало місце пошкодження вантажу (трьох октабін поліетилену в
гранулах). В свою чергу, як вказує відповідач, причиною пошкодження вантажу
став завал октабін в автопричепі, внаслідок відсутності кріплення ремнями.

Оскільки
за договором, позивач, як перевізник несе повну матеріальну відповідальність за
збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення до моменту його
передачі  вантажоотримувачу вказаному в
СМR, що в свою чергу останнім дотримано не було, вважає, що він правомірно та
на законних підставах, як-то і передбачено ст.538 ЦК України відмовився від
виконання свого обов'язку щодо оплати послуг, наданих неналежним чином.

Враховуючи
це, просить позов залишити без задоволення.

При
цьому підприємцем ОСОБА_1 подано зустрічний позов до підприємця ОСОБА_2про
стягнення з останнього 85055,56 грн. збитків (а.с.67-69). Останній, зокрема,
обгрунтовується неналежним виконанням ОСОБА_2, як перевізником взятих на себе
за договором-дорученням №010706 від 01.08.06р. зобов'язань, внаслідок чого
вантажоотримувачу були заподіяні збитки на суму 64700,14 грн. - вартість 3600
кг гранульованого поліетилену без ПДВ (згідно інвойсу) та додаткові витрати в
сумі 20355,39 грн., митні процедури в сумі 3027,65 грн., витрати по доставці
вантажу автотранспортом на суму товару, митні витрати в сумі 13545,56 грн., а
всього таким чином на суму 85055,56 грн. Як вказує позивач за зустрічним
позовом, сума зазначених збитків та факт їх заподіяння підтверджується
відповідними претензіями ПП "Ескорт-2003" від 02.10.06р. за №25 та
ЗАТ "Південкабель" з довідкою-розрахунком від 11.10.06р., та
безпосередньо рішенням господарського суду Харківської області у справі №15/06-07
від 25.06.07р., залишеним без змін постановою Харківського апеляційного
господарського суду, відповідно з яким присуджено до стягнення з підприємця
ОСОБА_1на користь ПП "Ескорт-2003"
85055,56грн. збитків.

Підприємець
ОСОБА_2 зустрічні позовні вимоги не визнає в зв'язку з їх безпідставністю та
необгрунтованістю. Як на підставу своїх заперечень посилається, зокрема, на
ненадання позивачем доказів, в підтвердження понесення ним збитків в сумі
85055,56 грн. Крім того, зазначає, що відсутність вини підприємця ОСОБА_2  в заподіянні збитків підтверджена
господарським судом Харківської області при розгляді справи №15/06-07.

Враховуючи
це, просить зустрічний позов залишити без задоволення.

Треті
особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ЗАТ
"Українська транспортна страхова компанія" в особі Рівненської філії
та на стороні відповідача - ЗАТ "Південкабель" та ПП
"Ескорт-2003" в судові засідання не з'явились, хоча належним чином
були повідомлені про час і місце розгляду справи, витребуваних доказів суду не
надали.

Відповідно
до ухвали господарського суду Рівненської області від 21.02.07р. (а.с.60)
провадження у справі було зупинено до розгляду господарським судом Харківської
області справи №5/06-07 за позовом ПП ОСОБА_1до ПП "Ескорт-2003"про
стягнення 19200,00 грн. заборгованості та за зустрічним позовом ПП
"Ескорт-2003 до підприємця ОСОБА_1, підприємця ОСОБА_2 треті особи ЗАТ
"Південкабель" АТ "Українська транспортна страхова
компанія" про стягнення 85055,56 грн.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 25.06.07р. у справі №5/06-07,
залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від
20.11.07р., первісний та зустрічні позови задоволені в повному обсязі,
присуджено до стягнення з ПП "Ескорт-2003" на користь підприємця
ОСОБА_1 19200,00грн. заборгованості, а за зустрічним позовом стягнуто з
останнього на користь ПП "Ескорт-2003" 85055,56 грн. заборгованості.

Враховуючи
це, суд, з огляду на усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у
справі, відповідно до ухвали від 12.02.08р. (а.с.91) поновив провадження у
справі.

Заслухавши
пояснення представників сторін, дослідивши всі фактичні докази у справі, як
кожний окремо, так і в їх сукупності, давши цьому достатню і об'єктивну оцінку,
суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення, як первісного,
так і зустрічного позовів.

При
цьому, суд встановив та врахував таке.

01
липня 2006 року між ПП ОСОБА_2 та ПП
ОСОБА_1 був укладений договір доручення на надання
транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним
транспортом за №010706 (далі договір а.с.34-36), відповідно з яким позивач взяв
на себе зобов'язання здійснювати перевезення вантажів замовників в міжнародному
сполученні, згідно з заявками відповідача, а останній в свою чергу
зобов'язувався здійснювати пошук замовників міжнародних перевезень та проводити
в установленому порядку розрахунки з учасниками транспортного процесу.

Розглядом
матеріалів справи судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору,
згідно заявки відповідача на вантажне перевезення (а.с.4) в період з 13.09.06р.
по 18.09.06р. було здійснено перевезення вантажу за маршрутом: м.Цвиндрехт
(Бельгія) - м.Харків (Україна). Зазначена обставина підтверджується наявною в
матеріалах справи товарно-транспортною накладною (СМR) за №10000406 (а.с.5).

В
свою   чергу,   під час перевезення вантажу 3 (три) октабіни
поліетилену в гранулах було пошкоджено, про що свідчать Акт, складений
підприємством вантажоотримувачем - ЗАТ "Південкабель" від 28.09.06р.,
та відповідні Акти експертизи №11-110 від 20.09.06р. та №11-113 від 25.09.06р.
(а.с.27-30) складені експертом Харківської торгово-промислової палати за участю
представника позивача-водія ОСОБА_5 Як вбачається з зазначених актів
експертизи, цілісність пакування 3 октабін марки LЕО 395 по 1200кг порушена,
внаслідок чого відбулося висипання гранульованого поліетилену з упаковки та
контакт поліетилену з повітрям. Згідно висновків експерта, причиною пошкодження
пакування вантажу став завал октабін в автопричепі, внаслідок відсутності
кріплення ременями.

Відповідно
до п.6.7 Договору, перевізник несе повну матеріальну відповідальність за
збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення до моменту  передачі вантажу вантажоотримувачу вказаному
в СМR.

Крім
того, перевезення вантажу, що мало місце в даному випадку і яке здійснювалось в
міжнародному сполученні, регулюється нормами Женевської Конвенції про договір
міжнародного дорожнього перевезення вантажів від 19.05.56р. (далі по
тексту-Конвенція).

Відповідно
до п.17 Конвенції, ч.1 ст.924 ЦК України, перевізник відповідає за збереження
вантажу, багажу, кошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі
одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування, багажу, пошти
сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких
від нього не залежало.

Відповідно
до ст.4 Конвенції, договором перевезення є накладна, яка і є доказом виконання
умов договору (ст.9 Конвенції).

В
свою чергу, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу
сталася з вини правомочної по договору особи, а також встановлює перелік
випадків особливого ризику, за наявності яких перевізник звільняється від
відповідальності (ст.17 Конвенції). В той же час, у відповідності до ст.18
Конвенції, та в силу ч.2 ст. 924 ЦК України, саме перевізник має довести, що
втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу сталися внаслідок обставин,
яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежали.

Відповідно
до ст.3 Конвенції, перевізник відповідає, як за свої власні дії і упущення, так
і за дії своїх агентів і всіх інших осіб, до послуг яких він звертався для
виконання перевезення.

Відповідно
до п.3.1.4 Договору, перевізник зобов'язувався слідкувати за розміщенням і
кріпленням вантажу на вантажній платформі для запобігання пошкодження вантажу і
рухомого складу під час завантаження і транспортування.

Відповідно
до ст. 9 Конвенції при відсутності у накладній мотивованих приміток, має місце
презумція, що вантаж і його упаковка були зовнішньо в придатному стані в момент
прийняття вантажу перевізником і що число вантажних місць, а також розмітка і
номера відповідали вказівкам накладної.

В
свою чергу, відповідно до ст.57 Статуту автомобільного транспорту УРСР,
затвердженого постановою Ради міністрів УРСР від 27.06.69р. шофер (водій)
зобов'язаний перевірити  відповідність
кріплення і укладки вантажу на рухомому складі вимогам безпеки руху і
забезпечення збереження рухомого складу, а також повідомити вантажовідправника
про помічені несправності у кріпленні і укладці вантажу, що загрожують його
збереженню.

Як
вбачається з наявної в матеріалах справи міжнародної накладної (СМR) будь-яких
зауважень, щодо вантажу зі сторони водія
не надходило, про що свідчить відсутність будь-яких відміток про це в
тексті міжнародної накладної (СМR).

Відповідно
до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно
до ч.1 ст.538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке
відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є
зустрічним виконанням зобов'язання. При цьому, у разі невиконання однією із
сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав
вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або
виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання
свого обов'язку, відмовитись від його виконання частково або в повному обсязі
(ч.3 ст.538 ЦК України).

Викладене
свідчить, що виконання перевізником належним чином зобов'язань щодо доставки
вантажу, зумовлюють виконання боржником своїх зобов'язань по оплаті послуг з
перевезення.

Враховуючи
викладене та зважаючи, що первісним позивачем послуги по перевезенню  належним чином не виконані, суд вважає, що
дії відповідача по відмові від виконання зобов'язань щодо оплати такого
перевезення є правомірними.

Крім
того, пунктом 4.5 Договору передбачено, що оплата послуг перевізника
проводиться експедитором на розрахунковий рахунок перевізника на підставі
належним чином оформлених оригіналу або ксерокопії СМR з печатками про
отримання вантажу та оригіналів рахунку, податкової накладної, акту виконаних
робіт. Натомість відповідачем Акт виконаних робіт №06 від 18.09.06р., який є
підставою для оплати не підписаний (а.с.6)

Враховуючи
все вищевикладене в сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення первісного
позову.

Щодо
зустрічних позовних вимог ПП ОСОБА_1 про стягнення з ПП ОСОБА_2. 85055,56 грн.
збитків, заподіяних в результаті неналежного виконання договірних зобов'язань,
які в свою чергу включають: 64700,14 грн. - вартість 3600 кг гранульованого
поліетилену без ПДВ (згідно інвойсу), та додаткові витрати в сумі 20355,39
грн., митні процедури - 3027,65 грн. витрати по доставці вантажу
автотранспортом на суму 3782,18 грн. та ПДВ на суму товару, митні витрати в
сумі 13545,56 грн., то суд врахував таке.

Відповідно
до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням
зобов'язання доказується кредитором.

Відповідно
до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її
цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками
є:

1)
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2)
доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право
не було порушене (упущена вигода).

В
свою чергу, частиною 2 статті 224 ГК України передбачено, що під збитками
розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата, або пошкодження її
майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі
належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Рішенням
господарського суду Харківської  області
від 25 червня 2007 року у справі №15/06-07, залишеним без змін постановою
Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.07р. (а.с.81-87)
присуджено до стягнення з підприємця ОСОБА_1 на користь ПП
"Ескорт-2003" 85055,56 грн. заборгованості.

При
цьому судом підтверджено, що підприємець ОСОБА_1 подав заявку на перевезення
вантажу по маршруту Цвиндрехт (Бельгія) - м.Харків (Україна) перевізнику -
підприємцю ОСОБА_2, в якій особливі умови транспортування вантажу не визначені,
а крім того в заявці також зазначено, що перевізник несе повну відповідальність
за збереження вантажу з моменту завантаження і до здачі його одержувачу, по
даній заявці експедитор виступає довіреною особою перевізника, на нього має
бути покладено відповідальність за пошкодження вантажу при перевезенні.

Натомість
позивачем за зустрічним позовом не подано суду жодного доказу в підтвердження
факту понесення збитків в сумі 85055,56 грн. (в тому числі сплати коштів на
виконання судового рішення); відсутні такі докази і в матеріалах справи.

Враховуючи
викладене підстави для   задоволення
зустрічного позову, на думку суду - відсутні.

Керуючись
ст.ст.49, 82-85  Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний та зустрічний позов залишити без задоволення.

Суддя

підписано "28"
березня 2008 р.