СУД
Постанова

Іменем України

25
березня 2008 року

Справа
№ 2-5/16270-2007

Севастопольський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Сотула
В.В.,

суддів                                                                      Гонтаря
В.І.,

Борисової Ю.В.,

за
участю представників сторін:

позивача:ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1  від 08.04.98,

відповідача:
не з'явився,

третя
особа :  не з'явився,

розглянувши
апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя
Гаврилюк М.П.) від 07.02.2008 у справі № 2-5/16270-2007

за
позовом          ОСОБА_1

(АДРЕСА_1,

АДРЕСА_2)

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Мета-Крим"

(вул.
Федько, 1,Феодосія,98100)

3-тя
особа :  ОСОБА_2

(АДРЕСА_3)

про
визнання зборів напровомочними

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до господарсь кого суду АР Крим з позовом до  ТОВ “Мета-Крим”,  в якому просила визнати збори учасників ТОВ
“Мета-Крим”, які відбулись 26 березня 2007 року, неправомочними, а також
скасувати рішення збору учасників ТОВ “Мета-Крим” від 26 березня 2007 року про
призначення директором ТОВ “Мета-Крим” - Румянцеву Г.Г.

07
лютого 2008 року представник позивача за нотаріально оформленою довіреністю ВЕС
№ 705945 від 30 жовтня 2006 року -ОСОБА_3 подав до господарського суду заяву
про відмову від позову, в порядку статей 78,80 Господарського процесуального
кодексу України, яка була мотивована
примиренням  сторін (арк.с. 62).

Ухвалою
господарського  суду АР Крим від 07
лютого 2008 року у справі № 2-5/16270-2007 провадження у справі було припинено
на підставі пункту 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України
(арк.с.64).

На
зазначену ухвалу суду позивачем у справі
подана апеляційна скарга, в якій сторона посилаючись на порушення її
процесуального  права  на захист інтересів у суді, просить її скасувати  та прийняти рішення  по суті заявлених позовних вимог.

Апеляційна
скарга  мотивована тим, що прийнята судом
першої інстанції відмова від позову, яка підписана представником позивача,
суперечить інтересам особи, яку він представляє, оскільки  ОСОБА_1 не уповноважувала свого
представника  на припинення
провадження  у даній справі, дії по
відмові від позову з нею останнім не узгоджувались.

В
судове засідання , призначене  на
25.03.2008,  представник відповідача не
з'явився, про час  і місце судового
засідання сторона була повідомлена належним чином. Третя  особа також не скористалась процесуальним
правом на участь в судовому засідання. Враховуючи наявні у справі матеріали,
судова колегія визнала можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Представник
позивача - ОСОБА_3 в судове засідання на виклик Севастопольського апеляційного
господарського суду не з'явився, оригінал довіреності  ВЕС № 705945 від 30 жовтня 2006 року передав
позивачу.

Судова
колегія обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1,
дослідивши матеріали справи, визнала необхідним скасувати ухвалу суду від
07.02.2008 у справі № 2-5/16270-2007  з
наступних підстав.

За
змістом п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський
суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову
від позову прийнято господарським судом.

Тобто,
статтею 80 ГПК України визначено, що припинення провадження у справі це форма
завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які
повністю відкидають можливість судочинства.

Проте,
суд першої інстанції, припинивши провадження у справі у зв'язку з прийняттям
відмови позивача від позову, на вимоги зазначеної норми процесуального права
уваги не звернув та не роз'яснив сторонам наслідків цих процесуальних дій, що
передбачені ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України,  згідно з якою, у випадках припинення
провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між
тими ж сторонами про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

До
того ж, господарський суд задовольняючи заяву представника позивача про відмову
від позову виходив з того, що позивач подав її посилаючись на те, що спір
врегульовано примиренням сторін.

Частинами
4 та 6 статті 22 ГПК України передбачено, що позивач вправі до прийняття
рішення по справі, зокрема, відмовитись від позову.

Господарський
суд не приймає відмови від позову, якщо ці дії суперечать законодавству або
порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно
до ч. 1, 2 ст. 78 ГПК України  відмова
позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін
викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються
до справи; ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома
сторонами; до прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової
угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних
процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у
представників сторін.

Так
як відмова від позову була прийнята судом за відсутністю представника
відповідача і третьої особи, господарський суд не міг з'ясувати фактичні
обставини відмови від позову, а саме, чи
дійсно сторони були згідні врегулювати спір за їх примиренням, чи не
заперечувала  проти цього третя особа у
справі, а також не було вирішено в судовому
засіданні  питання  чи  можуть  дії  по
відмові суперечить або порушати права і охоронювані законом інтереси
відповідача або інших осіб, зокрема, і особи, яка  заявила
про відмову  від позову.

Отже,
висновок суду про прийняття відмови від позову і припинення провадження у
справі зроблений без врахування норм процесуального права, які підлягають
застосуванню при вчиненні цих процесуальних дій, оскільки в матеріалах справи
відсутні будь-які дані про те, що правомірність вказаної відмови була
перевірена судом.

Якщо
спір господарським судом не вирішується по суті (відкладення розгляду справи,
зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду
тощо), господарський суд виносить ухвалу відповідно до ст. 86 ГПК України.

Частина
2 коментованої статті встановлює вимоги до змісту ухвали. Так, в ухвалі зокрема
повинно бути зазначено стислий виклад суті спору або зміст питання, з якого
виноситься ухвала.

Також
судом при прийнятті оскаржуваного процесуального акту не враховано, що відмова
від позову є суб'єктивним правом позивача, проявом його внутрішньої волі.

У
судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтвердив, що не мав намірів
відмовлятися від заявленого позову  про
визнання неправомочними зборів учасників ТОВ “Мета-Крим”, які відбулись 26
березня 2007 року і  скасування  рішення збору учасників ТОВ “Мета-Крим” від
26 березня 2007 року  про  призначення директором ТОВ “Мета-Крим” -
Румянцеву Г.Г., та не  наділяв такими
повноваженнями  свого  представника -ОСОБА_3

Судова
колегія  вважає, що  при
здійсненні  представництва
інтересів сторони у господарському судовому процесі представник
зобов'язаний    дотримуватись своїх
обов'язків, покладених на нього довірителем, а саме, неухильно додержувати  вимог
чинного  законодавства,
використовувати  всі  передбачені
законом  засоби  захисту прав і законних інтересів громадян
та  юридичних  осіб та
не  має  права використовувати свої повноваження на
шкоду особі, в інтересах якої прийняв
доручення.

Отже,
судова колегія вважає, що представник ОСОБА_3 на шкоду  позивачу скористався його суб'єктивним
правом  коли подав заяву про відмову від
позову, а господарський суд не з'ясував підстави відмови від позову, що    призвело
до прийняття незаконної  ухвали
суду  від 07.02.2008.

Відповідно
до ст.129 Конституції України, сторони мають право на судовий захист своїх
інтересів.

Конституційне
право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту
можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог
яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому
рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному
об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя,
яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції
про захист прав людини і основних свобод .

Судова
колегія  вважає, що судом першої
інстанції  не були дотримані вищевказані
положення  процесуального закону, у
зв'язку з чим  ухвала суду від 07 лютого
2008 року підлягає скасуванню, апеляційна скарга -задоволенню, справа,
відповідно до приписів частини 4 статті 106 ГПК України, -направленню  на розгляд господарського суду Автономної
Республіки Крим.

Керуючись статтями 101, 103(пункт 2),
104 (частина 1, пункт 4), 105, 106 Господарського процесуального кодексу
України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу господарського суду Автономної
Республіки Крим  від 07.02.2008 у справі
№ 2-5/16270-2007 скасувати.

Справу № 2-5/16270-2007 направити на
розгляд господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий
суддя
В.В.Сотула

Судді                                                                                В.І.
Гонтар

Ю.В. Борисова