ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.08 Справа № 29/9

За позовом:

товариства з обмеженою відповідальністю „Аптека Біокон”, м. Київ,

до відповідача:

Комунального підприємства „Міжлікарняна аптека №223”, м. Самбір,

про:

стягнення 6’101,93 грн.

Суддя М. Синчук

За участю представників:

позивача:

не з’явився,

відповідача:

не з’явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов товариства з обмеженою відповідальністю „Аптека Біокон” до комунального підприємства „Міжлікарняна аптека №223” про стягнення 6’101,93 грн. Ухвалою від 11.01.2008 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 30.01.2008 р. Розгляд справи відкладено на 18.02.2008 р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач в порушення умов договору поставки товару №0374 від 03.05.2007 р. не здійснив оплати за поставлений товар, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 4’540,66 грн. Крім того, відповідачу нараховано 166,65 грн. пені, 454,07 грн. штрафу, 234,30 грн. інфляційних збитків, 31,25 грн. –3% річних. Просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються зі 102,00 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 675,00 грн. витрат на юридичні послуги.

Однак, після порушення провадження у справі позивачем подано клопотання №832 від 22.01.2008 р. (вх. №1868 від 28.01.2008 р.), яким уточнив свої позовні вимоги. У зв’язку з частковим погашенням заборгованості просить стягнути з відповідача 4’040,66 грн. основного боргу, 166,65 грн. пені, 454,07 грн. штрафу, 234,30 грн. інфляційних збитків, 31,25 грн. –3% річних, 675,00 грн. витрат на юридичні послуги, 102,00 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу шляхом звернення стягнення на майно.

В судові засідання представник відповідача не з’являвся, причин неприбуття в судове засідання не повідомив, проти позову у встановленому порядку не заперечив. Суд, керуючись ст. 75 ГПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності пояснень (заперечень) відповідача щодо заявлених позовних вимог та представника відповідача у судовому засіданні, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Вислухавши представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між сторонами по справі укладено Договір №0374 поставки товару від 03.05.2007 р. (надалі –Договір). На виконання умов Договору позивачем поставлялася продукція, про що долучено до матеріалів справи відповідні накладні. Доказів погашення основного боргу в сумі 4’040,66 грн. суду не представлено.

Між позивачем по справі та ПП "Юридична фірма "Евіденс" укладено договір про надання юридичних послуг №5/12-2 від 10.12.2007 р., за яким виконавець (ПП "Юридична фірма "Евіденс") взяв на себе зобов’язання виконати роботи з повернення суми заборгованості та відшкодування збитків, завданих порушенням зобов’язань комунальним підприємством "Між лікарняна аптека №223". За надання юридичних послуг позивач сплатив 675,00 грн., про що свідчить платіжне доручення №8093 від 18.12.2007 р.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 4’040,66 грн. основного боргу є обгрунтованими, доведені зібраними по справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень п. 7.3 Договору покупець (відповідач по справі) за порушення термінів оплати товару сплачує постачальнику (позивач по справі) пеню у розмірі 0,7% від заборгованої суми за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 166,65 грн. пені є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з п. 7.2 Договору у випадку прострочення платежу, покупець сплачує постачальнику одноразовий штраф у розмірі 10% від суми несплаченого у строк товару. Тому вимоги позивача про стягнення 454,07 грн. штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому вимоги позивача про стягнення 234,30 грн. інфляційних збитків, 31,25 грн. –3% річних, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з положеннями ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача. Тому вимоги позивача про покладення витрат на оплату послуг адвоката в сумі 675,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судові витрати (державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) слід покласти на нього.

Що стосується вимог позивача про звернення стягнення на майно, то суд відмовляє в задоволенні цієї вимоги. У першу чергу суд звертає увагу позивача на те, що його вимога жодним чином не обґрунтована, відсутні посилання на будь-які посилання на норми договору чи закону. Договором, укладеним між сторонами передбачено оплату за поставлений товар шляхом перерахування коштів на рахунок позивача. Крім того, позивачем не подано суду доказів відсутності грошових коштів у відповідача та неможливості виконання рішення суду у спосіб, передбачений Договором. За таких обставин вимога позивача про звернення стягнення на майно є безпідставною, не грунтується на законі та договорі, тому не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          У позові відмовити частково.

2.          Стягнути з комунального підприємства "Міжлікарняна аптека №223" (адреса: вул. Шпитальна, 14, м. Самбір, Львівська область, 81400; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека Біокон" (адреса: вул. Березняківська, 29, м. Київ, 02098; ) 4’040,66 грн. основного боргу, 166,65 грн. пені, 454,07 грн. штрафу, 31,25 грн. –3% річних, 234,30 грн. –інфляційних нарахувань, 675,00 грн. витрат на оплату юридичних послуг, 102,00 грн. відшкодування витрат на оплату державного мита, 118,00 грн. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          У задоволенні вимоги про звернення стягнення на майно відмовити.

4.          Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя