ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 р.

№ 36/217

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

С. Шевчук,

С. Владимиренко, І. Воліка (доповідача),

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну

скаргу

Відкритого акціонерного товариства (ВАТ) трест

"Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього

на постанову

від 31.10.2007 року

Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 36/217

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ)

"Будівельно-монтажне управління-04"

до

ВАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього

про

стягнення 58 184,33 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача

Ткаченко Н.М. (дов. від 06.06.2007 б/н)

відповідача

Збирит О.В. (дов. від 26.03.2007 № 124)

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007 року ТОВ "Будівельно-монтажне управління-04" звернулось до господарського суду з позовом до ВАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього про стягнення 13 216,29 грн. пені, 24 655,87 грн. збитків від інфляції та 7 187,87 грн. 3% річних. Позивач в обґрунтування вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 66 від 05.03.2005 в частині розрахунку за електротехнічні та електромонтажні вироби.

05.09.2007 позивачем, в порядку ст. 22 ГПК України, остаточно уточнені свої вимоги, відповідно до яких останній просив суд стягнути з відповідача збитки від інфляції в сумі 24 446,87 грн., 3% річних в сумі 7 201,96 грн., в частині стягнення пені ТОВ "Будівельно-монтажне управління-04" від позовних вимог відмовилося.

Рішенням господарського суду м. Києва від 17.09.2007 у справі № 36/217 (суддя Трофименко Т.Ю.) позов задоволено повністю; стягнуто з ВАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього на користь ТОВ Будівельно-монтажне управління-04" 24 446,87 грн. збитків від інфляції, 7 201,96 грн. 3% річних, 316,49 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в частині стягнення пені провадження у справі припинено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2007 (колегія суддів у складі головуючого судді Капацин Н.В., суддів Калатай Н.Ф., Пашкіної С.А.) рішення господарського суду м. Києва від 17.09.2007 у справі № 36/217 залишено без змін, а апеляційну скаргу відповідача –без задоволення.

Доповідач: Волік І.М.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, ВАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього посилається на порушення господарськими судами попередніх інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить про їх скасування та прийняття нового рішення про відмову у позові.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до Роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п.1, 6 постанови від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні. Рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 05.03.2005 між ВАТ трест “Київміськбуд-1” ім. М.П. Загороднього (покупець) та ТОВ “Будівельно-монтажне управління-04” (постачальник) укладено договір поставки № 66.

Відповідно до умов даного договору ТОВ “Будівельно-монтажне управління-04” взяло на себе зобов’язання поставити та передати у власність ВАТ трест “Київміськбуд-1” ім. М.П. Загороднього електромеханічні та електромонтажні вироби по об’єкту Розподільчий пункт 10 кВ забудови урочищ Гончарі-Кожум’яки в Подільському р-ні м. Києва, а ВАТ трест “Київміськбуд-1” ім. М.П. Загороднього зобов'язалось прийняти та оплатити товар на умовах, визначених договором.

Поставка товару здійснюється партіями. Номенклатура (асортимент), кількість ціна та загальна вартість товару визначається сторонами в специфікації, яка є невід’ємною частиною договору. Згідно п. 4.4. договору датою поставки кожної окремої партії товару вважається дата підписання товарно-транспортної накладної представниками сторін, яким надані відповідні повноваження. Дата поставки визначає момент переходу права власності та ризику випадкової загибелі товару. Пунктом 5.2. договору встановлена сума договору, яка становить 753 328,31 грн. в тому числі ПДВ - 125 554,72 грн.

09.06.2005 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки № 66 від 05.03.2005 на виконання поставки обладнання по об’єкту Розподільчий пункт 10 кВ забудови урочищ Гончарі-Кожум’яки в Подільському районі м. Києва, якою сторони внесли зміни до п. 5.2. договору, виклавши його в наступній редакції: сума договору становить 992 823,96 грн., в тому числі ПДВ - 165 470,66 грн.

Відповідно до п. 6.2. договору оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування 60% передплати на розрахунковий рахунок постачальника. Друга частина платежу в розмірі 40% перераховується на розрахунковий рахунок постачальника протягом 10 банківських днів з дати поставки відповідної партії товару постачальником.

Враховуючи те, що ВАТ трест “Київміськбуд-1” імені М.П. Загороднього у встановлені договором строки не розрахувалось за поставлений товар, ТОВ “Будівельно-монтажне управління-04” зверталось до господарського суду м. Києва з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з ВАТ трест “Київміськбуд-1” імені М.П. Загороднього заборгованість в розмірі 151 291,11 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва по справі № 36/448 від 04.10.2006, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2006 та постановою Вищого господарського суду України від 13.02.2007, задоволено в повному обсязі зазначені позовні вимоги ТОВ “Будівельно - монтажне управління-04”. Вказаним рішенням встановлено, що на виконання умов даного договору ТОВ “Будівельно-монтажне управління-04” поставило товар на загальну суму 994 115,07 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи видатковими накладними № 40 від 30.06.2005, № 48 від 22.02.2006 та довіреностями відповідача, виданими на ім’я Дідусь О.М. № 713255 серії ЯИЦ від 29.06.2005, № 14250 серії ЯЛЛ від 22.02.2006, а також у даному рішенні вказано, що борг відповідача перед позивачем по договору становить 151 291,11 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно з приписами ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановивши факт невиконання відповідачем умов договору щодо оплати у встановлені строки поставленого позивачем товару, суд першої інстанції виклав в рішенні правильні висновки щодо виникнення у відповідача перед позивачем обов'язку по сплаті збитків від інфляції та 3% річних за період прострочення сплати боргу, з чим обґрунтовано погодився суд апеляційної інстанції, перевіряючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку у даній справі, залишаючи без змін рішення місцевого господарського суду у даній справі про задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача на користь позивача інфляційної складової за період прострочення сплати боргу (з 01.08.2005 по 28.02.2007 та з 01.03.2006 по 28.02.2007) у сумі 24 446,87 грн. та 3% річних за період прострочення сплати боргу (з 15.07.2005 по 04.03.2007 та з 09.03.2006 по 04.03.2007) у сумі 7 201,96 грн.

Виходячи з наведеного, господарський суд касаційної інстанції вважає, що відповідно до вимог ст.43 ГПК України постанова Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2007 у даній справі ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги ВАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П.Загороднього не спростовують висновків господарського суду апеляційної інстанції, у зв’язку з чим підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2007 року по № 36/217 залишити без змін.

Головуючий, суддя С. Шевчук

Судді : С. Владимиренко

І. Волік