КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2008                                                                                           № 36/124

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:           Лосєва А.М.

Зубець Л.П.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Опря Н.Л. – дов. б/н від 23.11.2007р.;

від відповідача - Булгакова І.В. – дов. б/н від 24.05.2007р.;

Грибков М.Є. – дов. вих.№253 від 12.12.2007р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний тенісний клуб "Наука"

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.12.2007

у справі № 36/124 (Трофименко Т.Ю.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний тенісний клуб "Наука"

до                                                   ЗАТ "Наука-Спорт"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  відшкодування збитків в сумі 2160,13 грн., зобов"язання поновити електропостачання та водопостачання

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача збитків у сумі 2 160,13 грн.; зобов’язання відповідача поновити електропостачання та водопостачання в об’єкти нерухомого майна за адресою: 03142, м. Київ, б-р. Ак. Вернадського, 32 (адміністративна будівля (літера “А”) загальною площею 438,6 кв. м., в т.ч. підвал 2 191 кв. м., перший поверх 219,5 кв. м., підтрибунні приміщення (літера “Б”) загальною площею 276,8 кв. м., вбудований на першому поверсі ресторан (літера “Д”) площею 249,9 кв. м., що належать позивачу; заборону відповідачу перешкоджати господарській діяльності позивача в об’єктах нерухомого майна за адресою: 03142, м. Київ, б-р. Ак. Вернадського, 32 (адміністративна будівля (літера “А”) загальною площею 438,6 кв. м., в т.ч. підвал 2 191 кв. м., перший поверх 219,5 кв. м., під трибунні приміщення (літера “Б”) загальною площею 276,8 кв. м., вбудований на першому поверсі ресторан (літера “Д”) площею 249,9 кв. м., тенісна площадка загальною площею 2 043,6 кв. м. з трьома обладнаними кортами, тенісна площадка загальною площею 2 068 кв. м. з трьома обладнаними кортами, суддівська площею 35,0 кв. м., що належать позивачу на праві власності.

Окрім того, в п.5 резолютивній частині позовної заяви позивачем було викладено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а 29.03.2007р. до Відділу документального забезпечення Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання б/н від 29.03.2007р. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії.

06.04.2007р. до Відділу документального забезпечення Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява б/н від 06.04.2007р. про збільшення розміру позовних вимог, в якій він просив суд стягнути з відповідача збитки у сумі 28 417,97 грн.; зобов’язати відповідача поновити електропостачання та водопостачання в об’єкти нерухомого майна за адресою: 03142, м. Київ, б-р. Ак. Вернадського, 32 (адміністративна будівля (літера “А”) загальною площею 438,6 кв. м., в т.ч. підвал 2 191 кв. м., перший поверх 219,5 кв. м., підтрибунні приміщення (літера “Б”) загальною площею 276,8 кв. м., вбудований на першому поверсі ресторан (літера “Д”) площею 249,9 кв. м., що належать позивачу; заборонити відповідачу перешкоджати господарській діяльності позивача в об’єктах нерухомого майна за адресою: 03142, м. Київ, б-р. Ак. Вернадського, 32 (адміністративна будівля (літера “А”) загальною площею 438,6 кв. м., в т.ч. підвал 2 191 кв. м., перший поверх 219,5 кв. м., під трибунні приміщення (літера “Б”) загальною площею 276,8 кв. м., вбудований на першому поверсі ресторан (літера “Д”) площею 249,9 кв. м., тенісна площадка загальною площею 2 043,6 кв. м. з трьома обладнаними кортами, тенісна площадка загальною площею 2 068 кв. м. з трьома обладнаними кортами, суддівська площею 35,0 кв. м., що належать позивачу на праві власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №36/124 від 30.03.2007р. клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову було задоволено, відповідачу та/або будь-яким іншим особам, які діють в його інтересах, заборонено вчиняти будь-які дії, що перешкоджають або можуть перешкоджати позивачу здійснювати господарську діяльність в об’єктах нерухомого майна за адресою: м. Київ, б-р. Ак. Вернадського, 32 (згідно наведеного переліку).

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №36/124 від 05.12.2007р. провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням по справі №18/263, яка розглядається Господарським судом міста Києва, а також скасовано заходи забезпечення позову, застосовані Ухвалою Господарського суду міста Києва №36/124 від 30.03.2007р.

Не погоджуючись із вказаною Ухвалою суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати Ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №36/124 від 05.12.2007р.

Вимоги та доводи апеляційної скарги позивача мотивовані тим, що при винесенні оскаржуваної Ухвали судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, а саме ст. ст. 42, 43, 22, 68, 77 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до безпідставного, на думку позивача, скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2008р. апеляційну скаргу позивача було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 06.02.2008р.

Представник позивача у судовому засіданні надав суду пояснення, в яких зазначив, що підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі, просить суд її задовольнити та скасувати Ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №36/124 від 05.12.2007р.

Представники відповідача у судовому засіданні надали пояснення, в яких зазначили про те, що заперечують проти апеляційної скарги позивача, вважають її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, у зв’язку з чим просили суд залишити без змін оскаржувану Ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №36/124 від 05.12.2007р. як таку, що прийнята з повним та всебічним з’ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм як матеріального, так і процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Приймаючи оскаржувану позивачем Ухвалу від 05.12.2007р., місцевий господарський суд виходив з того, що позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на Рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2006р. у справі №18/263, яким визнано право власності позивача на об’єкти нерухомого майна, відносно якого існує спір по справі №36/124. З наявної у матеріалах справи копії Постанови Верховного Суду України від 18.09.2007р. вбачається, що Рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2006р., Постанова Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2007р. та Постанова Вищого господарського суду України від 30.05.2007р. по справі №18/263 скасовані, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Саме з урахуванням вищенаведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що розгляд справи №36/124 є неможливим до вирішення пов’язаної з нею справи №18/263, у зв’язку з чим провадження у справі №36/124 має бути зупиненим, а заходи забезпечення позову, вжиті Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2007р. – скасовані.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, а саме ст. ст. 42, 43, 22 та 77 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач не був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, внаслідок чого був позбавлений можливості подати свої доводи та міркування (заперечення) проти клопотань, які заявлялись відповідачем, а отже не міг повною мірою використати надані йому процесуальні права. Окрім того, на думку позивача, суд першої інстанції за відсутності доказів належного повідомлення позивача про дату та час судового розгляду повинен був відкласти розгляд справи на іншу дату, у відповідності до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційний суд не погоджується з доводами, викладеними позивачем в апеляційній скарзі, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями пп.3.5.11 п.3.5 “Інструкції з діловодства в господарських судах України”, затвердженої Наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. №75, (із змінами та доповненнями), перший (підписаний) примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі.

Сторонам справи та у відповідних випадках – іншим учасникам процесу, установам, організаціям, надсилається решта примірників процесуального документа, засвідчених відміткою, складеною зі слів “Згідно з оригіналом”, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує примірник, її ініціалів та прізвища. Підпис працівника служби діловодства або іншої відповідальної особи (секретар суду, відповідальний секретар суду, інші працівники, які входять до складу судових палат, відділів тощо), що засвідчує примірник документа, скріплюється відповідною (не гербовою) печаткою суду так, щоб відбиток печатки охоплював останні кілька літер назви посади та початок підпису особи, що засвідчує документ. Засвідчувальна відмітка розміщується нижче реквізиту документа “Підпис”.

На звороті у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа, який залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

З матеріалів справи вбачається, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №36/124 від 12.11.2007р., якою було призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 05.12.2007р., була надіслана сторонам по справі у встановлені законодавством порядку та строки, що підтверджується відповідною відміткою Відділу діловодства Господарського суду міста Києва та підписом відповідальної особи, які розміщені на звороті останнього аркушу у лівому нижньому куті вищезазначених Ухвал (т.с.1, а.с.179-180).

Згідно з ч.2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач зазначає про те, що не був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду по справі №36/124, але належних та допустимих доказів на підтвердження дати фактичного отримання Ухвали Господарського суду міста Києва №36/124 від 12.11.2007р. або неотримання взагалі суду не надав, хоча в ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання позивача на те, що місцевий господарський суд повинен був відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв’язку з відсутністю представника позивача в судовому засіданні, апеляційний суд також вважає необґрунтованими, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів; залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

З вищевказаної норми випливає, що господарському суду законодавцем надано право, а не встановлено обов’язок відкладати розгляд справи за наявності певних обставин, які перешкоджають вирішенню спору по суті в даному засіданні. До того ж, з матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 05.12.2007р. спір по справі №36/124 не був вирішений по суті, а було лише зупинено провадження у справі у відповідності до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України. Отже, позивач не позбавлений можливості подавати суду всі необхідні докази на підтвердження своїх позовних вимог або заперечень проти доводів відповідача, а також користуватись наданими йому процесуальними правами в порядку, визначеному господарським процесуальним законодавством.

Окрім того, апеляційний суд наголошує на тому, що згідно з ч.2 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Щодо твердження позивача про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих Ухвалою Господарського суду міста Києва №36/124 від 30.03.2007р., колегія Київського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Перш за все, у відповідності до ч.1 ст. 32 Господарського кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до приписів ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Висновок позивача, викладений в апеляційній скарзі, про ненадання судом першої інстанції належної оцінки наявним у справі доказам, зокрема, відсутності підстав для скасування заходів забезпечення позову, є невмотивованим, оскільки з оскаржуваної Ухвали Господарського суду міста Києва від 05.12.207р. у справі №36/124 вбачається, що суд дослідив та надав оцінку всім матеріалам, наявним у справі, про що зазначив у своїй Ухвалі.

Зважаючи на вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд констатує, що доводи, викладені в апеляційній скарзі позивача, спростовуються матеріалам, наявними у справі. Додаткових обґрунтувань (пояснень) з приводу обставин, викладених в апеляційній скарзі, позивач суду не надав.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №36/124 від 05.12.2007р. прийнята з повним з’ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв’язку з чим правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивача, з викладених у ній підстав, у суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 77, 79, 99, 101-103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Міжнародний тенісний клуб “Наука” залишити без задоволення, Ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №36/124 від 05.12.2007р.

2. Матеріали справи №36/124 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя                                                                      Мартюк А.І.

Судді                                                                                          Лосєв А.М.

Зубець Л.П.

08.02.08 (відправлено)