ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2008 р.

№ 21/206

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Г.Т.", м. Запоріжжя,

на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.10.2007

зі справи № 21/206

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Г.Т." (далі –ТОВ "Крок Г.Т.")

до Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України (далі –Департамент), м. Київ,

товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" (далі –ТОВ "ТФ-К"), м. Чернігів,

про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг,

за участю представників:

ТОВ "Крок Г.Т." – Хамзіна Т.Р.,

Департаменту – не з’явився,

ТОВ "ТФ-К" – не з’явився,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.10.2007 (суддя Шевченко Е.О.):

- призначено додаткову судову експертизу об’єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз;

- провадження у справі зупинено на підставі пункту 1 частини другої статті 79 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України).

У прийнятті зазначеного судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що для вирішення даного спору по суті необхідне проведення додаткового експертного дослідження.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України ТОВ "Крок Г.Т." просить згадану ухвалу місцевого суду скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а справу передати на розгляд суду першої інстанції. Своє прохання скаржник мотивує порушенням судом порядку призначення додаткової судової експертизи.

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування місцевим судом норм процесуального права, заслухавши представника позивача, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 41 ГПК України для роз’яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Частинами третьою і четвертою статті 42 ГПК України передбачено право господарського суду призначити додаткову або повторну судову експертизу. Згідно з частиною п’ятою цієї статті висновок судового експерта для господарського суду не є обов’язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Частиною першою статті 86 ГПК України встановлено, що якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до частини першої статті 11113 ГПК України ухвали місцевого або апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені у касаційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

У статтях 41, 42 ГПК України та інших нормах цього Кодексу не передбачено можливості самостійного оскарження судового рішення про призначення первісної або додаткової судової експертизи.

Отже, ухвала суду першої інстанції в частині призначення додаткової судової експертизи не підлягає перегляду в касаційному порядку.

Водночас суд першої інстанції, призначивши додаткову судову експертизу, правомірно зупинив провадження зі справи на підставі пункту 1 частини другої статті 79 ГПК України, який надає йому відповідні повноваження.

При цьому доводи скаржника по суті спору на даній стадії судового провадження у суді першої інстанції не досліджуються та оцінка наявним доказам не надається.

З огляду на наведене посилання скаржника на порушення порядку призначення додаткової судової експертизи не можуть бути підставою для задоволення вимог касаційної скарги, але повинні бути досліджені місцевим судом та враховані ним у прийнятті рішення по суті спору.

Якщо ж порушення, які, на думку ТОВ "Крок Г.Т.", мають місце, не будуть усунуті судом першої інстанції під час розгляду справи по суті, то це може бути підставою для здійснення апеляційного та/або касаційного перегляду прийнятого цим судом рішення по суті справи.

Таким чином, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду винесена в межах наданих йому повноважень та без порушення приписів статей 79, 86 ГПК України, а тому передбачені законом підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 1119 –11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду міста Києва від 02.10.2007 зі справи № 21/206 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Г.Т." –без задоволення.

Суддя            В.Селіваненко

Суддя            І.Бенедисюк

Суддя                                                                                            Б.Львов