СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.04.2008
Справа  № 2/99

За
позовом Прокурора
міста Ужгорода в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради,
Управління майном області, м. Ужгород

до Приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Ужгород

Третя
особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -Ліквідаційна комісія ОКП
„Закарпатбудматеріали”, м. Ужгород

про визнання недійсним договору від
07.07.2005 купівлі-продажу шляхом викупу нежитлового складського приміщення в
м. Ужгороді, вул. Минайська, 16, укладеного між Ліквідаційною комісією ОКП
„Закарпатбудматеріали”, м. Ужгород та приватним підприємцем ОСОБА_1, м. Ужгород

Суддя   Л.М.Якимчук

Представники:

від
позивача: не
з'явився.

від
відповідача: ОСОБА_2
-представник, довіреність від 23.06.2007;

Третя
особа: не з'явився.

З
участю прокурора відділу представництва інтересів громадян та держави у судах
прокуратури Закарпатської області
-Костака В.В.

СУТЬ
СПОРУ:  Прокурор міста Ужгорода звернувся до суду з
позовом в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради, Управління
майном області, м. Ужгород до приватного підприємця ОСОБА_1, м. Ужгород за
участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача -Ліквідаційної комісії ОКП „Закарпатбудматеріали”,    м. Ужгород про  визнання недійсним договору від 07.07.2005
купівлі-продажу шляхом викупу нежитлового складського приміщення в м.
Ужгороді,   вул. Минайська, 16,
укладеного між Ліквідаційною комісією ОПК „Закарпатбудматеріали”, м. Ужгород та
приватним підприємцем ОСОБА_1, м. Ужгород.

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовує тим, що ліквідкомі сією ОКП „Закарпатбудматеріали”, в порушення
вимог ст. ст. 327, 328, 345 Цивільного кодексу України, п.п. 51, 52 Закону
України „Про державну програму приватизації”, без відповідного рішення власника
комунального підприємства, а саме, Закарпатської обласної ради, продано спірне
приміщення шляхом викупу ПП ОСОБА_1 про що свідчить договір купівлі-продажу
шляхом викупу від 07.07.2005.

Обласною радою рішення щодо майна ОКП
„Закарпатбудматеріали”, в тому числі щодо його приватизації, викупу,
продажу  не приймались.

Пунктами  7 та 8 статті 60 Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні” визначено, що майнові операції, які здійснюються
органами місцевого самоврядування з об'єктами права комунальної власності, не
повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати
обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню. Право комунальної
власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами
власності інших суб'єктів.

Об'єкти права комунальної власності
не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам
права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного
рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених
законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 78, 141,
145, 146 Господарського кодексу майно комунального унітарного підприємства
перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на
праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві
оперативного  управління (комунальне
некомерційне підприємство). Особливості господарської діяльності комунальних
унітарних підприємств  визначаються
відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних
комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених
законом. До державного майна у сфері господарювання належать цілісні майнові
комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно,
інше окреме індивідуально визначене майно державних підприємств, акції (частки,
паї) держави у майні суб'єктів господарювання різних форм власності, а також
майно, закріплене за державними установами і організаціями з метою здійснення
необхідної господарської діяльності, та майно, передане в безоплатне
користування самоврядним установам і організаціям або в оренду для використання
його у господарській діяльності.

Зміна правового режиму майна суб'єкта
господарювання здійснюється за рішенням власника (власників) майна у спосіб,
передбачений Господарським кодексом та прийнятими відповідно до нього іншими
законами, крім випадків, якщо така зміна забороняється законом. Правовий режим
майна суб'єкта господарювання, заснованого на державній (комунальній)
власності, може бути змінений
шляхом приватизації майна державного (комунального) підприємства
відповідно до закону.

Приватизація державних (комунальних)
підприємств здійснюється не інакше, як на виконання державної програми
приватизації, що визначає цілі, пріоритети та умови приватизації, і в порядку,
встановленому законом.

Господарським кодексом України
встановлено загальний порядок ліквідації суб'єкта господарювання та визначено
повноваження ліквідаційної комісії щодо
майна такого суб'єкта. Так, в ст. ст. 60, 61 Кодексу вказано, що  ліквідація суб'єкта господарювання
здійснюється ліквідаційною комісією, яка оцінює наявне майно суб'єкта
господарювання, який ліквідується, і розраховується з кредиторами, складає
ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив
ліквідаційну комісію. Претензії кредиторів до суб'єкта господарювання, що
ліквідовується, задовольняються з майна цього суб'єкта, якщо інше не
передбачено цим Кодексом та іншими законами.

Як вбачається із змісту норм
Господарського кодексу України особливості господарської діяльності комунальних
унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а
також інших вимог, передбачених законом. Порядок відчуження від держави засобів
виробництва, що є державною власністю і закріплені за державним підприємством,
здійснюється на конкурентних засадах за попередньою згодою органу до сфери
управління якого воно входить. Таким
чином Ліквідаційною комісією порушено порядок і спосіб відчуження державного
(комунального) майна.

Позивач звертає увагу  на те, що наявність мізерної кредиторської
заборгованості 4,7 тис. грн. (згідно фінансового звіту),  як пояснення необхідності  продажу майна в процесі ліквідації
підприємства,  лише зайвий раз вказує
на  незаконність здійсненої оборудки,
оскільки відповідно до фінансового звіту у підприємства є в наявності інші
активи (автотранспорт, грошові кошти). В іншому випадку процедура ліквідації
підприємства здійснювалася б на підставі вимог Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. А такі дії
ліквідаційної комісії спрямовані на реалізацію основних засобів ідуть врозріз
низці законодавчих та підзаконних актів прийнятих на забезпечення економічної
безпеки держави, недопущення  руйнування
цілісних майнових комплексів державних підприємств, захисту інтересів держави
під час реалізації державного майна. (Закон України „Про введення мораторію на
примусову реалізацію майна”, рішення
Конституційного Суду України від 10.06.2003 року).

Позивач також вказує на те, що згідно
довідкової інформації, отриманої від агенцій нерухомості, вартість проданого
ліквідаційною комісією майна занижено вдвічі.

Вважає, що договір повинен бути
визнаний недійсним на підставі ст. 215 ч. 3 ЦК України.

Представник прокуратури у судовому
засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Позивач, Закарпатська обласна рада,
надіслала суду письмову відмову від позову від 11.12.2007 № 01-31/483,
підписану представником Калабіга К.М., на підставі довіреності від 27.04.2007 №
01-31/280, підписаної в.о. голови ради ОСОБА_3

Однак, суд не може прийняти зазначену
відмову, оскільки вона підписана неуповноваженою особою, так як на час подачі
відмови від позову ОСОБА_3 не виконував обов'язки  голови обласної ради.

Управління з питань майна комунальної
власності облдержадміністрації у судовому засіданні 02.10.2007 також подало
відмову від позову, яка приймається судом, оскільки підписана уповноваженою
особою Калабіга К. М. на підставі довіреності від 15.08.2007 № 525/01-9, яка
дає йому таке право.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що між ним та обласним комунальним
підприємством „Закарпатбудматеріали” в особі генерального директора Тихослова
Валерія Олександровича, була укладена угода № 05/07 від 07.07.2002 р. на оренду
складського приміщення, що знаходиться у м. Ужгороді, вул. Минайська, 16. Даною
угодою було визначено термін оренди, права та обов'язки орендаря, який протягом
всього часу дії договору не порушував: використовував орендоване приміщення за
призначенням, вчасно сплачував орендну
плату, за свій рахунок провів експертну оцінку вартості об'єкту  та капітальний ремонт.

З жовтня 2003 року договір оренди
складського приміщення по вул. Минайська, 16 у м. Ужгороді було переукладено
між Управлінням майном області та ОСОБА_1, а
також отримано дозвіл від Управління майном області на проведення
ремонту орендованого приміщення.

У
грудні 2003 року він, відповідач, провів капітальний ремонт орендованого
складського приміщення та оплатив будівельні роботи підрядчику в сумі 12541,00
грн., згідно акту виконаних робіт, погодженого начальником Управління майном.

Відповідно до чинного законодавства
орендар одержує першочергове право на викуп орендованого майна, якщо він за
згодою орендодавця здійснив за рахунок власних коштів поліпшення орендованого
майна не менше як 25% залишкової вартості майна. Станом на 01.09.2003 року залишкова
вартість орендованого мною складу становила -3336,00 грн.

Таким чином, відповідач вважає, що
він  отримав право на викуп згаданого
об'єкту.

У березні 2004 року він подав  заяву та відповідний пакет документів
Управлінню майном області для включення орендованого складського приміщення до
переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу.

Також у березні місяці 2004 року
Закарпатською обласною радою прийнято рішення про ліквідацію ОКП
„Закарпатбудматеріали” та створено ліквідаційну
комісію. Відповідно до чинного законодавства з моменту призначення
ліквідкомісії до неї переходять повноваження та керівництво підприємством, що
ліквідується.

Відповідно до цього він подав заяву
на викуп орендованого приміщення і у ліквідкомісію.

Рішенням комісії від 05.07.2005 року
його заяву щодо викупу складського приміщення було задоволено та укладено
договір купівлі-продажу будівлі складу шляхом викупу від 07.07.2005 року.
Договір нотаріально посвідчений. Вартість об'єкту була визначена експертною
оцінкою і становила -115700,60 грн.

Актом прийому-передачі від 12 липня
2005 року йому було передано складське приміщення у власність. Розрахунки за
придбаний об'єкт були проведені
відповідно договору купівлі-продажу.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача, Ліквідаційна комісія ОКП
„Закарпатбудматеріали”, м. Ужгород, у поясненні від 05.11.2007 року  № 17 вказала, що згідно рішення Закарпатської
обласної ради від 18.03.2004 року № 354 „Про обласне комунальне підприємство
„Закарпатбудматеріали” Управлінню майном області доручено здійснити
організаційно-правові заходи щодо ліквідації вищевказаного підприємства.

28.04.2004 року наказом начальника
Управління майном області № 14      ОД
„Про ліквідаційну комісію” на виконання вищевказаного рішення обласної ради
створено ліквідкомісію.

Згідно пункту 3 статті 105 ЦК
України, з моменту  призначення комісії
до неї переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи.

12.07.2004 року наказом начальника
Управління майном області № 18/1 затверджений проміжковий баланс ОКП
„Закарпатбудматеріали”.

На момент початку проведення
ліквідації на рахунках ОКП „Закарпатбудматеріали” грошових коштів не було, а
кредиторська заборгованість складала 5,3 тис.грн.

На підставі абзацу 2 пункту 2 статті
105, в разі недостатності у юридичної особи, що ліквідується грошових коштів
для задоволення вимог кредиторів, ліквідаційна комісія здійснює продаж майна
юридичної особи.

01 липня 2005 року до ліквідкомісії
звернувся ПП ОСОБА_1 щодо продажу йому орендованого майна шляхом викупу у
зв'язку з проведенням поліпшення, що підтверджується актами прийняття виконаних
робіт.

На підставі абзацу 2 пункту 2 статті
105 ЦК України враховуючи, що процедура
продажу майна ліквідкомісією ні в одному з чинних Кодексів чи Законів
України не прописана, а залишкова вартість об'єкта складає 3282,16 грн. та проведене
поліпшення на суму 12541,00 грн.,  а
також висновок незалежної експертизи від 24.12.2003 року за № 624,  комісія вирішила за можливе застосувати норму
пункту 51 Закону України „Про державну програму приватизації”, продати
орендований об'єкт за 115700,60 грн. При залишковій вартості об'єкта 3282,16
грн. він був проданий за 115700,60 грн. -дохід склав 112418,44 грн. Отримані
кошти після розрахунку з кредиторами та сплати обов”язкових платежів до
бюджетів всіх рівнів знаходяться на розрахунковому рахунку ліквідкомісії ОКП
„Закарпатбудматеріали”. Після завершення процедури ліквідації майно та кошти
будуть передані власнику, обласній раді.

У судовому засіданні оголошувались
перерви з 16.08.2007 до 11 годин 02.10.2007, з 18.12.2007 до 10 годин
22.01.2008, до 14 годин 30 хвилин 23.01.2008, з 28.03.2008 до 14 годин 30
хвилин 04.04.2008.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, оцінивши зібрані у
справі докази,

СУД ВСТАНОВИВ:

Відповідач, ПП ОСОБА_1, 07 липня 2002
року уклав договір № 05/07 оренди
будівель та споруд з ОКП „Закарпатбудматеріали”, відповідно до якого
йому було передано  у тимчасове
використання (володіння) частину будівлі площею 127,8 м.кв. із загальної площі
222 м.кв. по вул. Минайській, 16а у                     м. Ужгороді терміном на
три роки.

У п. 11.2 договору вказано, що
орендар має право викупу об'єкта після проведення капітального ремонту.

Двадцять восьмого жовтня 2003 року
відповідач уклав договір оренди з Управлінням майном області
облдержадміністрації на оренду нежитлового приміщення по вул. Минайській, 16,
площею 222 кв.м.,  яке знаходилось на
балансі ОКП „Закарпатбудматеріали”, з метою
використання під складські приміщення та виготовлення столярних виробів.

Термін
дії договору до 01.11.2005 року. Викуп орендованого майна, вказаним договором
не передбачено.

У грудні 2003 року ПП ОСОБА_1, з
дозволу орендодавця, провів капітальний ремонт орендованих приміщень на
загальну суму 12541 грн. (залишкова вартість майна на 01.09.2003 становила
3282,16 грн.).

Закарпатська обласна рада на десятій
сесії ІУ скликання 18 березня 2004 року прийняла рішення № 354 „Про обласне
комунальне підприємство „Закарпатбудматеріали”, пунктом першим якого визначено
ліквідувати обласне комунальне підприємство „Закарпатбудматеріали”.

Пунктом другим визначено доручити
управлінню майном області облдержадміністрації здійснити організаційно-правові
заходи щодо ліквідації ОКП „Закарпатбудматеріали”.

Наказом начальника управління майном
області № 14-ОД від 28.04.2004 „Про ліквідаційну комісію” створено ліквідаційну
комісію для здійснення процедури ліквідації ОКП „Закарпатбудматеріали”.

П'ятого липня 2005 року відбулось
засідання ліквідкомісії з порядком денним: „Про затвердження результату викупу
майна, що знаходилось на балансі ОКП „Закарпатбудматеріали” (підприємства, що
ліквідується -                        м.
Ужгород, вул. Минайська, 16).

У протоколі засідання комісії
зазначено, що ПП ОСОБА_1 згідно ст. 51 Закону України „Про державну програму
приватизації” отримав право на викуп. Вирішили: 1. Затвердити вартість об'єкту
в сумі 115700,60 грн. (згідно експертної оцінки вартість об'єкта складає 128241,60
грн., з них вартість виконаних поліпшень складає 12541 грн.). 2. Доручити
голові ліквідаційної комісії укласти договір купівлі-продажу об'єкту та
оформити акт прийому-передачі майна з ПП ОСОБА_1

Сьомого липня 2005 року між ПП
ОСОБА_1 та ліквідкомісією ОКП „Закарпатбудматеріали” укладено договір
купівлі-продажу будівлі шляхом викупу, відповідно до якого продавець продав, а
покупець прийняв у власність будівлі літ. „Г” (приміщення складу ОКП
„Закарпатбудматеріали”) загальною площею 222 м.кв., що знаходиться за адресою:
м. Ужгород, вул. Минайська, 16,  за
115700,60 грн.

У пункті 5.1 договору вказано, що при
зміні власника на об'єкт приватизації Покупець повинен покласти всі
зобов'язання за даним договором на нового власника.

У пункті 8.1 договору зазначено, що
Продавець гарантує, що об'єкт не входить до переліку об'єктів, які не
підлягають приватизації.

Цей договір нотаріально посвідчений
та пройшов державну реєстрацію.

Акт прийому-передачі приміщення підписаний
сторонами договору 12.07.2005.

Прокурор м. Ужгорода оспорюючи
вказаний договір просить визнати його недійсним на підставі п. 3 ст. 215
Цивільного кодексу України.

Суд вважає, що позов підлягає  до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно
до вимог ст. ст.  78, 141, 145, 146
Господарського кодексу України майно комунального унітарного підприємства
перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на
праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві
оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). Особливості
господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються
відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних
або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом. До
державного майна у сфері господарювання належать цілісні майнові комплекси
державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше
окреме індивідуально визначене майно державних підприємств, акції (частки, паї)
держави у майні суб'єктів господарювання різних форм власності, а також майно,
закріплене за державними установами і організаціями з метою здійснення
необхідної господарської діяльності, та майно, передане в безоплатне
користування самоврядним установам і організаціям або в оренду для використання
його у господарській діяльності.

Зміна правового режиму майна суб'єкта
господарювання здійснюється за рішенням власника (власників) майна у спосіб,
передбачений Господарським кодексом та прийнятими відповідно до нього іншими
законами, крім випадків, якщо така зміна забороняється законом. Правовий режим
майна суб'єкта господарювання, заснованого на державній (комунальній)
власності, може бути змінений шляхом приватизації  майна державного (комунального) підприємства
відповідно до закону.

Приватизація державних (комунальних)
підприємств здійснюється  не інакше як на
виконання державної програми приватизації, що визначає цілі, пріоритети та
умови приватизації, і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 289 ГК України
орендар має право на викуп об'єкта оренди, якщо таке право передбачено
договором оренди. У вказаному договорі оренди про право орендаря на викуп
об'єкта не зазначено. Ст. 51 Закону України „Про Державну програму
приватизації” передбачено, що  у разі
прийняття рішення про приватизацію орендованого майна (будівлі, споруди,
приміщення) орендар одержує право на викуп цього  майна, якщо орендарем за згодою орендодавця
здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке
неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди,
вартістю не менш як 25 відсотків залишкової вартості майна (відновної за
вирахуванням зносу). Таке ж право одержує орендар у  разі прийняття рішення про приватизацію
відповідно до законодавства України. Рішення ж про приватизацію будівлі складу
не приймалось, ліквідаційній комісії не були делеговані власником або органом
управління ОКП „Закарпатбудматеріали” права щодо здійснення приватизації
об'єкта та компенсації орендарю здійснених поліпшень шляхом зменшення вартості
продажу об'єкта на суму цих поліпшень.

Згідно п. 3 ст. 105 Цивільного
кодексу України з моменту призначення ліквідаційної комісії до неї переходять
повноваження щодо управління справами юридичної особи, комісія виступає від
імені юридичної особи, яка ліквідується. Відповідно до п. 3 ст. 92 ЦК України
орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи
закону виступає від її мені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, не
перевищувати свої повноваження. Тобто, дії ліквідаційної комісії ОКП
„Закарпатбудматеріали” повинні відповідати вимогам чинного законодавства та
статуту ОКП „Закарпатбудматеріали”.

ОКП „Закарпатбудматеріали” є обласним
комунальним підприємством. Статут підприємства затверджено Закарпатською
облдержадміністрацією від 17.02.2000  та
зареєстровано рішенням Ужгородської міської ради № 124 від 17.03.2000. Згідно
п. 5.1 Статуту „майно, яке закріплене за підприємством, належить йому на правах
повного господарського відання”.

Відповідно до ст. 136 ГК України   право господарського відання є речовим
правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається
майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням
правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у
випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Статутом ОКП „Закарпатбудматеріали”
визначено, що підприємство володіє, користується та розпоряджається майном.
Вчиняючи щодо нього          будь-які
дії, що не суперечать чинному законодавству та Статуту. Згідно                       ст. ст. 75, 78 ГК
України (чинних на час  проведення викупу
нерухомого майна згідно вказаного Договору купівлі-продажу) комунальне
комерційне підприємство має право відчужувати об'єкти, що належать до основних
фондів, лише за попередньою згодою органу,
до сфери управління якого воно входить і, як правило, на конкурентних
засадах.

Відповідно до п. 1.5 Статуту „майно
підприємства знаходиться у власності територіальних громад сіл, селищ, міст
Закарпатської області”.

Згідно п. 6 ст. 60 Закону України
„Про місцеве самоврядування в Україні” доцільність, порядок та умови відчуження
об'єктів права  комунальної власності
визначаються відповідною радою. Обласна рада згоди на відчуження спірного
приміщення не давала рішення про відчуження чи приватизацію об'єкта нерухомості
-будівлі літ „Г” (приміщення складу ОКП „Закарпатбудматеріали”) загальною
площею 222 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська,
16,   не приймала.

Таким
чином, ліквідаційною комісією ОКП „Закарпатбудматеріали” в порушення вимог ст.
ст. 327, 328, 345 Цивільного кодексу України та п.п. 51, 52 Закону України „Про
державну програму приватизації”, ст. ст. 145, 146 Господарського кодексу
України, без відповідного рішення власника комунального підприємства,
Закарпатської обласної ради, на підставі п. 51 Закону України  „Про державну програму приватизації”,
вирішено продати вказане приміщення ППОСОБА_1 шляхом викупу і продано згідно
договору купівлі-продажу шляхом викупу від 07.07.2005.

Якщо розглядати відчуження спірного
майна у процесі  ліквідації підприємства
з метою  погашення кредиторської
заборгованості, як стверджує ліквідаційна комісія    ОКП „Закарпатбудматеріали”, то таке теж
відбулося з порушенням Закону.

Господарським
кодексом України встановлено загальний порядок ліквідації суб'єкта
господарювання та визначено повноваження ліквідаційної комісії щодо майна
такого суб'єкта. Так, в ст. ст. 60, 61 Кодексу вказано, що ліквідація суб'єкта
господарювання здійснюється ліквідаційною комісією, яка оцінює наявне майно
суб'єкта господарювання, який ліквідується, і розраховується з кредиторами,
складає ліквідаційний баланс та подає його
власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію. Претензії
кредиторів до суб'єкта  господарювання,
що ліквідовується, задовольняються з майна цього суб'єкта, якщо інше не
передбачено цим Кодексом та іншими законами.

Як вбачається із змісту норм
Господарського кодексу України особливості господарської діяльності комунальних
унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а
також інших вимог, передбачених законом. Порядок відчуження від держави засобів
виробництва, що є державною власністю і закріплені за державним підприємством,
здійснюється на конкурентних засадах за попередньою згодою органу до сфери
управління якого воно входить.  Отже,
ліквідаційною комісією порушено порядок і спосіб відчуження державного
(комунального) майна.

Суд
приймає до уваги також те, що кредиторська заборгованість підприємства
становила 5,3 тис. грн., а об'єкт проданий за 115700,60 грн.

У зв'язку з тим, що прокурор у
судовому засіданні заявив, що вартість об'єкта занижена і  подав письмове клопотання про
призначення  судової будівельно-технічної
експертизи, ухвалою суду від 23.01.2008 така призначалась.

Згідно висновку експерта за № 71/08
від 03.03.2008 ймовірна ринкова вартість об'єкта нерухомості „Склад” (літ. Г),
який знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська,
16 станом на                        31.05.2005
року становить 234395 грн.

У експертному висновку  вказано,
що при проведеному дослідженні будівлі „Склад” (літ.Г) по
вул.Минайській,16, у м.Ужгороді Закарпатської області судовий експерт
встановив  наступні невідповідності
технічних характеристик, які визначені в інвентарній справі  за №2030 комплексу будівель по
вул.Минайській,  16 в м.Ужгороді
Закарпатської області, а саме: будівельний об'єм будівлі „Склад” (літ.Г) в
інвентаризаційній справі (сторінка 31 в інвентаризаційної справи за №2030)
становить 1256 м. куб., а при проведеному дослідженню і проведеним підрахункам
судового експерта загальний будівельний об'єм об'єкту дослідження становить
1872м.куб.; у матеріалах інвентаризаційній справі  за №2030 по комплексу будівель по вул.Минайській,
16 в м.Ужгороді Закарпатської області відсутні належним чином виконані плани
будівлі „Склад” (літ.Г), що у свою чергу ставить під сумнів визначення
Ужгородським БТІ площі приміщень та будівельного об'єму будівлі „Склад”
(літ.Г).

Проаналізувавши зазначене
законодавство суд вважає, що укладення оспорюваного договору без згоди власника
майна- територіальної громади, або рішення ради є неправомірним, оскільки
суперечить Закону, зокрема,  вказаним
вище нормам права.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо
недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених
Законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Оспорюваний договір суперечить
вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України, а тому враховуючи вищенаведене, вимога про
визнання недійсним такого договору є правомірною і обґрунтованою, а  отже підлягає задоволенню.

Недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Правові наслідки недійсності даного
правочину, передбачені ст. 216 ЦК України.

Витрати по сплаті державного мита
відповідно до ст. 49 ГПК України, та витрати по сплаті послуг за
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 44 ГПК
України, покладаються на відповідача.

З
огляду на викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49,  82 - 85 Господарського процесуального кодексу
України,  суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2. Визнати недійсним договір від 07 липня
2005 року купівлі-продажу будівлі шляхом викупу,  приміщення складу „Закарпатбудматеріали”, що
знаходиться за адресою:  м. Ужгород, вул.
Минайська, 16, укладеного між Ліквідаційною комісією ОКП
„Закарпатбудматеріали”, м. Ужгород та приватним підприємцем ОСОБА_1, м.
Ужгород.

3.
Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1                 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1):

б) в дохід державного бюджету  85 грн. державного мита по коду бюджетної
класифікації 22090200 символ звітності банку 057.

Видати
наказ.

в) на користь Державного підприємства
„Судовий інформаційний  центр”

(р/р
0002, банк одержувача - ГУДКУ у Закарпатській області, МФО 812016,
код 22108040)  суму  118 грн. на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу.

Видати
наказ.

4.
Рішення набирає законної сили в порядку статті  85 ГПК
України.

Суддя
Л.М.Якимчук