КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2008                                                                                           № 33/22

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Іваненко Я.Л.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -не з’явився

від відповідача - Медін В.Г., дов. № 90 від 01.04.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал"

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.01.2008

у справі № 33/22

за позовом                               Приватне підприємство "Альтіс"

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 78623,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2008 року у справі№ 33/22 за позовом Приватного підприємства “Альтіс” ( далі-позивач) до Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” (далі-відповідач) про стягнення 78 623,20 грн. в частині основної суми заборгованості у розмірі 7 000 грн. припинено провадження. В іншій частині позовних вимог позов задоволено повністю. З відповідача на користь позивача стягнуто суму основного боргу – 61 623, 20 грн., збитки у сумі 10 000 грн., витрати по сплаті державного мита у сумі 787 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 75 528, 20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2008 року та прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог. Вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було враховано тієї обставини, що на день виконання робіт дія договору підряду № 3/11//06 була припинена, а отже роботи, за які не розрахувався відповідач виконані без належної на те підстави без складання проектно-кошторисної документації. Крім того зазначає, що судом безпідставно стягнено збитки в розмірі 10 000 грн. за надані юридичні послуги, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що ці збитки виникли у позивача безпосередньо за судове провадження даної справи.

В судове засідання 17.04.2008 року з’явився представник відповідача, позивач про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, проте в судове засідання без поважних причин не з’явився, витребуваний ухвалою суду відзив на апеляційну скаргу не надав.

Заслухавши думку відповідача, колегія суддів, порадившись, ухвалила розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір підряду виконання ремонтних робіт № 3/11/06 від 03.11.2006 року, відповідно до умов якого відповідач наймає позивача в якості підрядника для виконання ремонтних робіт у приміщенні за адресою: м. Київ, вул.. Лейпцігська, 1-А, а позивач зобов'язується виконати ремонтні роботи, зазначені в Додатку А (кошторисі), що є невід'ємною частиною договору (п.1 розділ 1).

Загальна сума робіт згідно з додатковою угодою № 1 від 22.12.2006 року до договору № 3/11/06 від 03.11.2006 року складає 29 939, 50 грн.

Відповідно до п. 3 розділу 1 договору № 3/11/06 від 03.11.2006 року у разі, якщо в процесі ремонту виникають будь-які додаткові роботи, що не були включені до кошторису на момент підписання договору, складається кошторис на ці роботи який підписується обома сторонами у формі Додатку Б до договору, і сума договору, таким чином, збільшується на вартість таких додаткових робіт.

Як зазначає позивач, останній здійснив додаткові послуги відповідачеві, що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт № 1-05 та № 2-05 за травень 2007 року, підписаними обома сторонами на загальну суму 68 623, 20 грн.

Відповідно до п. 1 розділу 2 договору оплата послуг здійснюється по факту виконаних робіт протягом трьох банківських днів після підписання сторонами акту виконаних робіт та при відсутності у замовника заперечень до якості виконаних робіт.

Відповідач зобов'язання по договору повністю не виконав.

22.10.2007 року позивач надіслав відповідачу лист № 01/22 (наявний в матеріалах справи), відповідно до якого повідомляє відповідача про заборгованість та попередив про можливість вирішення спору в судовому порядку, у разі не погашення заборгованості.

На момент подання позовної заяви відповідач повне погашення заборгованості не здійснив. В ход судового розгляду справи в суді першої інстанції представник позивача, згідно із заявою від 24.01.2008 року, зменшив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості до 61 623, 20 грн. у зв’язку з частковою проплатою останнім платіжним дорученням № 5026 від 07.12.2007 року 7 000 грн. в погашення кредиторської заборгованості за виконані за договором від 03.11.2006 року роботи.

В наданих суду першої інстанції поясненнях відповідач зазначив, що акти приймання виконаних підрядних робіт № 1 -05 та № 2-05 за травень 2007 року, на які посилається позивач у позовній заяві, підписані не уповноваженою особою, оскільки у травні 2007 року Філатов Я.О. був першим заступником генерального директора, а відповідно до п. 9.4.12 статуту Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” право підпису від імені товариства має голова правління - генеральний директор та за його дорученням перший заступник або заступник генерального директора. За наявною у юридичному департаменті інформацією, Філатов Я.О. не був наділений повноваженнями щодо підпису актів.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі ст. 525 ЦК України та ч.7 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 4 ст. 844 ЦК України якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв’язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду.

Частина 1 ст. 854 ЦК України передбачає, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов’язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника - достроково.

Факт виконання робіт за договором № 3/11/06 від 03.11.2006 року належним чином доведений, підтверджений актами приймання виконаних підрядних робіт № 1 за грудень 2006 року на суму 24 177, 10 грн., № 1 за грудень 2006 року на суму 28 361, 10 грн., № 2 за лютий 2007 року на суму 14 925 грн., № 3 за лютий 2007 року на суму 10 056,20 грн. № 1-05 за травень 2007 року на суму 33 872, 40 грн., № 2-05 за травень 2007 року на суму 34 750,80 грн., підписаними обома сторонами на загальну суму 146 142, 60 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем, в порушення своїх договірних обов’язків, виконані ремонтні роботи були оплачені частково, а саме, платіжними дорученнями № 6899 від 11.12.2006 року на суму 5 000 грн., № 6324 від 15.12.2006 року на суму 14 925 грн., № 7326 від 27.12.2006 року на суму 6 000 грн., № 7383 від 28.12.2006 року на суму 13 177 10 грн., № 312 від 30.01.2007 року на суму 10 000., № 313 від 30.01.2007 року на суму 10 056,20 грн., № 392 від 01.02.2007 року на суму 18 361, 10 грн., № 5026 від 11.12.2007 року на суму 7 000 грн.. а всього 84 519, 40 грн.

Твердження відповідача про відсутність правових підстав вважати, що роботи, зазначені в актах № 1-05 та 2-05 за травень 2007 року виконані за договором № 3/11/06 від 03.11.2006 року, оскільки на зазначені роботи не складено проектно-кошторисну документацію та не узгоджено сторонами виконання додаткових робіт за спірним договором до його закінчення, тобто до 01.01.2007 року, апеляційний суд вважає безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 розділу 5 договору останній набирає чинності з дати укладання та діє до 01.01.2007 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов’язань, що залишилися невиконаними.

Відповідно до п. 3 розділу 1 договору у разі, якщо в процесі ремонту виникають будь-які додаткові роботи, що не були включені до кошторису на момент підписання договору, складається кошторис на ці роботи, який підписується обома сторонами у формі додатку Б до договору, і сума договору, таким чином збільшується на вартість таких додаткових робіт.

А згідно з п. 1 розділу 2 договору остаточні розрахунки між сторонами здійснюються по факту виконаних робіт після підписання акту виконаних робіт.

З урахуванням того, що загальна сума робіт за договором підряду, згідно додаткової угоди № 1, становила 29 939, 50 грн., а сторонами під час дії договору підписано акти за грудень 2006 року на загальну суму 52 538, 20 грн., що значно перевищує передбачену додатковою угодою суму робіт, та підписано акти за лютий 2007 року на загальну суму 24 981, 20 грн. (доречі, які відповідачем не оспорюються) та акти за травень 2007 року на загальну суму 68 623, 20 грн., та враховуючи те, що відповідачем під час дії договору за виконані роботи було сплачено 39 102, 10 грн. (платіжні доручення № 6899 від 11.12.2006 року на суму 5 000 грн., № 6324 від 15.12.2006 року на суму 14 925 грн., № 7326 від 27.12.2006 року на суму 6 000 грн., № 7383 від 28.12.2006 року на суму 13 177 10 грн.) та 45 417,30 грн. було сплачено до 11.12.2007 року, - зазначені дії свідчать про те, що сторонами фактично було погоджено вартість та обсяги додаткових робіт, що не були включені до кошторису на момент підписання договору підряду.

Вказані вище акти складені для визначення вартості виконаних обсягів підрядних робіт і проведення розрахунків за виконані підрядні роботи.

Відповідно до ст. 202 ЦК України підписання даних актів є оформленням угод, оскільки є діями, направленими на придбання (встановлення) цивільних прав і обов’язків.

Нормами ст. 853 ЦК України регламентовано порядок здійснення обов’язку замовника за договором підряду – прийняття виконаної роботи. Кодекс зобов’язує замовника оглянути результати роботи в процесі їх прийняття та заявити про виявлені недоліки. Здача-приймання виконаних робіт здійснюється на підставі відповідних актів, у яких мають бути вказані виявлені недоліки і терміни їх усунення.

Виконані позивачем ремонтні роботи були прийняті відповідачем без зауважень, проте, зобов’язання з оплати цих робіт в повному обсязі ним не виконані.

На підставі викладеного вище, оскільки позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення основної заборгованості за договором підряду в розмірі 68 823, 20 грн. та враховуючи заяву позивача про зменшення суми основного боргу до 61 623, 20 грн., апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про припинення провадження у справі в частині стягнення основної суми заборгованості у розмірі 7 000 грн. на підставі п. 1-1 ч. 1 сі. 80 ПІК України та в задоволенні позову в частині основної заборгованості відповідача перед позивачем за актами приймання виконаних робіт, що становить 61 623,20 грн.

Апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено належними засобами доказування факту, що Філатов Я.О. не мав повноважень підписувати акти виконаних робіт, оскільки акти № 1-05 а №2-05 за травень 2007 року підписані двома сторонами, а відповідач здійснив часткову оплату за цими актами.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Підставою для відшкодування збитків є наявність усіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки особи, збитків, причинного зв’язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини особи, яка заподіяла збитки. Відсутність хоча б однієї з зазначених складових, виключає склад правопорушення взагалі, а з ним відповідно і правові підстави відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог та заперечень.

Разом з тим, позивачем не доведено наявність підстав для відшкодування збитків у вигляді витрат на юридичну допомогу в сумі 10 000 грн.

Так, позивач при обґрунтуванні підстав для відшкодування збитків, не наводить повного складу правопорушення, внаслідок якого позивач поніс збитки у розмірі 10 000 грн., а саме відсутні посилання на причинний зв’язок між невиконанням відповідачем зобов’язання по договору підряду по оплаті вартості виконаних ремонтних робіт та зверненням позивача до ПП Соловйової Ольги Олександрівни за юридичною допомогою.

При цьому суд вважає, що в даному випадку витрати, які поніс позивач на оплату юридичних послуг Соловйової О.О., що підтверджується договором № 12/11-07 від 12.11.2007 року про надання юридичних та консультаційних послуг, платіжним дорученням № 382 від 16.11.2007 року та рахунком-фактурою № 73 від 16.11.2007 року, в якому, доречі, підставою платежу зазначено – “Консультації з питань комерційної діяльності, пов’язані з підготовкою позовної заяви від імені замовника згідно договору № 12/11-2007”, не мають обов’язкового характеру і факт їх наявності та розмір не перебувають у безпосередньому причинному зв’язку між фактом несплати відповідачем вартості виконаних ремонтних робіт за договором підряду № 3/11/06 від 03.11.2006 року.

Крім того, з договору № 12/11-07 про надання юридичних та консультаційних послуг, в п. 1 якого зазначено, що виконавець надає замовникові юридичні та консультаційні послуги по підготовці позовної заяви до боржника – ВАТ “АК “Київводоканал” зі стягнення заборгованості, та з рахунку-фактури № 73 від 16.11.2007 року і платіжного доручення № 382 від 16.11.2007 року, не вбачається, що зазначені послуги було надано за підготовку позовної заяви від 17.12.2007 року і щодо стягнення заборгованості саме за договором підряду № 3/11/06 від 03.11.2006 року.

За таких обставин, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення збитків в сумі 10 000 грн., оскільки вимога позивача є безпідставною, а відтак задоволенню не підлягає.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, частково спростовують висновки господарського суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції були неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, що призвело до прийняття неправильного рішення, а тому оскаржуване рішення підлягає частковому скасуванню.

З огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2008 року у справі № 33/22 задовольнити частково..

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2008 року у справі № 33/22 скасувати частково.

3.Позовні вимоги задовольнити частково. Відмовити Приватному підприємству “Альтіс” в позові в частині стягнення з Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” 10 000 грн. збитків та зменшивши стягнення державного мита до 616, 23 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу до 92, 49 грн., а всього 62 331, 92 грн.

4.В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2008 року у справі № 33/22 залишити без змін

5.Матеріали справи № 33/22 направити Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

22.04.08 (відправлено)