СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

21 квітня 2008 року

Справа № 5020-9/033

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Дугаренко О.В.,

суддів                                                                      Прокопанич Г.К.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                                        Чернишевська Г.В.

за участю представників сторін:

позивача: Гавриш Юрій Вікторович, довіреність б/н від 05.03.08, Приватне підприємство "ЛІС і С";

відповідача: Процикова Олена Петрівна, довіреність б/н від 08.08.07, Орлинівська сільська рада Балаклавського району міста Севастополя;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЛІС і С" на ухвалу господарського суду міста Севастополя (суддя Рибіна С.А.) від 13 березня 2008 року по справі № 5020-9/033

за позовом           Приватного підприємства "ЛІС і С" (вул. Коблевська, 41-6,Одеса,65023)

до           Орлинівської сільської ради Балаклавського району міста Севастополя (вул. Тюкова, 42,Орлине, м. Севастополь,99805)

про визнання нечинним та скасування рішення № 13/158-148 від 14.12.2007, про зобов'язання відповідача надати в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 0,2540 га у с. Гончарне по вул. Дригіна для будівництва (реконструкції) та експлуатації АЗС № 68

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Севастополя (суддя Рибіна С.А.) від 13 березня 2008 року провадження в адміністративній справі № 5020-9/033 за позовом приватного підприємства „ЛІС і С” до Орлинівської сільської ради Балаклавського району міста Севастополя про визнання нечинним та скасування рішення № 13/158-148 від 14.12.2007, про зобов’язання відповідача надати в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 0,2540 гп у с. Гончарне по вул.. Дригіна для будівництва (реконструкції) та експлуатації АЗС № 68, закрито.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач 15 березня 2008 року подав заяву про апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу позивач подав 21 березня 2008 року.

У судовому засіданні, призначеному на 21 квітня 2008 року представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній. Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали господарського суду міста Севастополя.

Колегія суддів розглянувши апеляційну скаргу в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

25 лютого 2008 року позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача визнання нечинним та скасування рішення №13/158-148 від 14.12.2007, про зобов’язання відповідача надати в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 0,2540 га у с. Гончарне по вул. Дригіна для будівництва (реконструкції) та експлуатації АЗС № 68, про зобов’язання відповідача укласти з позивачем договір оренди строком на 49 років земельної ділянки площею 0,2540 га у с. Гончарне по вул. Дригіна для будівництва (реконструкції) та експлуатації АЗС № 68.

Згідно з пунктом 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв’язку зі здійсненням суб’єктами владних повноважень, віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а не всіх функцій, які виконують суб’єкти владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 березня 2007 року та рекомендаціях президії Вищого господарського суду України від 27 червня 2007 року № 04-5/120.

Позивач у позові просить визнати нечинним та скасувати рішення Орлинівської сільської Ради Балаклавського району міста Севастополя №13/158-148 від 14 грудня 2007 року, яким Приватному підприємству “ЛІС і С” відмовлено у передачі в орендну строком на 49 років земельної ділянки для будівництва (реконструкції) та експлуатації АЗС № 68 у с. Гончарне по вул. Дригіна, про зобов’язання відповідача надати в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 0,2540 га у с. Гончарне по вул. Дригіна для будівництва (реконструкції) та експлуатації АЗС № 68, про зобов’язання відповідача укласти з позивачем договір оренди строком на 49 років земельної ділянки площею 0,2540 га у с. Гончарне по вул. Дригіна для будівництва (реконструкції) та експлуатації АЗС № 68.

Колегія суддів зазначає, що при винесенні оскаржуваного рішення Орлинівська сільська Рада Балаклавського району міста Севастополя виконувала функції власника земельної ділянки, який розпоряджається нею на свій розсуд та є суб’єктом господарської діяльності, що отримує прибуток за рахунок коштів від здачі в оренду земельних ділянок.

Таким чином, рішення стосовно вирішення питання про дозвіл розробити проект відводу земельної ділянки та здачу його в оренду є рішенням власника щодо розпорядження належним йому майном, а укладений договір оренди земельної ділянки є господарським, а не публічним договором.

Господарські суди за правилами господарського судочинства розглядають справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб’єкти господарської діяльності, оскільки земля є об’єктом цивільних прав і обов’язків і використовується в господарській діяльності на підставі цивільно-правових угод. До таких справ відносяться справи, пов’язані із захистом права власності або користування землею, в яких, захищаючи свої цивільні права і охоронювані законом інтереси, беруть участь суб’єкти господарської діяльності.

Позивач у позові просить визнати недійсним рішення Орлинівської сільської Ради Балаклавського району міста Севастополя з тих підстав, що він має право на користування даною земельною ділянкою з певних підстав, тому відмова у її виділенні порушує його право на отримання даної земельної ділянки у користування.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі є законним, обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, тоді як ухвала господарського суду міста Севастополя має бути залишена без змін.

Керуючись статтями 24, 195, 198, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЛІС і С" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Севастополя від 13 березня 2008 року у справі № 5020-9/033 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        О.В. Дугаренко

Судді                                                                      Г.К. Прокопанич

Т.П. Фенько