ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"22" травня 2008 р.                     Справа № А10/157-08

за позовом Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі, м.Богуслав,

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Електросвіт”, с.Мисайлівка, Богуславський район

про стягнення 675,14 гривень

Суддя Тищенко О.В.

Представники:

від позивача: Когут В.М. (доручення від 21.03.2008р. № 818/10)

від відповідача: не з’явився

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області до ТОВ „Електросвіт” про стягнення боргу в сумі 675,14 гривень.

Ухвалою господарського суду від 11.03.2008р. про відкриття провадження в адміністративній справі, розгляд справи було призначено на 17.04.2008р.

У зв’язку із перебуванням судді Тищенко О.В. на лікарняному, судове засідання 17.04.2008 року не відбулось, ухвалою господарського суду від 18.04.2008р. розгляд справи відкладено на 22.05.2008р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання 22.05.2008р. свого представника не направив, хоча про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Суд звертає увагу на те, що кореспонденція направлялася на адресу відповідача, яка зазначена в довідці з ЄДРПОУ, проте не була вручена останньому у зв’язку з тим, що згідно довідки Укрпошти за вказаною адресою адресат не проживає. Розшук відповідача до компетенції господарського суду не входить.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§66 –69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі “Смірнова проти України”).

Згідно ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони, або не повідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно п. 17 ст. 14 Закону України „Про систему оподаткування” збір на обов’язкове державне пенсійне страхування належить до загальнодержавних податків і зборів.

Об’єкт оподаткування, коло платників збору, ставки і порядок справляння збору на обов’язкове державне пенсійне страхування врегульовані Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” № 400/97-ВР від 26.06.1997 р. (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” відповідач як суб’єкт підприємницької діяльності являється платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вимог статті 3 вказаного Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.09.2003р. № 1058-ІV та п.5.1.6. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 р. за № 64/866 (далі - Інструкція) страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше, ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до п.11.11 Інструкції платники, зазначені в підпунктах 2.1.1 та 2.1.2 пункту 2.1 цієї Інструкції, щомісяця складають у двох примірниках розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в якому зазначають самостійно обчислені суми страхових внесків, за формою згідно з додатком 23 цієї Інструкції. У розрахунку вказуються всі передбачені в ній показники. Оригінал розрахунку подається платником до органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням платника. Усі примірники розрахунку страхових внесків підписуються керівником, головним бухгалтером підприємства, установи, організації та завіряються печаткою. Розрахунки подаються зазначеними платниками до органу Пенсійного фонду для реєстрації за базовий звітний період, що дорівнює календарному місяцю, - не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію, відповідач зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа 12.05.2004 року, про що у журналі обліку реєстраційних справ зроблено запис № 50 та включений до єдиного державного реєстру підприємств та організацій12.05.2004 року, що підтверджується довідкою № 1886/2004р.

Судом встановлено, що внаслідок несвоєчасної сплати страхових внесків за період з 22.08.2005 року по 21.01.2008 року у відповідача утворилась заборгованість по сплаті фінансової санкції та пені в сумі 675,14 грн., з яких 240,36 грн. штрафу та 434,78 грн. –пені.

Дана заборгованість підтверджується Розрахунком суми боргу станом на 25.02.08р. та Рішенням від 06.02.08р. № 31 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені, яке було надіслане відповідачу рекомендованим листом від 07.02.08р., але на даний час боржником не оскаржувалось, боргу не сплачено.

Відповідно до ч.2 п.9 ст.106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 13, 14 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев'ятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій. Суми пені та штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Згідно ч. 14 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом.

Як вбачається із п. 10 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України на суми простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки) та своєчасно не сплачені (не перераховані) фінансові санкції нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку та розмірах, визначених цим пунктом. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку сплати відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником.

Пунктом 10.5, 10.6 вищезазначеної інструкції передбачено, що рішення про нарахування пені посадові особи органів Пенсійного фонду виносять одночасно з прийняттям рішення про застосування фінансових санкцій, зазначених у підпункті 9.3.2 пункту 9.3 цієї Інструкції, за формою згідно з додатком 14 цієї Інструкції, яке протягом трьох робочих днів із дня його винесення надсилається страхувальнику з повідомленням про вручення. Суми пені підлягають сплаті страхувальником чи банком протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення або можуть бути оскаржені до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного органу Пенсійного фонду, посадовими особами якого прийнято це рішення. Оскарження рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені зупиняє строки їх сплати до винесення вищим органом Пенсійного фонду або судом рішення у справі.

За таких обставин, проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 675,14 гривень заборгованості, є обґрунтованими, документально підтвердженими, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, керуючись п.2 ч.1 ст. 128, ст.ст. 158, 160, 162, 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, –

постановив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Електросвіт” (09712, Київська область, Богуславський район, с.Мисайлівка, вул.Леніна,38, МФО 319036 у ФАБ „Київська Русь” м.Богуслав, р/рахунок 001, ) на користь Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі (09700, Київська обл., м.Богуслав, вул.Франка,14, , р/р 03 в ГУ ВАТ „Ощадбанку України” у м. Києві та Київській області, МФО 322669) 675,14 грн. заборгованості.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                          Тищенко О.В.