ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 лютого 2008 р.

№ 2-1516/04(38/252-07)

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Рибака В.В., Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги

ОСОБА_1

на постанову

Харківського апеляційного
господарського суду від 19.09.2007 року

у цивільній справі

Московського районного суду м.
Харкова

за позовом

ОСОБА_1

до  3-тя особа

ЗАТ “Автотранспортне підприємство
16357” Виконавчий комітет Харківської міської ради

про

визнання недійсним установчого
договору, установчих документів та скасування державної реєстрації,

В засіданні
взяли участь представники:

- позивача:

ОСОБА_1,

- відповідача:

не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2001 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ЗАТ “Автотранспортне підприємство 16357” про
визнання недійсним установчого договору про створення ЗАТ “Автотранспортне
підприємство 16357”, установчих документів ЗАТ “Автотранспортне підприємство
16357” та скасування державної реєстрації.

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 20.02.2004 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 01.06.2004 року рішення місцевого суду від 20.02.2004
року залишено без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Постановою Вищого господарського
суду України від 26.04.2007 року ухвалу апеляційного господарського суду від
01.06.2004 року та рішення Московського районного суду м. Харкова від
20.02.2004 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського
суду Харківської області.

Доповідач: Черкащенко М.М.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22.06.2007 року провадження у справі припинено на
підставі п.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від 19.09.2007 року ухвалу місцевого
господарського суду від 22.06.2007 року залишено без змін, а апеляційну скаргу
-без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими
судовими рішеннями ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить постанову
Харківського апеляційного господарського суду від19.09.2007 року та ухвалу
господарського суду Харківської області від 22.06.2007 року скасувати, прийняти
нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог
скаржник посилається на те, що судами неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконних
судових рішень.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Припиняючи провадження у справі на
підставі п.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, місцевий
господарський суд виходив з того, що вимога позивача про визнання недійсним
установчого договору про створення ЗАТ “Автотранспортне підприємство 16357”,
установчих документів ЗАТ “Автотранспортне підприємство 16357” та скасування
державної реєстрації не є корпоративним спором, а тому даний спір не підлягає
вирішенню у господарських судах України.

Проте з таким висновком судова
колегія не може погодитись з наступних підстав.

Причиною  виникнення
спору  зі  справи
стало  питання про  правильність
обрання  позивачем  предмету
позову.

У
справах позовного провадження
порушене  право  чи
інтерес  можуть  бути
захищені  лише  у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів,
передбачених даною статтею, можуть бути: визнання права; визнання правочину
недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке
існувало до порушення; присумове виконання обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування, інших
посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 12
Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі
справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Враховуючи вищевикладене, а також
позовні вимоги судова колегія зазначає, що місцевий господарський, суд
припинивши провадження у справі, усунувся від встановлення факту чи порушує
відповідач законні права та інтереси позивача, як акціонера ВАТ
“Автотранспортне підприємство -16357”.

Крім того, судова колегія зазначає,
що у разі, коли предмет позову не відповідає встановленим законом або договором
способам захисту прав, суд повинен відмовити у позові, а не припиняти провадження
у справі за її непідвідомчістю суду.

За таких обставин, постанова
Харківського апеляційного господарського суду від 19.09.2007 року та ухвала
господарського суду від 22.06.2007 року підлягають скасуванню, як такі, що
винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а справа
направленню на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119-11111, 11113
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 19.09.2007 року та ухвалу господарського суду
Харківської області від 22.06.2007 року у справі № 38/252-07 (2-1516/04)
скасувати.

Справу направити на новий розгляд
до господарського суду Харківської області.

Головуючий, суддя                                                                   Н.
Кочерова

Судді
В. Рибак

М. Черкащенко