ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

18.03.2008

Справа №2-5/16316.2-2007

За первинним позовом – Відкритого акціонерного товариства Центральної збагачувальної фабрики «Нагольчанська», Луганська область.

До відповідача - Гурзуфської селищної ради, смт. Гурзуф, м. Ялта.

Треті особи – 1) Міжнародний молодіжний центр «Гурзуф» Санаторно-курортного об'єднання Всеукраїнської професійної спілки працівників органів державної податкової служби, смт. Гурзуф; 2) Виконавчий комітет Гурзуфської селищної ради, смт. Гурзуф.

Про визнання права власності.

За зустрічним позовом - Благодійної організації Всеукраїнський благодійний фонд «Гарант», м. Київ.

До відповідача - Відкритого акціонерного товариства Центральної збагачувальної фабрики «Нагольчанська», Луганська область.

Третя особа – Фонд майна АР Крим, м. Сімферополь.

Про визнання права власності.

Суддя М.П.Гаврилюк

Представники:

Від позивача – Кліменко Н.А., представник, дов. віл 21.01.2008р.; Кучеров І.А., представник, дов. № 01/10/1 від 05.01.2007р.; Халецький О.В.. представник, дов. № 01/78 від 25.01.2007р.

Від відповідача – не з'явився

Від третіх осіб - 1) Фролова О.О., представник, дов. від 05.03.2008р.; 2) не з'явився.

Від позивача за зустрічним позовом - Ракаєва А.М., представник, дов. № 331 від 03.09.2007р.

Від відповідача - Кліменко Н.А., представник, дов. віл 21.01.2008р., Кучеров І.А., представник, дов. № 01/10/1 від 05.01.2007р.; Халецький О.В.. представник, дов. № 01/78 від 25.01.2007р.

Від третьої особи - не з'явився.

Обставини справи:

Позивач - ВАТ Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою та просить суд визнати за ним право власності на двоповерхову будівлю котеджу на 11 номерів загальною площею 363,5 кв.м., розташовану за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт Гурзуф, Набережна ім. О.С. Пушкіна, 7.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що у 1998 році ним був реконструйований спірний котедж за власні кошти, однак, рішенням Гурзуфської селищної Ради № 390 від 29.11.2005р. позивачу відмовлено в оформленні права власності на котедж літ «Н»1, розташований по вул. Набережній імені О.С. Пушкіна, 7 в смт. Гурзуф, у зв’язку з тим, що немає укладеного договору оренди земельної ділянки та відсутній дозвіл на будівництво котеджу.

Відповідач – Гурзуфська селищна рада письмового відзиву на позов не представив, у судове засідання не з'явився, про причини відсутності суд не повідомив, про день слухання спору був сповіщений належним чином: рекомендованою поштою.

Третя особа - Міжнародний молодіжний центр «Гурзуф» Санаторно-курортного об'єднання Всеукраїнської професійної спілки працівників органів державної податкової служби, смт. Гурзуф надав суду заперечення на позов ВАТ ЦЗФ «Нагольчанська», в яких вважає, що позивачем не представлено жодного доказу, викладених в позовній заяві обставинам, у зв’язку з чим, просить в задоволенні первинних позовних вимог відмовити.

Третя особа – Виконавчий комітет Гурузфської селищної ради письмових пояснень щодо сутності спору не представив, у судове засідання не з'явився, про причини відсутності суд не повідомив, про день слухання спору був сповіщений належним чином: рекомендованою поштою.

У процесі розгляду справи до суду звернулася Благодійна організація Всеукраїнський благодійний фонд «Гарант», м. Київ з зустрічним позовом, в якому просить суд визнати за нам право власності на двоповерховий котедж літ. Н1, балансовою вартістю 150000,00 грн., загальною площею 363,5 кв.м., який розташований за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт Гурзуф, Набережна ім. О.С. Пушкіна, 7.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що БО ВБФ «Гарант», за договором благодійного пожертвування від 11.11.2005р., отримав від Всеукраїнського благодійного фонду «Професіонал» цілісний майновий комплекс міжнародний молодіжний центр «Гурзуф» та вказане майно належить йому на праві власності. Так за думкою позивача разом з правом власності на майно до нього перейшли права та обов’язки будинку відпочинку «Гурзуф» за договором про сумісну діяльність № 42 від 26.09.1990р.

Також позивач за зустрічним позовом вважає, що спірний об’єкт нерухомості підлягав включенню до складу майнового комплексу ДП ММЦ «Гурзуф» проданого Фондом майна АР Крим 29.12.2004р. Всеукраїнському благодійному фонду «Професіонал», а потім переданого БО «ВБФ «Гарант», у зв’язку з чим, право власності на спірне майно підлягає визнанню за БО «ВБФ «Гарант».

Відповідач за зустрічним позовом - ВАТ «ЦОФ «Нагольчанська» позов не визнав, вважає, що зустрічні позовні вимоги не відповідають фактичним обставинам справи, та не знаходять свого підтвердження матеріалами справи.

Третя особа – Фонд майна АР Крим письмових пояснень щодо сутності спору суду не представив, у судове засідання не з'явився, про причини відсутності суд не повідомив, про день слухання спору був сповіщений належним чином: рекомендованою поштою.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

26.09.1990р. між Центральною збагачувальною фабрикою «Нагольчанська» та Будинком відпочинку «Гурзуф» укладений договір про сумісну діяльність за № 42.

Відповідно до п. 2.1 вказаного Договору Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» взяла на себе зобов’язання реконструювати тимчасові ремонтні майстерні, які раніш використовувались, при будівництві зсувних споруд, під житлові кімнати для відпочинку працівників зі створенням умов на базі будинку відпочинку «Гурзуф».

Згідно до п. 2.1 Договору № 12 про сумісну діяльність від 10.10.1993р., укладеного між Кримською республіканською радою професійної спілки «Єдність», Центральною збагачувальною фабрикою «Нагольчанська» та Будинком відпочинку «Гурзуф», Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» зобов’язалась реконструювати тимчасові ремонтні майстерні, які раніш використовувались при будівництві зсувних споруд, під жилі кімнати для відпочинку працівників зі створення умов на рівні бази професійної спілки «Єдність».

В 1998 році ВАТ Центральною збагачувальною фабрикою «Нагольчанська» було проведено реконструкцію двоповерхової будівлі котеджу на 11 номерів загальною площею 363,5 кв.м., розташовану за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт Гурзуф, Набережна ім. О.С. Пушкіна, 7.

Будівництво спірного котеджу проводилось за рахунок позивача, що підтверджується актами списання будівельних матеріалів № № М1, М16, М17, М18 та наказами про відрядження працівників на виконання будівельно–монтажних та оброблених робіт за № 9 від 22.05.1996р., № 118/1 від 02.07.2005р., № 78 від 02.06.2004р., № 130 від 07.10.2005р.

Балансова вартість об’єкту за станом на 2005р. склала 150000,00 грн.

01.11.2005р. позивач звернувся до Виконавчого комітету Гурзуфської селищної Ради з листом про оформлення права власності на котедж, побудований на землях Гурзуфської селищної Ради.

Рішенням Виконавчого комітету Гурзуфської селищної Ради за № 390 від 29.11.2005р. позивачу відмовлено в оформленні права власності на оспорюваний котедж, у зв’язку з тим, що не укладений договір оренди земельної ділянки та відсутній дозвіл на будівництво котеджу.

Позивач за первинним позовом просить суд визнати за ним право власності на двоповерхову будівлю котеджу на 11 номерів загальною площею 363,5 кв.м., розташовану за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт Гурзуф, Набережна ім. О.С. Пушкіна, 7.

Суд вважає, що первинні позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства Центральної збагачувальної фабрики «Нагольчанська», Луганська область підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

03.07.1996р. комісією у складі Республіканської ради профспілки «Єдність», Центральної збагачувальної фабрики «Нагольчанська» був складений та підписаний акт прийому до експлуатації котеджу на 11 номерів загальною площею 363,5 кв.м., розташовану за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт Гурзуф, Набережна ім. О.С. Пушкіна, 7, відповідно до якого до експлуатації прийнято 1 поверх, з 1 по 6 номера. Комісією не прийнято до експлуатації другий поверх, номера з 7 по 11, у зв’язку з невиконанням ремонту в схемі водопостачання та відсутністю тиску води.

15.06.1999р. комісією у складі представника ММЦ «Гурзуф» Санаторно –курортного об’єднання Всеукраїнської професійної спілки працівників органів державної податкової служби, Центральної збагачувальної фабрики «Нагольчанська» були складені та підписані Доповнення до акту введення до експлуатації котеджу на 11 номерів в смт. Гурзуф, відповідно до якого усунені зауваження до Акту від 03.07.1996р.

Відповідно до п. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

27.02.2001р. ММЦ «Гурзуф» Санаторно–курортного об’єднання Всеукраїнської професійної спілки працівників органів державної податкової служби звернувся до Кримського інституту Екології для розробки проекту паспорту земельної ділянки, що належить йому, та, також, надав орієнтовані межі земельної ділянки та зазначив, що ММЦ «Гурзуф» є цілісним майновим комплексом, до якого входять основні фонди (будівлі та споруди) відповідно до доданого переліку.

Однак, спірний об’єкт нерухомості - будівля котеджу на 11 номерів загальною площею 363,5 кв.м., розташовану за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт Гурзуф, Набережна ім.. О.С. Пушкіна, 7 до переліку основних фондів ММЦ «Гурзуф» не увійшов.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею Серія II –КМ № 002902 землекористувачу - ММЦ «Гурзуф» у постійне користування надано 5,8503 га землі в межах Гурзуфської селищної Ради для обслуговування рекреаційного закладу за адресою: смт Гурзуф, вул. Набережна, 7 відповідно до рішення 27-ої сесії 23-го скликання Гурзуфської селищної Ради від 06.04.2001р. № 26.

Рішенням 8-ої сесії 5-го скликання Гурзуфської селищної Ради за № 25 від 10.11.2006р. анульований Державний акт серія II –КМ № 002902на право постійного користування землею, виданий землекористувачу - ММЦ «Гурзуф».

Відповідно довідки КП Ялтинське БТІ вих. № 14919 від 30.11.2006р. встановлено, що котедж, літер Н1, розташований за адресою: смт Гурзуф, Набережна ім. О.С. Пушкіна, 7 не входить до цілісного майнового комплексу ММЦ «Гурзуф».

Однак, слід зауважити, що на момент проведення позивачем робіт з реконструкції двоповерхової будівлі котеджу, загальною площею 363,5 кв.м., літер Н1, позивач не мав на це відповідного дозволу чи належного затвердженого проекту, Державний акт на право постійного користування землею, виданий землекористувачу - ММЦ «Гурзуф» для обслуговування рекреаційного закладу за адресою: смт Гурзуф, вул.. Набережна, 7, діяв та анульований не був.

Посилання Гурзуфської селищної Ради в своєму рішенні на відсутність у позивача договору оренди земельної ділянки, на якій побудований котедж не є обов’язковою умовою встановленою Законом для виникнення права власності на знов створене майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, будинок котеджу на 11 номерів загальною площею 363,5 кв.м., розташований за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт Гурзуф, Набережна ім.. О.С. Пушкіна, 7,є самочинним будівництвом.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Суд враховує також положення ст. 346 Цивільного кодексу України, згідно якої власник земельної ділянки (у тому числі орган, що здійснює право державної чи комунальної власності на землю) вправі подати позов про визнання права власності на об’єкт, що збудований іншою особою самочинно.

Однак, під час розгляду справи від відповідача – Гурзуфської селищної Ради –власника земельної ділянки, на якій розташований спірний об’єкт нерухомості, не надходило до суду заперечень на позовні вимоги, вимог про знесення самочинно збудованої споруди у відношенні позивача, або приведення земельної ділянки у стан, відповідний до цільового призначення тощо.

Щодо заявлених вимог зустрічного позову Благодійної організації Всеукраїнський благодійний фонд «Гарант» суд вважає за необхідне зауважити наступне:

29.12.2004р. між Фондом майна АР Крим (продавець) та Всеукраїнським благодійним фондом «Професіонал» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого Продавець зобов’язується передати у власність Покупцю майно, що належить АР Крим –цілісний майновий комплекс ММЦ «Гурзуф», що розташований за адресою: м. Ялта, смт Гурзуф, Набережна ім.. О.С. Пушкіна, 7.

Об’єкт включає в себе основні засоби, що належать АР Крим, у тому числі нерухоме майно, згідно зі зведеним актом інвентаризації, затвердженим наказом Фонду майна АР Крим від 20.12.2004р. № 1524.

За актом прийому–передачі майна, що належить АР Крим –цілісного майнового комплексу МММ «Гурзуф», складеного 31.12.2004р., Фонд майна АР Крим передав, а Всеукраїнський благодійний фонд «Професіонал» прийняв цілісний майновий комплекс цілісний майновий комплекс ММЦ «Гурзуф», що розташований за адресою: м. Ялта, смт Гурзуф, Набережна ім.. О.С. Пушкіна, 7, у тому числі нерухоме майно, згідно доданого до акту прийому–передачі переліку нерухомого майна.

Відповідно до договору благодійного пожертвування від 11.11.2005р., укладеного між Всеукраїнським благодійним фондом «Професіонал» - пожертвувач та Благодійною організацією Всеукраїнський благодійний фонд «Гарант» одержувач пожертвування, пожертвувач передає, а одержувач пожертвування приймає як благодійне пожертвування цілісний майновий комплекс та нерухоме майно.

Відповідно до п. 1.2.2 предметом благодійного пожертвування, зокрема, є цілісний майновий комплекс ММЦ «Гурзуф», що розташований за адресою: м. Ялта, смт Гурзуф, Набережна ім. О.С. Пушкіна, 7, який належить пожертвувачу на праві власності на підставі договору купівлі –продажу від 29.11.2004р.

Додатком № 1 до договору благодійного пожертвування від 11.11.2005р. визначений перелік майна цілісного майнового комплексу ММЦ «Гурзуф», двоповерхова будівля - котедж на 11 номерів літ «Н1» у ньому не значиться.

Відповідно до довідки КП Ялтинське БТІ вих.. № 14919 від 30.11.2006р., котедж, літер Н1, розташований за адресою: смт Гурзуф, Набережна ім. О.С. Пушкіна, 7 не входить до цілісного майнового комплексу ММЦ «Гурзуф», отже, спірний об’єкт не мав бути об’єктом договору купівлі –продажу від 29.12.2004р. та договору благодійного пожертвування від 11.11.2005р.

Суд критично оцінює посилання Всеукраїнського благодійного фонду «Гарант» на ст. ст. 655, 656 Цивільного кодексу України, як обґрунтування того, що підтвердженням права власності ММЦ «Гурзуф» на спірний об’єкт є додаток від 19.04.1999р. до договору про сумісну діяльність № 42, від 26.09.1990р., п. 2 якого передбачена орієнтована вартість наданих послуг на 1999 рік та розрахунком послуг ММЦ «Гурзуф» на 1 к/день для ВАТ Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» на період з 01.05.1999р. по 01.10.1999р.

Норми ст. ст. 655, 656 Цивільного кодексу України регулюють відносини суб’єктів господарювання в сфері купівлі–продажу об’єктів, визначення предмету договору тощо, в той час як договір № 42 від 26.09.1990р. - є договором про сумісну діяльність.

Суд не може прийняти до уваги твердження позивача за зустрічним позовом про те, що котедж входив до цілісного майнового комплексу ММЦ «Гурзуф» та повинен був бути, як зазначив сам позивач, предметом договору купівлі –продажу.

Також, судом не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача за зустрічною позовною заявою на чиюсь недбалість, у зв’язку з чим, спірний об’єкт не був включений до складу цілісного майнового комплексу, не став предметом договору купівлі –продажу, не увійшов до переліку нерухомого майна в акт приймання –передачі цілісного майнового комплексу ММЦ «Гурзуф», розташованого за адресою: м. Ялта, смт Гурзуф, Набережна ім.. О.С. Пушкіна, 7 та не став власністю Всеукраїнського благодійного фонду «Професіонал» та, відповідно, Благодійної організації «Всеукраїнський благодійний фонд «Гарант».

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, суду не надано належних доказів з приводу заявлених вимог зустрічного позову Благодійної організації «Всеукраїнський благодійний фонд «Гарант».

У зв’язку з чим, суд дійшов висновку, що первинні позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, а в задоволенню зустрічних позовних вимог належить відмовити.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини рішення. Рішення оформлено у відповідності зі ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 29 березня 2008 року.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Первинний позов задовольнити.

2.          Визнати право власності за Відкритим акціонерним товариством Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» (Луганська область, м. Антрацит, с. Дубовський –1, вул. Гагаріна, 51; рахунок № 0248 Луганської філії АКБ «Форум», МФО 304870, ЗКПО 00179648) на нерухоме майно – двоповерхову будівлю котеджу на одинадцять номерів, літер Н1, загальною площею 363,5 кв.м., розташовану за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт Гурзуф, Набережна ім. О.С. Пушкіна, 7.

3.          У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гаврилюк М.П.