ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

02 червня 2008 р.                                                              Справа № 17/9

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ушак І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом відкритого акціонерного товариства „Сортнасінняовоч”, м. Ужгород до Ужгородської міської ради, м. Ужгород за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - товариства з обмеженою відповідальністю „Мілленніум-ММ”, м. Ужгород за участю представників:

позивача –Андрейко М.І., голови правління, Стецяк Т.І., представника за довіреністю;

відповідача –Куценко І.М., представника за довіреністю;

третьої особи – Лосякова Г.О., представника за довіреністю;

СУТЬ СПОРУ (з урахуванням заяви позивача від 4.04.08): про скасування рішень Ужгородської міської ради від 28.02.2007р. № 56 „Про оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна” в частині реєстрації права власності за ТОВ „Мілленніум-ММ” на вбудовані приміщення площею 17, 4 кв. м. у м. Ужгороді по вул. Можайського, 22а; від 20.12.00р. № 220 „Про проведення реконструкцій та добудов, видачу документів на реєстрацію, продаж незавершеного будівництва” в частині надання дозволу на добудову ТОВ „Мілленніум-ММ”; від 29.08.01 № 141 „Про затвердження актів державних технічної та приймальної комісій” в частині п. 2.2 щодо внесення змін в інвентарну справу ВАТ „Сортнасінняовоч” та реєстрацію добудови по вул. Можайського, 22а за ТОВ „Мілленніум-ММ” (далі –оспорювані рішення відповідно №№ 56, 220, 141)

Позивач звернувся до суду із вимогою про скасування оспорюваного рішення № 56 в частині реєстрації права власності за ТОВ „Мілленніум-ММ” вбудованих приміщень площею 17,4 кв.м у м. Ужгороді по вул. Можайського, 22а, посилаючись на те, що приміщення за зазначеною адресою в цілому належить на праві власності ВАТ „Сортнасінняовоч”. Здійснення ж третьою особою у справі як орендарем частини приміщень за зазначеною адресою добудови до них площею 17,4 кв. м не вважає правомірною підставою для визнання права власності за останнім на добудовані приміщення

У ході судового розгляду позивач, оскільки з тексту оспорюваного рішення № 56 вбачається, що ТОВ „Мілленніум-ММ” вирішено видати свідоцтво про право власності на зазначені приміщення взамін раніше виданого свідоцтва про право власності, доповнив позов вимогами про скасування як незаконних оспорюваних рішень №№ 220, 141 відповідно від 20.12.00р. та від 29.08.01р. в частині стосовно набуття ТОВ „Мілленніум-ММ” власності на добудовані приміщення.

Заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до адміністративного суду з оскарженням рішень №№ 220, 141 відповідно від 20.12.00р. та від 29.08.01р. Підставою для поновлення пропущеного строку, на його думку, є те, що хоча оспорюваними рішеннями №№ 220, 141 вирішено питання набуття ТОВ «Мілленніум-ММ»власності на добудоване приміщення площею 17,4 кв. м, фактично це право виникло у ТОВ «Мілленніум-ММ»3.09.07 після завершення орендних відносин з позивачем щодо приміщень загальною площею 71,5 кв. м, складовою частиною яких було добудоване приміщення.

Представники позивача у ході судового розгляду наполягають на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи документами.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, представник його у ході судового розгляду справи заперечує проти позову, вважаючи оспорювані рішення законними, а підстави для їх скасування відсутніми.

Наполягає на відмові у позові в частині вимог про скасування оспорюваних рішень №№ 220, 141, якими встановлено право власності ТОВ «Мілленніум-ММ»на спірне приміщення та на підставі яких 29.08.01р. видано відповідне свідоцтво про право власності, за приписами ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у зв’язку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду. Наведені позивачем підстави поновлення строку, на його думку, не можуть прийматися до уваги з огляду на те, що йому було відомо про право власності ТОВ «Мілленніум-ММ»на спірні приміщення з червня 2002р., що стверджується, зокрема, довідкою Ужгородського міжрегіонального виробничого підприємства технічної інвентаризації (УМВПТІ) від 20.06.2002р. наданою позивачеві на його запит та в копії голові Ужгородської міської ради.

Пояснив, що оспорюване рішення № 56 прийнято на підставі матеріалів поданих комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації міста Ужгорода” (КП «БТІ м. Ужгорода») та заяви ТОВ «Мілленніум-ММ»від 14.11.06 про необхідність внесення змін у рішення № 141 та видачі нового свідоцтва про право власності взамін раніше виданого, у зв’язку з розбіжностями у зазначених документах щодо характеристики об’єкта нерухомості, який є вбудованим приміщенням, натомість у рішенні № 141 та у свідоцтві від 29.08.01 значиться добудовою. Вважає, що оспорюваним рішенням не порушено приписів закону та жодних прав позивача, тому відсутні підстави для його скасування.

Третя особа у справі відзивом на позов, письмовими поясненнями від 3.04.08, 29.05.08 та її представник у ході судового розгляду заперечує проти позовних вимог, також вважаючи оспорювані рішення законними, а підстави для їх скасування відсутніми.

Підтримує позицію відповідача щодо застосування судом наслідків пропущення строку звернення позивача до суду з питанням оспорювання рішень відповідача №№ 220, 141 з тих же мотивів.

Вважає, що з прийняттям оспорюваного рішення № 56, яким змінено технічну характеристику майна, право власності на яке встановлено раніше рішенням № 141, з «добудованого»на «вбудоване», не порушено чинного законодавства та прав позивача. За таких обставин просить відмовити у позові повністю.

За клопотанням учасників процесу судом витребувано з КП «БТІ м. Ужгорода»та досліджено в судовому засіданні матеріали інвентарної справи по будинковолодінню розташованому по вул. Можайського, 22а в м. Ужгород. Судом також заслухано пояснення Німенко А.С. - спеціаліста цього ж підприємства - з приводу реєстрації права власності приміщень розташованих за наведеною адресою та належних ВАТ „Сортнасінняовоч” та ТОВ „Мілленніум-ММ”.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, спеціаліста КП «БТІ м. Ужгорода»та керуючись законом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

При цьому суд виходив з наступного.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується учасниками процесу у ході судового розгляду, що:

- ВАТ „Сортнасінняовоч” є власником приміщень у м. Ужгороді по вул. Можайського, 22, а, одержаних ним у процесі приватизації відповідно до наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області від 9.12.99р. № 02-05/550 «Про створення відкритого акціонерного товариства «Сортнасінняовоч»м. Ужгород, вул. Можайського, 22а»та акту прийому-передачі майна від 15.10.99р.;

- ТОВ „Мілленніум-ММ” на підставі письмового погодження ВАТ „Сортнасінняовоч” від 21.11.2000р. (арк. справи 23), розробленої технічної проектної документації та відповідного дозволу наданого відповідачем як уповноваженим державним органом (оспорюване рішення № 220 від 20.12.00р.), здійснило реконструкцію з добудовою приміщення під аптеку з окремим входом по вул. Можайського, 22а в м. Ужгороді площею 17,4 кв. м., яке у серпні 2001р. було прийнято в експлуатацію Державною технічною комісією, призначеною розпорядженням Ужгородського міського голови, членом якої був також представник позивача;

- акт Державної технічної комісії затверджено оспорюваним рішенням № 141 від 29.08.01р., яким одночасно зобов’язано УМВПТІ внести зміни в інвентарну справу ВАТ „Сортнасінняовоч” та зареєструвати добудову по вул. Можайського, 22а за ТОВ „Мілленніум-ММ”. На підставі рішення № 141 ТОВ „Мілленніум-ММ” видано свідоцтво про право власності на добудову загальною площею 17,4 кв. м по вул. Можайського, 22а в м. Ужгороді;

- на запит позивача від 11.06.2002р. на адресу УМВПТІ останній листом від 20.06.02р. № 210 (арк. справи 112) повідомив ВАТ „Сортнасінняовоч” про те, що прийнятим рішенням № 141 затверджено акти державної та приймальної комісій про введення в експлуатацію реконструйованого орендованого приміщення під аптеку з добудовою загальною площею 17,4 кв. м, проведено його реєстрацію за ТОВ „Мілленніум-ММ” та видано свідоцтво про право власності зареєстроване УМВПТІ 14.09.01р. за реєстраційним номером 538.

Таким чином, як вбачається з наведених матеріалів справи, позивач надав згоду ТОВ „Мілленніум-ММ” на добудову приміщення площею 17,4 кв. м, за участі його представника зазначене приміщення прийнято в експлуатацію; про реєстрацію приміщення за ТОВ „Мілленніум-ММ” на праві власності та видачу відповідного свідоцтва позивачу було відомо принаймні з червня 2002р., коли було одержано вищенаведеного листа УМВПТІ.

Ці ж матеріали справи доводять, що про прийняття відповідачем оспорюваних рішень № 220 від 20.12.2000р. «Про проведення реконструкцій та добудов, видачу документів на реєстрацію, продаж незавершеного будівництва» та № 141 від 29.08.2001р. «Про затвердження актів державних технічної та приймальної комісій», якими, зокрема, надано дозвіл ТОВ „Мілленніум-ММ” на реконструкцію з добудовою приміщень з окремим входом, затверджено відповідні акти державних технічної та приймальної комісій про введення в експлуатацію добудови, зобов’язано УМВПТІ внести зміни в інвентарну справу ВАТ „Сортнасінняовоч” та зареєструвати добудову по вул. Можайського, 22а за ТОВ „Мілленніум-ММ”, позивачеві також було відомо щонайпізніше з червня 2002р.

Таким чином, вимоги позивача у межах даного адміністративного позову про скасування оспорюваних рішень №№ 220 та 141 в частині, що стосується ТОВ „Мілленніум-ММ” заявлені з пропуском строку встановленого ст. 99 КАС України; відповідач наполягає на відмові у задоволенні позову в цій частині у зв’язку з пропущенням строку. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження поважності причин пропущення строку, тому не підлягає задоволенню його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду з оскарженням рішень №№ 220, 141 відповідно від 20.12.00р. та від 29.08.01р. При цьому, наведені позивачем обставини, пов’язані з орендними відносинами сторін щодо приміщень, зокрема, і добудованого, не можуть бути підставою для поновлення строку, оскільки ними не спростовується той факт, що позивачеві було відомо про прийняття оспорюваних рішень.

За таких обставин, з огляду на пропущення позивачем строку оскарження рішень №№ 220, 141 та відмову суду у поновленні цього строку, за приписами ч. 1 ст. 100 КАС України належить відмовити у задоволенні позовних вимог про часткове скасування зазначених оспорюваних рішень.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог також про скасування рішення № 56 від 28.02.07 «Про оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна», за текстом якого вирішено видати ТОВ „Мілленніум-ММ” свідоцтво про право власності на вбудовані приміщення загальною площею 17,4 кв. м, що знаходяться за адресою м. Ужгород, вул. Можайського, 22а взамін раніше виданого свідоцтва (п. 1.1) та зобов’язати КП «БТІ м. Ужгорода»підготувати свідоцтва про право власності взамін раніше виданих документів та зареєструвати їх за власниками (п. 2).

При цьому, суд приймає до уваги, що даним рішенням вирішено питання заміни раніше виданого свідоцтва про право власності, що представники відповідача, третьої особи у справі та КП «БТІ м. Ужгорода»у ході судового розгляду пояснюють необхідністю приведення у відповідність даних об’єкта нерухомості зазначених у раніше виданому свідоцтві з технічними характеристиками цього майна, згідно яких цей об’єкт є «вбудованим», а не «добудованим», тобто вирішено технічні питання оформлення права власності ТОВ „Мілленніум-ММ”, а не питання встановлення власності, що було здійснено раніше на підставі рішення № 141.

Фактичними підставами прийняття оспорюваного рішення № 56, як зазначено у його вступній частині та вбачається з пояснень учасників процесу, послугували матеріали технічної інвентаризації КП «БТІ м. Ужгорода»та заява ТОВ „Мілленніум-ММ” (арк. справи 78-86), нормативні підстави його прийняття обґрунтовані приписами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»(ст. 30) та Тимчасового положення «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно».

Таким чином, відповідачем доведено правомірність прийняття оспорюваного рішення, позивачем не доведено порушення його прав з прийняттям оспорюваного рішення як не наведено, власне, яких його прав може стосуватися це рішення та які приписи чинного законодавства порушені з прийняттям рішення № 56. За таких обставин відсутні підстави для скасування оспорюваного рішення, тому належить відмовити у задоволенні позовних вимог і в цій частині.

При цьому, суд, вирішуючи спір по суті заявлених вимог, не приймає до уваги доводи позивача з посиланням на орендні відносини сторін, що мали місце у період з 15.03.01 по 3.09.07, щодо приміщень позивача, складовою частиною яких було також приміщення площею 17,4 кв. м, з огляду на те, що сторони вільні у праві укладення будь-яких угод незаборонених законом, та те, що зазначені орендні відносини сторін не стосуються предмету спору у даній справі та не спростовують факту набуття ТОВ „Мілленніум-ММ” права власності на вбудовані приміщення.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 99-102, 128, 158-163, п. 6 розділу УІІ Кодексу адміністративного судочинства України,

суд постановив:

1. Відмовити у задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду з оскарженням рішень №№ 220, 141 відповідно від 20.12.00р. та від 29.08.01р.

2. У позові відмовити повністю.

Дана постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку ст. 186 цього ж кодексу до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 19.06.08

Суддя Ушак І.Г.