ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

08.04.08 р.                      Справа № 31/43пн

Суддя господарського суду Донецької області Ушенко Л.В.

розглянув матеріали справи за позовом

Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма „Земляни” с. Шевченко

до Відділу державної виконавчої служби Мар’їнського районного управління юстиції м. Мар’їнка

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю „Карпов” м. Красногорівка

про звільнення з під арешту майна

За участю представників сторін:

від позивача: Шумара А.М. - довіреність

від відповідача: Пащенко Н.М. – довіреність

від третьої особи: Теряєв Сергій Леонідович – керівник

ВСТАНОВИВ:

Приватне сільськогосподарське підприємство агрофірма „Земляни” с. Шевченко звернулося з позовом до Відділу державної виконавчої служби Мар’їнського районного управління юстиції м. Мар’їнка про звільнення з під арешту майна

Ухвалою господарського суду від 19 березня 2008 року за даним позовом порушена справа та призначене судове засідання на 08 квітня 2008року.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав та просить звільнити з – під арешту майно Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма „Земляни” – будівлі та споруди виробничого комплексу зернотоку (Донецька область, Мар’їнський район, м. Красногорівка, вул. Шмідта, 159.

В обґрунтування позовних вимог посилається ч.1 ст.328, ч.1 ст.317, 319, 321 Цивільного кодексу України, ч.1 ст. 59 Закону України „Про виконавче провадження”.

Відповідач проти позову заперечує, з приводу чого надав відзив на позовну заяву.

Представник третьої особи свою правову позицію щодо заявленого позову письмово не виклав.

Господарський суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін дійшов висновку про наявність підстав для припинення провадження у даній справі, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, а є справою адміністративної юрисдикції.

Згідно пункту 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції – це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.17 КАСУ до компетенції адміністративних судів зокрема відносяться спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи позивач є власником будівель та споруд виробничого комплексу зернотоку, розміщеного по вул. Шмідта, 159, м. Красногорівка, Мар’їнського району Донецької області, що підтверджується витягом КП „Мар’їнське БТІ” від 21.12.07р. Дане майно включене до акту опису та арешту майна від 17.12.07р., складеного державним виконавцем ВДВС Мар’їнського райуправління юстиції на виконання ухвали Мар’їнського районного суду від 14.12.07р. у справі 2з-21/07 про забезпечення виконання судового рішення у справі шляхом накладання арешту на майно ТОВ „Карпов”. Позивач не є учасником виконавчого провадження як не є і учасником у справі за позовом Полянської В.Є. до СТОВ „Карпов” про внесення змін до статуту СТОВ „Карпов” та реєстрації цих змін в ЄДР на виконання якого гр.. Полянська В.Є. звернулась до Мар’їнського районного суду про накладення арешту на майно ТОВ „Карпов”.

Включенням до акту опису та арешту майна від 17.12.07р., складеного держвиконавцем, зачіпаються інтереси третьої особи, яка не є учасником виконавчого провадження і яка не може оскаржити дії держвиконавця в порядку визначеному ст.1212 ГПК України, і вони не пов’язані з виконанням рішень, ухвал та постанов господарського суду і не є стороною виконавчого провадження.

Ст. 59 Закону України „Про виконавче провадження” передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно та про звільнення майна з-під арешту.

Предметом спору у даній справі не є визнання права власності позивача на майно, на яке накладено арешт. Позивач просить звільнити майно з-під арешту, застосованого судом загальної юрисдикції і на виконання якого державним виконавцем вчинені виконавчі дії, а саме складено акт опису майна, що підлягало арешту і накладено арешт на описане майно.

Відповідно до ст.383 ЦК України, який набрав чинності 01.09.05р. передбачено, що учасники виконавчого провадження та особа, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України (2004р.) порушено їх права і особи.

Позивач також має право звернутись в порядку адміністративного судочинства з позовом до органу ДВС відповідно до ст.181 КАС України, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС порушені його права, свободи та інтереси, а також якщо законом не встановлено іншій порядок судового оскарження дій чи бездіяльності таких осіб.

З огляду на зазначене, провадження у даній справі, порушеній за правилами ГПК України, слід припинити, оскільки він не підлягає розгляду в господарському суді.

Керуючись п.1, ч.1 ст.80 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма „Земляни” с. Шевченко до Відділу державної виконавчої служби Мар’їнського районного управління юстиції м. Мар’їнка про звільнення з під арешту майна - припинити.

Видати ПСП Агрофірма ”Земляни” с. Шевченко довідку на повернення державного мита відповідно до ч.1 п.3 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”.

Додаток: квитанція №3 від 19.02.08р.

Суддя

.