ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 8/13

17.04.08

За позовом Закритого акціонерного товариства "Дніпропетровський

автоелектроремонтний завод"

до Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця"

про стягнення 59 690,78 грн.

Суддя В.С. Катрич

Представники:

Від позивача представник –Кудрін Д.А. (дов. б/н від 16.04.2008р.)

Від відповідача представник –Глоба К.В. (дов. № 408-НЮ від 04.02.2008р.)

Обставини справи :

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 50170,21 грн., що становить заборгованість за договором поставки б/н від 01.09.2006р.та 72,53 грн. збитків від інфляції, 7927,59 грн. пені, 1520,44 грн. трьох відсотків річних та 1500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.01.2008р. розгляд справи був призначений на 14.02.2008р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.02.2008р. розгляд справи був відкладений на 06.03.2008р.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 28.02.2008р. було виправлено допущені у вступній частині ухвали від 14.02.2008р. описки, у вступній частині ухвали замість “За позовом Приватного підприємства “Вуличне Телебачення”до Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”про стягнення 1598282,02 грн.” було вказано “За позовом Закритого акціонерного товариства "Дніпропетровський автоелектроремонтний завод" до Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця" про стягнення 59 690,78 грн.”. Далі по тексту.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 06.03.2008р. розгляд справи був відкладений на 17.04.2008р.

У судове засідання, призначене на 17.04.2008р. з’явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача пояснив на чому ґрунтуються заявлені позовні вимоги, та з яких підстав останній вважає, що його право порушене відповідачем.

Представник відповідача зазначив, що відповідач визнає позов в частині 50170,21 грн. основного боргу та 72,53 грн. збитків від інфляції, 7927,59 грн. пені, в частині вимог позивача в сумі 1520,44 грн. трьох відсотків річних та 1500,00 грн. послуг адвоката не визнає позов та просить суд відмовити в цій частині позову. Представник відповідача у судовому засіданні подав відзив на позовну заяву.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд –

ВСТАНОВИВ:

01.09.2006р. між Державним територіально-галузевим об’єднанням «Південно-Західна залізниця»- «замовник»та Закритим акціонерним товариством «Дніпропетровський автоелектроремонтний завод»- «постачальник», відповідно до п.1.1 якого, «постачальник» зобов’язався поставити та передати у власність «замовнику»певну продукцію (надалі - товар), відповідно до специфікації (додаток № 1), а «замовник»зобов’язався прийняти та оплатити цей товар на умовах даного договору.

Позивач виконав власні зобов’язання за договором належним чином, поставив відповідачу товар по накладних № 68 від 26.09.2006р. на суму 14779,97 грн. та № 87 від 17.11.2006р. на суму 45390,24 грн. (копія в матеріалах справи).

Спірний товар був прийнятий відповідачем на підставі довіреностей, виданих Державним територіально-галузевим об"єднанням "Південно-Західна залізниця" на ім’я Дубіна В.О. серія ЯМН № 963592 від 14.11.2006р. та на ім’я Макаренко Ю.А. серія ЯМН №963344 від 25.09.2006р. (копії в матеріалах справи).

Умовами договору сторони передбачили, що «замовник»здійснює оплату поставленого товару протягом 45 банківських днів з дні його отримання (п.7.2 договору).

Відповідач в свою чергу не виконав належним чином умови спірного договору, за отриманий товар розрахувався частково в сумі 10000,00 грн., про що свідчить банківська виписка від 23.02.2007р. (копія в матеріалах справи).

Таким чином, станом на день подання позову, заборгованість відповідача перед позивачем не погашена та становить 50170,21 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно, до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 50170,21 грн. основного боргу за договором поставки б/н від 01.09.2006р. правомірна, що також не заперечується відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Крім основного боргу, позивач також просить суд стягнути з відповідача 72,53 грн. збитків від інфляції, 7927,59 грн. пені, 1520,44 грн. трьох відсотків річних та 1500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Умовами договору сторони погодили, що у разі порушення строків оплати «замовник»сплачує «постачальнику»пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 7927,59 грн. обґрунтована, а також не заперечується відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із змісту вищезазначеної норми не вбачається будь-яких випадків обмеження її дії в частині застосування.

При цьому, застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно з частиною першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, інфляційні нарахування на суму боргу та відсотки річних не є санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань, з огляду на що їх стягнення не залежить від наявності вини боржника у простроченні грошового зобов'язання.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено, наступне: зобов'язання відповідача по оплаті товару виникло на підставі укладеного між позивачем і відповідачем договору поставки № б/н від 01.09.2006р., відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором, а саме не сплатив за отриманий товар у передбачений договором строк, відповідачем не надано доказів, які б спростовували розмір нарахованих позивачем інфляційних у розмірі 72 грн. 53 коп., зазначених позивачем в розрахунку та наданий контррозрахунок річних у розмірі 1387 грн. 78 коп., тому суд перевіривши контррозрахунок суми позову, дійшов висновку, в частині вимог позивача про стягнення з відповідача 72,53 грн. збитків від інфляції та 1520,44 грн. трьох відсотків річних, вони підлягають задоволенню частково, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача 72,53 грн. збитків від інфляції та 1387,78 грн. трьох відсотків річних.

Вимога ж позивача про стягнення з відповідача 1500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Посилання позивача лише на квитанцію прибуткового ордера № 020 від 28.12.2007р. на суму 1500,00 грн. за юридичні послуги є безпідставним, оскільки зі змісту вищевказаної квитанції не можливо встановити на виконання якого саме договору були надані юридичні послуги та чи були надані юридичні послуги саме за позовом Закритого акціонерного товариства "Дніпропетровський автоелектроремонтний завод" до Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця" про стягнення 59 690,78 грн.

Крім того, нормами чинного законодавства передбачено, що витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру" (ст. 48 ГПК України).

Статтею 2 Закону України «Про адвокатуру»передбачено, що адвокатом може бути особа, яка має вищу юридичну освіту, підтверджену дипломом України або відповідно до міжнародних договорів України дипломом іншої країни, стаж роботи у галузі права не менше двох років, володіє державною мовою, склала кваліфікаційні іспити, одержала в Україні свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняла Присягу адвоката України.

Всупереч вимогам ст. 2 Закону України «Про адвокатуру»позивачем не надано суду доказів в підтвердження повноважень особи, якою були надані юридичні послуги, тому у суду відсутні підстави вважати, що надані юридичні послуги є витратами понесеними позивачем за послуги адвоката. З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 1500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката не обґрунтована, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджена правомірність заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача 50170,21 грн. основного боргу за договором поставки б/н від 01.09.2006р., 72,53 грн. збитків від інфляції, 7927,59 грн. пені, 1387,78 грн. трьох відсотків річних, відповідач не заперечує в цій частині існуючої заборгованості, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. В іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України передбачено, що стороні на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони.

Керуючись ст. 2 Закону України «Про адвокатуру», ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 33, 48, 49, 75, 82- 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця" (м.Київ, вул. Лисенка, 6; ) на користь Закритого акціонерного товариства "Дніпропетровський автоелектроремонтний завод" (49102, м.Дніпропетровськ, вул.Будьонного, 14а; ) 50170 (п’ятдесят тисяч сто сімдесят) грн. 21 коп. основного боргу, 72 (сімдесят дві) грн. 53 коп. збитків від інфляції, 7927 (сім тисяч дев’ятсот двадцять сім) грн. 59 коп. пені, 1387 (одна тисяча триста вісімдесят сім) грн. 78 коп. трьох відсотків річних, 595 (п’ятсот дев’яносто п’ять) грн. 58 коп. держмита, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

В.С. Катрич