ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 р.

№ 10/191-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого –судді

Дерепи В.І.

суддів :

Грека Б.М. –(доповідача у справі)

Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз"

на постанову

Житомирського апеляційного господарського суду від 06.12.07

у справі

№ 10/191-07

господарського суду

Вінницької області

за позовом

Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до

Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз"

про

стягнення 2189690,61 грн.

за участю представників від:

позивача

Онищенко І.П. (дов. від 29.12.07)

відповідача

Каленський І.В., Кравчук О.В. (дов. від 22.01.08)

В С Т А Н О В И В :

22.06.07 ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" подала до господарського суду Вінницької області позов про стягнення з ВАТ по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" (вказану особу зазначено в якості відповідача) 541871,29грн. - 3% річних, нарахованих за період з 23.06.05 по 16.06.07 та 1647819,32грн. збитків від інфляції, нарахованих за період з липня 2005р. по травень 2007р. за невиконання рішення господарського суду Вінницької області від 22.06.05 у справі №4/182-05.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 21.09.07 (суддя Даценко М.В.), залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 06.12.07 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Зарудяної Л.О., суддів: Вечірка І.О., Ляхевич А.А.), позов задоволено частково: з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" стягнуто 541871,29грн. - 3% річних, 1526372,25грн. інфляційних втрат, 20682,43грн. державного мита та 111,45грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в решті заявлених вимог в позові відмовлено.

Судові акти мотивовані тим, що відповідачем не виконувалося рішення господарського суду Вінницької області від 22.06.05 у справі №4/182-05 про стягнення коштів, і за час прострочення мають бути стягнуті 3% річних та інфляційні.

Не погоджуючись з рішенням та постановою у справі, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, в позові відмовити. Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправомірно застосована ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки відносини з постачання газу населенню мали місце в 2002 році, тоді був чинним ЦК УРСР, зокрема, ст.214, яка не передбачала стягнення 3% та інфляційних з комунальних послуг, наданих населенню.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи як встановлено в судових актах, рішенням господарського суду Вінницької області від 22.06.05 у справі №4/182-05 встановлено факт наявності заборгованості ВАТ по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" у сумі 9139953,63грн., яку було стягнуто на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", а також стягнуто 797698,03грн. пені, 2156050,42грн. інфляційних нарахувань, 634940,05 3% річних, 1618,20 грн. для часткового відшкодування витрат на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На день подання даної позовної заяви вищевказане рішення господарського суду Вінницької області у справі №4/182-05 є невиконаним, а заборгованість в розмірі 9139953,63грн. залишається непогашеною. Тому суди попередніх інстанцій дійшли висновку про правомірність вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних, нарахованих за період після прийняття рішення у справі №4/182-05, виходячи із вищезазначеної суми основного боргу.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Цивільні зобов'язання виникають, крім угод, також внаслідок інших дій організацій (дане твердження узгоджується також із приписами статті 11 Цивільного кодексу України та статті 174 Господарського кодексу України), а також рішень судових інстанцій.

Так, у відповідача існував обов'язок повернути позивачу його кошти на підставі рішення господарського суду Вінницької області від 22.06.05 у справі №4/182-05. Дане рішення відповідачем не виконувалося, тобто відповідач продовжував безпідставно користуватися грошовими коштами позивача, отримуючи від цього прибуток, та завдаючи позивачу збитків.

Рішенням Європейського суду від 11.01.05 у справі “Дубенко проти України” (“Dubenko v. Ukraine”) визнано право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплене у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Втім, відповідач не протягом 07.05-05.07 не повертав позивачу належні останньому кошти, тому судами правомірно стягнуті з нього інфляційні та 3% річних, як плата за користування чужими коштами.

Доводи касаційної скарги про те, що інфляційні та пеня не повинні застосовуватися, так як в 2002 році ст. 214 ЦК УРСР не поширювалася на правовідносини, пов'язані з оплатою населенням комунальних послуг, не приймаються до уваги, оскільки ці платежі нараховані за той період, коли це законодавство вже втратило свою чинність (07.2005-05.2007).

Отже, доводи касаційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, а тому, постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні судами всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" залишити без задоволення, постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 06.12.07 у справі №10/191-07 залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко