ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 р.

№ 31/243пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:

Михайлюка М.В.,

Суддів :

Дунаєвської Н.Г.,

Рибака В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок"

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 04.02.2008 р.

у справі

№31/243пн господарського суду Донецької області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок"

до

треті особи

ТОВ "ПО ТК-Донбас"

ТОВ "Укрпромбанк" в особі Донецької філії ТОВ "Укрпромбанк"

ВДВС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку

про

зобов’язання відповідача припинити незаконні дії та усунути перешкоди у здійсненні господарської діяльності

за участю представників сторін:

позивача

не з’явились,

відповідача

третьої особи 1

третьої особи 2

не з’явились,

не з’явились,

не з’явились,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.11.2007 р. у справі № 31/243пн (суддя: Ушенко Л.В.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.02.2008 р. (судді: Геза Т.Д., Акулова Н.В., Дзюба О.М.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення господарськими судами норм матеріального та процесуального права, просив судові рішення у даній справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як встановив місцевий господарський суд, ТОВ "Крок" зареєстровано рішенням виконкому Кіровської райради м. Донецька № 312/8 від 31.05.2000 р.

31.05.2000 р. ВАТ "Донецький текстиль" та ТОВ "Крок" уклали договір оренди приміщення, за яким ТОВ "Крок" прийняло в оренду нежитлове приміщення обробного виробництва площею 64 м2, розташоване у м. Донецьк, вул. Бахметьєва, 34. Строк дії цього договору до 01.01.2001 р. Додатковою угодою строк дії цього договору продовжено до 01.01.2004 р.

Господарський суд також з’ясував, що постановою господарського суду Донецької області від 07.10.2002 р. ВАТ "Донецький текстиль" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

27.01.2003 р. ВАТ "Донецький текстиль" та відповідач уклали договір купівлі-продажу, за яким відповідач придбав майно, в тому числі будівлю обробної фабрики, розташовану у м. Донецьк, вул. Бахметьєва, 34, в якій знаходиться приміщення, яке займає позивач. В цьому приміщенні є виробниче обладнання граверної майстерні, яке належить позивачу.

ТОВ "Крок" звернулось до суду з позовом до ТОВ "ПО ТК-Донбас" про визнання права користування нерухомим майном. Рішенням господарського суду Донецької області від 04.11.2005 р. у справі № 18/163пн позов задоволено. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.01.2006 р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.04.2006 р., зазначене рішення скасовано та в задоволенні позову відмовлено. В обґрунтування відмови в задоволенні позову апеляційний суд зазначив, що строк дії договору оренди від 31.05.2000 р. закінчився 01.01.2004 р.

В 2006 р. ТОВ "ПО ТК-Донбас" звернувся до суду з позовом до ТОВ"Крок" про звільнення нежитлового приміщення. Рішенням господарського суду Донецької області від 30.01.2007р. у справі № 32/143пн позов задоволено: зобов’язано ТОВ "Крок" усунути перешкоди в користуванні ТОВ "ПО ТК-Донбас" нежитловим приміщенням площею 3240 м2 за адресою: м. Донецьк, вул. Бахметьєва, 34, шляхом його звільнення. Суд касаційної інстанції залишив зазначене рішення в силі. 22.06.2007р. на виконання рішення видано наказ.

Суд також встановив, що рішення господарського суду Донецької області від 30.01.2007р. у справі № 32/143пн не виконано. Згідно пояснень позивача та висновку фахівців рішення суду не виконано, оскільки демонтаж обладнання, стаціонарно вмонтованого в будівельні конструкції цеху призведе до втрати його основних техніко-експлуатаційних характеристик.

Позивач змінив підстави позову та обґрунтував позов ст.ст. 13, 42 Конституції України, ст. 320 ЦК України та ст.ст. 5, 20, 43, 49 ГК України (заява № 79 від 26.11.2007 р.).

Господарський суд відмовив у задоволенні позову, з огляду на наступне. Виконання позивачем рішення господарського суду Донецької області від 30.01.2007 р. у справі № 32/143пн про зобов’язання ТОВ "Крок" звільнити нежитлове приміщення неможливо без зупинення виробничої діяльності. Знаходження виробничого обладнання в приміщенні відповідача без законних правових підстав не надає позивачу права на продовження здійснення підприємницької діяльності з використанням власності (приміщень) відповідача.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та зазначив, що відповідач заборонив провозити через його територію і у приміщення, яке належить йому на праві власності, матеріали для ведення підприємницької діяльності ТОВ "Крок". Втім, позивач не довів з огляду на всі обставини справи, що ці дії відповідача є незаконними.

Відповідач є власником нежитлового приміщення, площею 3240 м2 за адресою: 83117, м. Донецьк, вул. Бахметьєва, 34, на підставі договору купівлі-продажу від 27.01.2003р., укладеного з ВАТ "Донецький текстиль".

Згідно з ст. 43 ГК України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом. Підприємці зобов'язані не порушувати права та законні інтереси інших суб'єктів господарювання (ст. 49 ГК України).

Відповідно до ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів способами, передбаченими законом, зокрема, одним із способів захисту є припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення.

ВДВС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку порушив виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Донецької області від 30.01.2007р. у справі №32/143пн, яким зобов’язано ТОВ “Крок” усунути перешкоди ТОВ “ПО ТК-Донбас” в користуванні нежитловим приміщенням площею 3240 м2, розташованим у м. Донецьк, вул. Бахметьєва, 34, шляхом його звільнення.

За приписами ст. 320 Цивільного кодексу України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.

Отже, позивач не має законних підстав для подальшого знаходження і здійснення підприємницької діяльності в приміщенні за адресою: м. Донецьк, вул. Бахметьєва, 34, оскільки це приміщення належить на праві власності відповідачу, з яким у позивача не існує договірних відносин (договір оренди, тощо), отже позивач повинен виконати рішення суду від 30.01.2007р. у справі №32/143пн і звільнити приміщення.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд прийшов до правильного висновку, що вчинені відповідачем дії (недопуск на територію ТОВ “ПО ТК-Донбас” автотранспорту з матеріалами для виконання позивачем робіт) направлені на захист свого законного права на володіння, користування, розпорядження зазначеним приміщенням на власний розсуд, відповідно до ст. 319 ЦК України, а посилання позивача на незаконність цих дій з боку відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування постанови апеляційного господарського суду, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Щодо доводів касаційної скарги то вони спростовуються вищенаведеним. Крім того, відповідно до вимог ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.02.2008 р. у справі № 31/243пн залишити без змін.

Головуючий, суддя                                 М. Михайлюк

Судді          :            Н. Дунаєвська

В. Рибак