ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2008 р.

13:00

Справа № 1/54/08

м. Миколаїв

За позовом: Миколаївське обласне відділення Фонду соціального

страхування з тимчасової втрати працездатності .

/54017, м. Миколаїв, пр. Леніна, 93/

До відповідача: Державна податкова інспекція у

Центральному районі м. Миколаєва

/54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24/

про: скасування податкового повідомлення-рішення від 09.01.2008 року № 000031530/0.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Сорогіна А.В.

Представники:

Від позивача: Стоянова Н.І.., довіреність від 01.11.2007 року

Від відповідача: Науменко А.С., довіреність від 08.01.2008р.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 09.01.2008 року № 000031530/0, посилаючись на те, що перевірка відповідачем проведена з порушенням чинного законодавства, земельна ділянка, якою він користується, не є ново відведеною, строк подачі декларації до 20.05.2006 року, фактично розрахунок подано 10.05.200 року.

Відповідач позов не визнає з тих підстав, що позивач порушив вимоги частини 2 статті 14 Закону України “Про плату за землю”, строк подачі розрахунку до 03.05.2006 року (а.с.27-28).

Дослідивши надані докази, заслухавши доводи сторін в судовому засіданні - суд

встановив:

відповідач здійснив невиїзну перевірку позивача з питання несвоєчасного подання податкової декларації по орендній платі за землю за ново відведену земельну ділянку за 2006 рік, про що склав акт від 21.12.2007 року (а.с.10).

За результатами перевірки відповідач направив оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 09.01.2008 року № 000031530/0 про застосування штрафної санкції в сумі 170 грн. за порушення строків подання податкової звітності, яке позивач просить скасувати.

Позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного:

статтею 14 Закону України “Про плату за землю” встановлено базовий податковий період рік і відповідно до пункту 4.1.4. статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” така податкова декларація подається протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Частина 2 статті 14 Закону України “Про плату за землю” передбачає також право платника податку подавати щомісячно нову звітну податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця наступного за звітним, а по нововідведеним земельним ділянкам - протягом місяця з дня виникнення права на нововідведену земельну ділянку.

Відповідно з рішенням Миколаївської міської ради від 18.11.2005 року № 7/41 (а.с.8) позивач отримав у користування земельну ділянку з виділенням ідеальної частки площею 2 689 кв. м.

Керуючись статтею 2 Закону України “Про плату за землю” , відповідно якої використання землі в Україні є платним, позивач у строки, встановлені пунктом 4.1.4. статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” , а саме 30.01.2006 року подав Податковий розрахунок земельного податку, в тому числі і відносно земельної ділянки площею 2 689 кв. м. (а.с.17-19).

30.02.2006 року між позивачем та Миколаївською міською радою був укладений договір оренди на вказану вище земельну ділянку площею 2 689 кв. м. (а.с.20-21), який був посвідчений нотаріусом та зареєстрований у Державному реєстрі земель 03.04.2006 року.

Вказане вище свідчить, що позивач ще до укладання договору оренди вже користувався цією ділянкою площею 2 689 кв. м. (в тому числі і з моменту укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке знаходиться на вказаній земельній ділянці), сплачував земельний податок, отже земельну ділянку площею 2 689 кв. м. не можна вважати ново відведеною.

Крім того, відповідно до преамбули Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, він є єдиним законом, який визначає порядок і строки погашення податкових зобов’язань, в тому числі і строки подання податкової звітності, є спеціальним законом, а отже має вищу юридичну силу над загальним Законом України “Про плату за землю”: статтею 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено, що базові податкові періоди (рік, квартал, місяць) встановлюються законами про оподаткування, а строки подачи податкових декларацій - лише пунктом 4.1.4. статті 4 вказаного закону.

Стаття 14 Закону України “Про плату за землю” встановлює базові податкові періоди –рік, а також місяць. Положення цієї норми щодо обов’язку платника податку подати податкову декларацію по нововідведеним земельним ділянкам протягом місяця з дня виникнення права на нововідведену земельну ділянку судом не може бути застосовано, оскільки воно протирічить спеціальній нормі - пункту 4.1.4.статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”(податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця).

Приймаючи до уваги, що нову декларацію позивач подав 10.05.2006 року (договір оренди укладений 03.04.2006 року), ним вимоги пункту 4.1.4. статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” виконані і підстави для застосування штрафної санкції, передбаченої пунктом 17.1.1. статті 17 вказаного вище закону у відповідача відсутні.

Стосовно доводів позивача відносно порушень, допущених відповідачем при здійсненні перевірки, суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 1 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” відповідачу надано право на здійснення документальних невиїзних перевірок на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов’язаних з нарахуванням та сплатою податків і зборів незалежно від способу їх подачі. Отже, перевірка здійснена в межах повноважень, наданих відповідачу законом.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.01.2008 року № 000031530/0.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя