РІШЕННЯ

"12" червня 2008 р.

Справа № 17/82-1577

Господарський суд Тернопільської області

Судді Андрусик Н.О.

при секретарі судового засідання Грохольській В.В.

Розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „СЕСА-ТРЕЙД”, смт. Васищево Харківського району Харківської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Аскор-Україна”, м. Тернопіль

Представник від:

позивача: Бакулін А.С., уповноважений, довіреність без номеру від 25.01.2008р.;

відповідача: не з’явився.

Представнику позивача роз’яснено права та обов’язки учасників судового процесу у відповідності до приписів ст.ст. 20, 22,811 ГПК України.

Судом в порядку ст. 811 ГПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася у зв’язку з відсутністю письмового клопотання сторони.

Позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю „СЕСА-ТРЕЙД”, смт. Васищево Харківського району Харківської області звернувся до господарського суду Тернопільської області 07.04.2008 р. (згідно штампу на поштовому конверті) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Аскор-Україна”, м. Тернопіль, про стягнення 9898,68 грн. боргу за отриманий товар, 3816,00 грн. основного боргу за зворотну тару, 65,09 грн. -3% річних, 112,34 грн. інфляційних нарахувань, всього 13892,11 грн.

Позов обґрунтовується копією договору № 281/05-И від 12.12.05р.; копією протоколу розбіжностей до договору №14-3 від 14.12.2005р.; копією додаткової угоди № 2 від 31.03.06р. до договору; копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копіями видаткових накладних №Ч1-0011481 від 18.12.05р.; №Ч1-0000543 від 01.02.06р.; №Ч1-0002031 від 26.03.08р.; №Ч1-0003494 від 30.04.06р.; №Ч1-0004715 від 29.05.06р.; №Ч1-0004716 від 29.05.06р.; №Ч1-0006501 від 10.07.06р.; №Ч1-0006502 від 10.07.06р.; №Ч1-00001205 від 30.08.06р.; №Ч1-0003588 від 30.11.06р.; копією претензії № 27 від 13.02.08р.; копією листа-вимоги № 26 від 13.02.08р.; розрахунком суми боргу; іншими матеріалами.

В судовому засіданні 03.06.2008р. оголошувалася перерва в порядку ст. 77 ГПК України до 12.06.2008р. 16:30 год. для надання сторонам можливості подати додаткові документи на обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Позивач в судових засіданнях позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання 12.06.2008р. не з’явився, причини неявки в судове засідання не повідомив. Однак, в судовому засіданні 03.06.2008р. та згідно поданого відзиву на позов №1051 від 02.06.2008р., позовні вимоги в частині стягнення 3816,00 грн. боргу за неповернуту зворотну тару заперечив, посилаючись на норми Правил застосування, обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання на Україні, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №174 від 04.04.1992р. та наказом Міндержресурсів України №15 від 16.06.1992р. та зазначив, що згідно даних Правил, при відвантаженні продукції і товарів у засобах упаковки багаторазового використання відправник зобов’язаний виписувати сертифікат на їх повернення у двох примірниках, один з яких направляється одержувачу рекомендованим листом протягом двох днів після відвантаження продукції і товарів. Однак, позивач у справі жодного разу не надіслав ТОВ «Аскор-Україна»сертифікату на повернення тари, незважаючи на звернення Товариства в усній формі. З цих підстав, просить у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3816,00 грн. заборгованості за зворотну тару –відмовити.

Позивач, згідно поданого заперечення на відзив №116 від 10.06.2008р. вважає безпідставним посилання відповідача на Правила застосування, обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання на Україні, оскільки при поставці товарів згідно Договору від 12.12.2005р. використовувалася дерев’яна тара, на що вказує п.1.3. даного договору, а пунктом 2 Правил визначено, що їх дія не поширюється на відносини, що виникають при використанні зворотної дерев'яної, картонної тари та паперових мішків, що регулюються іншими Правилами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши доводи представника позивача, господарський суд встановив.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

12 грудня 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „СЕСА-ТРЕЙД”, як Продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю “Аскор-Україна”, як Покупцем, укладено договір за № 281/05-И (далі - Договір), згідно умов якого Продавець зобов’язується продати (передати у власність), а Покупець - прийняти і оплатити Товар (питну воду, безалкогольні напитки), що належить Продавцю, а також тару у випадках, встановлених Договором в кількості, погодженій сторонами згідно заявки. Строк дії Договору сторонами встановлено до 31.05.2005р.

14 грудня 2005 року сторонами підписано протокол розбіжностей до Договору, згідно якого внесено зміни в розділ щодо відповідальності сторін, а саме: доповнено п.п. 4, 7 Договору, змінено п.п. 4.2. Договору, а п.п. 4.6, 4.8 Договору вилучено.

31.03.2006р. сторонами підписано додаткову угоду №2 до Договору №281/05-И та пролонговано дію Договору до укладення нового договору, але не більше, ніж до 01.05.2006р.

Як стверджує позивач і це не заперечується відповідачем, на підставі укладеного Договору у період з грудня 2005 року по квітень 2006 року включно, згідно видаткових накладних №Ч1-0011481 від 18.12.05р.; №Ч1-0000543 від 01.02.06р.; №Ч1-0002031 від 26.03.06р.; №Ч1-0003494 від 30.04.06р. відповідачем отримано Товар на загальну суму 46607,52 грн. (з ПДВ). Факт отримання продукції підтверджується підписом представника відповідача на накладних.

Умовами укладеного Договору (розділ 2) сторони обумовили порядок проведення розрахунків за поставлений товар. У відповідності до п. 2.4. Договору Покупець сплачує Продавцю суму за поставлену партію Товару на протязі 21 календарного дня з моменту поставки або перед наступною поставкою, в залежності від того, яка подія є першою.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Надіслана на адресу відповідача претензія № 27 від 13.02.2008 р. (вручена посадовій особі 26.02.2008р.) з вимогою оплатити вартість отриманого товару до 28.02.2008р., останнім залишена без відповіді та задоволення.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що згідно усної домовленості на підставі видаткових накладних №Ч1-0004715 від 29.05.06р.; №Ч1-0004716 від 29.05.06р.; №Ч1-0006501 від 10.07.06р.; №Ч1-0006502 від 10.07.06р.; №Ч1-00001205 від 30.08.06р.; №Ч1-0003588 від 30.11.06р., котрі підписано повноважними представниками сторін, позивачем поставлено Товар ТОВ «Аскор-Україна»на загальну суму 53318,88 грн. в кількості на номенклатурі, що вказана у накладних.

Отже, загальна вартість поставленого відповідачу Товару згідно наведених вище накладних та договору складає 99 926,40 грн.

Як стверджує позивач, ТОВ «Аскор-Україна»порушило свої договірні зобов’язання, не провівши в повному обсязі оплати отриманого товару. Станом на 07.04.2008 р. (день звернення до господарського суду з позовом) заборгованість відповідача за поставлений Товар згідно Договору № 281/05-И від 12.12.05р. становить 9 898,68 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли правовідносини з договору купівлі-продажу, котрий містить елементи договору поставки, що регулюються Главою 54 §1 та §2 Цивільного кодексу України.

Загальними положеннями про купівлю-продаж (параграф 1 глави 54 ЦК України) передбачено право продавця вимагати оплати товару.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов’язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В силу приписів ст. ст. 11, 16, 509 ЦК України та ст.ст. 1, 2 ГПК України кредитору належить право у судовому порядку вимагати від боржника виконання його обов’язків.

Матеріалами справи підтверджуються доводи позивача стосовно того, що Товар (питна вода, безалкогольні напої) на загальну суму 99 926,40 грн. був переданий відповідачу, але ним оплачений лише частково (в сумі 90027,72 грн.), внаслідок чого станом на 20.03.2008р. виникла заборгованість в розмірі 9898,68 грн., що є порушенням умов договору, ст. 527 ЦК України та ст. 193 ГК України.

Окрім того, п.п. 5.2 Договору сторони встановили, що у випадку поставки продукції на піддонах, Покупець повертає Продавцю зворотню тару без пошкоджень напротязі 15 днів з моменту відвантаження, а згідно п.п. 5.3 Договору, у випадку пропуску Покупцем терміну повернення тари, Продавець має право, повідомивши Покупця, здійснити перевід тари в розряд проданої з нарахуванням ПДВ, виставивши Покупцю рахунок та податкову накладну, а останній повинен оплатити цей рахунок в п’ятиденний термін окремим платіжним дорученням із зазначенням призначення платежу.

Як вбачається з наявних у справі документів, кількість неповернутої ТОВ «Аскор-Україна»тари, згідно видаткових накладних №Ч1-0011481 від 18.12.05р.; №Ч1-0000543 від 01.02.06р.; №Ч1-0002031 від 26.03.08р.; №Ч1-0003494 від 30.04.06р.; №Ч1-0004715 від 29.05.06р.; №Ч1-0004716 від 29.05.06р.; №Ч1-0006501 від 10.07.06р.; №Ч1-0006502 від 10.07.06р.; №Ч1-00001205 від 30.08.06р.; №Ч1-0003588 від 30.11.06р. становить 106 штук. Внаслідок цього ТОВ „СЕСА-ТРЕЙД” 13.02.2008р. направлено на адресу відповідача рахунок-фактуру №Ч1-0000001 від 23.01.08р. на суму 3816,00 грн. (106 (кількість неповернутої тари) * 30,00 грн. (вартість одиниці тари без ПДВ) * 1,2 (коефіцієнт нарахування ПДВ) та податкову накладну №53 від 23.01.2008р. на вказану суму, а також лист №26 від 13.02.2008р. з вимогою в п’ятиденний термін з дня його отримання оплатити рахунок-фактуру №Ч1-0000001 та перерахувати кошти на банківський рахунок позивача, що відповідає п.5.2 та п.5.3 договору.

Відповідач стосовно розміру заборгованості за неповернення тари не заперечує, факт неоплати рахунку фактури №Ч1-0000001 від 23.01.08р. станом на 07.04.2008 р. (день звернення до господарського суду з позовом) підтверджено сторонами в ході судового розгляду справи, однак, відповідач вважає вимоги щодо повернення вартості дерев’яних піддонів неправомірними.

Разом з тим, даючи правову оцінку запереченням відповідача щодо стягнення 3816,00 грн. боргу за неповернення зворотної тари, що ґрунтуються на положеннях Правил застосування, обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання на Україні, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №174 від 04.04.1992р. та наказом Міндержресурсів України №15 від 16.06.1992р. (далі –Правил), щодо ненадання позивачем сертифікату на повернення зворотної тари, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Правил визначено, що їх дія не поширюється на відносини, що виникають при використанні зворотної дерев'яної, картонної тари та паперових мішків, що регулюються іншими Правилами.

Пунктами 1.2 Договору встановлено, що Продавець зобов’язується продати (передати у власність), а Покупець прийняти і оплатити Товар, а також тару у випадках, встановлених Договором, а згідно п. 1.3 Договору вказано: «Дані про тару: піддон дерев’яний 1000*1200 мм, маркований згідно стандартів Продавця».

У зв’язку з наведеним, зважаючи, що правовідносини по поверненню зворотної дерев’яної тари регулюються Правилами повторного використання дерев'яної, картонної тари та паперових мішків на Україні, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №174 від 04.04.1992р. та наказом Міндержресурсів України №15 від 16.06.1992р., котрі не передбачають виписування сертифікатів на повернення зворотної тари, а також беручи до уваги узгодження сторонами в договірному порядку процедури повернення тари, про що свідчать умови Договору №281/05-И, суд вважає неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу заперечення відповідача в частині стягнення заборгованості за зворотну тару.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, а в силу приписів ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, що підтверджують виконання відповідачем зобов’язань щодо оплати вартості поставленого йому товару та неповернутої тари і відновлення тим самим порушених майнових прав кредитора на момент розгляду спору судом, у матеріалах немає.

За таких обставин, суд вважає доводи позивача про порушення його майнових прав на заявлену суму основної заборгованості за поставлений Товар та зворотну тару правомірними, документально підтвердженими та не спростованими відповідачем в установленому законом порядку, а тому, згідно ст. 15 ЦК України, порушене право Товариства підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідача 9898,68 грн. боргу за поставлений згідно Договору № 281/05-И від 12.12.2005 р. товар та 3816,00 грн. вартості зворотної тари згідно рахунку-фактури №Ч1-0000001 від 23.01.08р.

У зв’язку з тим, що грошові зобов’язання відповідачем не виконані в строк, обумовлений договором № 281/05-И від 12.12.2005 р., тому правомірними є вимоги, котрі ґрунтуються на положеннях ст. 625 ЦК України і надають право позивачу вимагати від боржника сплати боргу з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (щодо поставок, котрі здійснювалися в межах дії договору №281/05-И від 12.12.2005р.).

Оцінивши подані розрахунки відсотків річних та інфляційних нарахувань, суд вважає, що вимоги про стягнення трьох відсотків річних у розмірі 65,09 грн., нарахованих за видатковою накладною №0011481 від 18.12.2005р. (з 10.01.2006р. по 13.02.2006р.), за видатковою накладною №Ч1-0000543 від 01.02.2006р. (з 23.02.2006р. по 27.04.2006р.), за видатковою накладною №Ч1-0002031 від 26.03.2006р. (з 17.03.2006р. по 25.05.2006р.) та видатковою накладною №Ч1-0003494 від 30.04.2006р. (з 22.05.2006р. по 25.05.2006р.), а також 112,34 грн. інфляційної суми, нарахованої за період з 10.01.2006р. по 01.03.2006р. підлягають до задоволення судом як такі, що відповідають вимогам закону, встановленим судом обставинам справи та підтверджуються розрахунком.

За таких обставин справи, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю в розмірі 13892,11 грн.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються судом на відповідача у справі.

У судовому засіданні 12.06.2008 р. за згодою представника позивача оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду відповідно до ст. 85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про судоустрій України», ст. ст. 11, 15, 525, 526, 530, 625, 655, 712 ЦК України, ст.ст. 173, 193, 232 ГК України, ст.ст. 42 –47, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 811, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, господарський суд, -

Вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Аскор-Україна”, м. Тернопіль, вул. Бродівська, 44, ідентифікаційний код 24627614 –13714,68 грн. основного боргу, 65,09 грн. -3% річних, 112,34 грн. інфляційних нарахувань та 256,92 грн. судових витрат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „СЕСА-ТРЕЙД”, смт. Васищево Харківського району Харківської області, вул. Промислова, 12, ідентифікаційний код 32680664.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) „____”_________2008 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Н.О. Андрусик