ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.08                                                                                 Справа № 16/38

За позовом Обласного комунального підприємства “Компанія Луганськвода”, м. Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Промислово -

будівельного тресту “Луганськпромбуд” в особі Житлово -комунальної контори Товариства з обмеженою відповідальністю Промислово –будівельного тресту ”Луганськпромбуд, м. Луганськ

про стягнення 44043 грн. 38 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

секретар судового засідання Чорна І.М.

за участю представників сторін:

від позивача –Лойко А.А., довіреність від 02.01.08. № 365;

від відповідача –Мягков М.О., дов. від 22.02.08. №16-38,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу у сумі 44043,38грн. за надані послуги по договору на послуги з водопостачання та водовідведення від 01.01.04. №70/108.

Відповідач листом від 03.04.08. (т.1,а.с.95-96) заперечує проти позову з підстав того, що договір, на підставі якого заявлено позов, укладено позивачем не з відповідачем як з юридичною особою, а зі структурним підрозділом підприємства відповідача, і підписаний договір начальником підрозділу без доручення. Також відповідач вказує у запереченні про відсутність в нього рахунків, які позивач зобов’язаний направити відповідно до умов договору.

У судовому засіданні 01.07.08. представник відповідача доповів суду, що частково плата за водопостачання на підставі договору від 01.01.04. №70/108 була внесена на рахунок позивача.

Позивач підтримав позов, посилаючись на неодноразове надіслання відповідачеві рахунків на сплату послуг з водопостачання і на фактичне виконання відповідачем договору від 01.01.04. №70/108 протягом його дії.

Між сторонами у справі укладено договір на послуги з водопостачання та водовідведення від 01.01.04. №70/108, на підставі якого постачальник послуг (позивач) зобов’язався постачати споживачу (відповідачу) питну воду та приймати від нього стічні води, а відповідач зобов’язався оплачувати надані послуги на умовах вказаного договору.

Відповідно до умов розділу 6 вказаного договору, пункту 6.2 відповідач зобов’язаний оплачувати надані йому позивачем послуги в порядку 60% передоплати від вартості заявленого об’єму послуг, а остаточний розрахунок за послуги відповідач зобов’язаний здійснити протягом трьох днів з дня отримання від позивача рахунків. Підставою для оплати позивачу наданих ним послуг відповідачу є пред’явлений позивачем рахунок на оплату.

На виконання умов укладеного договору за період з 01.04.05. по 31.12.07. позивач поставляв, а відповідач споживав питну воду і послугу по водовідведенню, про що відповідачеві, у тому числі і структурному підрозділу підприємства Житлово - комунальної контори Товариства з обмеженою відповідальністю Промислово –будівельного тресту «Луганськпромбуд», було надіслано рахунки на оплату спожитих послуг, але відповідач не у повному обсязі оплачував позивачеві надані послуги, у зв’язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 44043,38грн., яку позивач просить стягнути на свою користь.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на недійсність договору від 01.01.04. №70/108, оскільки він підписаний керівником структурного підрозділу підприємства відповідача без відповідного доручення.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представників сторін, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений договором строк.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами. Договором на послуги з водопостачання та водовідведення від 01.01.04. №70/108, укладеним сторонами по справі, визначено порядок виконання відповідачем зобов’язань по сплаті вартості отриманих послуг і, відповідно, строку права вимоги у позивача: пунктом 6.2 вказаного договору встановлено, що остаточний розрахунок відповідач зобов’язаний зробити у триденний термін з дня отримання рахунків, наданих позивачем.

Матеріалами справи підтверджено належним чином факт постачання питної води та прийняття стоків позивачем відповідачеві при виконанні умов договору протягом періоду з 01.04.05. по 31.12.07. Позивач належним чином довів суду факт надіслання відповідачу (юридичній особі і підрозділу) рахунків про водопостачання та водовідведення на суму позову і до матеріалів справи долучено рахунки з відміткою про отримання керівником підрозділу і докази надіслання поштою рахунків підприємству відповідача-юридичній особі - листи про направлення рахунків поштою. У судовому засіданні оглянуто оригінали груп-рахунків за спірний період без залучення до матеріалів справи рахунків у повному обсязі. Факт надання рахунків на оплату підтверджено також тим, що відповідач частково оплачував послуги за вказаним договором, про що повідомив представник відповідача у судовому засіданні і надав до матеріалів справи копії платіжних доручень.

Таким чином, договір на послуги з водопостачання та водовідведення від 01.01.04. №70/108 виконувався сторонами фактично –без заперечень зі сторони відповідача і позивач виконав свої обов’язки перед відповідачем у відповідності до умов договору та вимог закону.

Статті 901-903 ЦК України зобов’язують відповідача виконати обов’язок по оплаті послуг у відповідності до умов договору.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

При розгляді справи суд встановив, що відповідач не виконав свої обов’язки перед позивачем по оплаті наданих на його користь послуг на суму 44043,38грн., чим порушив умови укладеного з позивачем договору на послуги з водопостачання та водовідведення на послуги з водопостачання та водовідведення від 01.01.04. №70/108 в частині оплати за послуги і вимоги закону.

Заперечення представника відповідача проти чинності договору суперечать встановленим судом фактам щодо двостороннього виконання договору. Крім того, відповідачем не було надано витребуваних судом документів у повному обсязі в підтвердження фактичного виконання договору, а даний факт ніяким чином не підтверджує правомірність доводів представника відповідача у судовому процесі. В порушення вимог ст.33,34 ГПК України представник відповідача не надав суду доказів не виконання умов договору зі своєї сторони в частині оплати послуг (часткової) та відсутності в нього рахунків на оплату послуг за вказаним договором, тому доводи відповідача є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи і фактичними правовідносинами сторін за договором від 01.01.04. №70/108.

За таких підстав, з відповідача слід стягнути борг на користь позивача за договором на послуги з водопостачання та водовідведення від 01.01.04. №70/108 в сумі 44043,38грн. та позов слід задовольнити у повному обсязі, оскільки позивачем доведено належним чином обставини правовідносин сторін за вказаним договором і заборгованість відповідача в розмірі позову, а заперечення не підтверджено матеріалами справи та суперечать умовам фактичними правовідносинами сторін за договором і вимогам закону.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.173,193 ГК України, ст.ст.526,629,901-903 ЦК України, керуючись ст.ст.33,34,43,49,п.5ст.78,82,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.           Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Промислово - будівельного тресту “Луганськпромбуд”, м. Луганськ, вул.. «Дзержинського», 33, ід. код 01240172 в особі Житлово - комунальної контори Товариства з обмеженою відповідальністю Промислово –будівельного тресту ”Луганськпромбуд, м. Луганськ, квартал «Пролетаріату Донбасу», 15 на користь Обласного комунального підприємства "Компанія "Луганськвода", м. Луганськ, квартал ім. Пролетаріату Донбасу, 166, ід. код 32538783 борг в сумі 44043,38грн., витрати по державному миту в сумі 440,43грн., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення підписане 07.07.08.

Суддя                                                             Р. Шеліхіна