ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 р.

№ 11/583/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Харченка В.М., Борденюк Є.М.

розглянувши касаційну скаргу

Державного підприємства "Дельта-лоцман"

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 року

у справі

№ 11/583/07

за позовом

Приватного підприємства "Морське агентство "ФАМ"

до

Державного підприємства "Дельта-лоцман"

про

визнання договору укладеним в редакції позивача та спонукання до виконання зобов'язань

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2007 року Приватне підприємство "Морське агентство "ФАМ" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом (з урахуванням поданого уточнення позовних вимог) про визнання договору б/н від 16.10.2006р. дійсним в редакції позивача та спонукання Державного підприємства "Дельта-лоцман" до виконання умов цього договору, а саме прийняття та виконання заявок від позивача на надання послуг з лоцманського проведення суден та СРРС, по відношенню до яких останній виступає морським агентом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 02.10.2006 року отримав від відповідача проект договору на надання послуг з лоцманського проведення та регулювання руху суден, який 16.10.2006 року ним був підписаний та разом з протоколом розбіжностей (додатки №№ 2, 3, 4) надісланий відповідачу. Однак, стверджує позивач, у встановлені ст. 181 ГК України строки, відповідач не повідомив його про результат розгляду протоколу розбіжностей та не вжив заходів для їх врегулювання, передбачених п. 5 цієї статті, а тому він вважає надані ним пропозиції прийнятими відповідачем, а договір укладеним в редакції позивача та, відповідно, просить суд визнати договір б/н від 16.10.2006р. дійсним та спонукати відповідача виконувати його умови.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.08.2007 року справу передано за підсудністю до господарського суду Миколаївської області.

Рішенням господарського Миколаївської області від 29.10.2007 року в позові відмовлено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 року рішення суду першої інстанції частково скасовано та постановлено про задоволення позову в частині визнання договору б/н від 16.10.2006р. дійсним. В решті рішення залишено без змін.

Постанова апеляційного господарського суду оскаржена у касаційному порядку і ухвалою Вищого господарського суду України від 09.04.2008 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою відповідача, в якій він посилаючись на помилковість висновків суду апеляційної інстанції та не правильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить постанову Одеського апеляційного господарського суду скасувати, а рішення господарського суду Миколаївської області –залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Скасовуючи рішення господарського суду Миколаївської області та постановляючи про часткове задоволення позову, апеляційний господарський суд виходив з того, що зібраними у справі доказами та поясненнями представників сторін підтверджується, що відповідач після прийняття рішення у цій справі надавав позивачу послуги, обумовлені спірним договором та на умовах, запропонованих позивачем, що фактично свідчить про визнання останнім договору б/н від 16.10.2006р. та, згідно п. 8 ст. 181 ГК України та ч. 2 ст. 642 ЦК України, підтверджує наміри сторін на його укладення.

Проте, погодитись з наведеним апеляційним господарським судом правовим обґрунтуванням прийнятого ним рішення не можна.

Правовідносини між господарюючими суб'єктами стосовно укладення господарських договорів врегульовано ст. 181 Господарського кодексу України, згідно пункту 1 якої господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

У разі наявності розбіжностей стосовно тієї чи іншої умови господарського договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором (пункт 4 ст. 181 ГК України), а, в свою чергу, сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони (п. 5 ст. 181 ГК України).

За цією нормою, всі розбіжності стосовно умов господарського договору, сторони повинні вирішувати на основі вільного волевиявлення, а врегулювання наявних розбіжностей в судовому порядку можливе лише за згодою іншої сторони у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони не дійшли згоди стосовно умов договору б/н від 16.10.2006р. з урахуванням запропонованого позивачем протоколу розбіжностей та не оформили його у відповідності до ст. 181 ГК України, а тому, за відсутності згоди іншої сторони на передачу спору на вирішення до суду та враховуючи, що позивач звернувся за захистом свого права у спосіб, не передбачений ст. 16 ЦК України, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у позові.

Обґрунтовано господарський суд першої інстанції відхилив і доводи позивача стосовно визнання відповідачем та виконання умов договору б/н від 16.10.2006р., оскільки, як вбачається з матеріалів справи, у тому числі з залученого до справи рішення господарського суду Донецької області № 20/54 та не спростовано в ході перегляду справи в апеляційному суді, лоцманські послуги позивачу у спірному періоді надавались шляхом прийняття замовлень, з метою створення безпечних умов мореплавства, а не на договірній основі.

За таких обставин, господарський суд Миколаївської області прийшов до правильного висновку про відсутність підстав вважати договір б/н від 16.10.2006р. дійсним у редакції позивача та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову і підстав для скасування рішення суду, за наведених апеляційним господарським судом мотивів, не було.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 року скасувати, а рішення господарського суду Миколаївської області від 29.10.2007 року залишити без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                                        В.М. Харченко

Є.М.Борденюк