ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" квітня 2008 р.

Справа № 13/1600

За позовом Державного підприємства „Алушта” м. Алушта АР Крим

до           Приватного підприємства „Комплект” м. Хмельницький

про           стягнення суми 4096,80 грн. заборгованості

Суддя Матущак О.І.

За участю представників сторін:

позивача: не з’явився

відповідача: Павлуцька Р.Ю. по довіреності № 1 від 14.04.2008р.

Позивач у позові просить господарський суд стягнути з відповідача на його користь суму 4096,80 грн. заборгованості за поставлений товар у відповідності до укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 27 від 12.07.2007р.

До дня судового засідання, в адресу господарського суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він повідомив про те, що відповідач повністю сплатив основний борг за отриманий товар у сумі 4096,80 грн. 13.03.2008р., тобто після подання позову до суду та порушення провадження у справі, проте, у зв’язку із несвоєчасною оплатою товару, позивачем було нараховано відповідачу суму 551,80 грн. заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції, 51,21 грн. 3 % річних, 307,09 грн. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 307,09 грн. пені у розмірі 0,1% від вартості поставленого товару та 286,78 грн. штрафу у розмірі 7 % і просить стягнути з відповідача на його користь нараховані штрафні санкції.

Оскільки заява про збільшення позовних вимог подана з дотриманням вимог ГПК України, її примірник із доданими документами надіслано в адресу відповідача, вона господарським судом приймається.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, позовні вимоги не підтримав, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач у відзиві на позов, а також його представник в судовому засіданні повідомили про те, що відповідач у повному об’ємі сплатив заборгованість перед позивачем за отриманий товар у сумі 4096,80 грн., що підтверджується належним чином завіреною копією платіжного доручення № 15563 від 13.03.2008р., проте заперечував щодо нарахованих позивачем штрафних санкцій, посилаючись на те, що укладений між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу № 27 від 12.07.2007р. не був підписаний директором відповідача Павлуцьким М.О.

Розглядом матеріалів справи господарським судом встановлено наступне:

12.07.2007р. між сторонами було укладено договір купівлі-продажу № 27, строком до 31.12.2007р.

У відповідності до умов договору, позивач взяв на себе зобов’язання передати у власність відповідачу вино в скляних пляшках в асортименті, а останній в свою чергу зобов’язаний прийняти товар та оплатити його.

12.07.2007р. між сторонами було укладено специфікацію до договору, якою ухвалено найменування товару, його кількість та ціну.

На виконання умов вказаного договору, позивач передав відповідачу товар згідно видаткової накладної № 79 на загальну суму 7096,80 грн. та товарно-транспортної накладної на переміщення алкогольних напоїв від 25.07.2007р.

Відповідач даний товар отримав на підставі довіреності серії ЯНБ № 231745 від 24.07.2007р.

У відповідності до п. 3.2 Договору, розрахунки за отриманий товар проводяться на протязі 30-ти календарних днів з моменту отримання товару, а у відповідності до п. 3.5 цього ж Договору по закінченню строку договору, тобто до 31.12.2007р. включно.

Таким чином, сторонами узгоджено альтернативний строк виконання грошового зобов’язання.

Згідно банківських виписок, за отриману продукцію, відповідач повністю розрахувався з позивачем, а саме: 20.08.2007р. у сумі 1000 грн., 09.10.2007р. у сумі 1000 грн. та 11.10.2007р. у сумі 1000 грн. до подання позову до господарського суду, а також згідно платіжного доручення № 15563 від 13.03.2008р. у сумі 4096,80 грн. після подання позову до господарського суду.

За несвоєчасне проведення розрахунків за отриманий товар, п. 6.2 вказаного договору, передбачено пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем нараховано та пред’явлено до стягнення відповідачу пеню у розмірі 307,09 грн. за період з 12.10.2007р. по 01.12.2007р.

Проте, проведеним господарським судом перерахунком встановлено, що розмір пені становить суму 161,63 грн. за 72 дні, тобто за період з 01.01.2008р. по 12.03.2008р. з огляду на зазначений вище п. 3.5 Договору.

За прострочення відповідачем виконання грошового зобов’язання, згідно п. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем також нараховано суму 551,80 грн. заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з жовтня 2007р. по лютий 2008р. включно та 51,21 грн. 3 % річних за даний період.

Проте, проведеним господарським судом перерахунком встановлено, що розмір заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції становить суму 229,42 грн. за період з 01.01.2008р. по 12.03.2008р., а 3 % річних становить суму 19,68 грн. за вказаний період.

Приймаючи рішення, господарським судом враховується наступне нормативно-правове обгрунтуваня:

Ст.665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі - продажу одна сторона ( продавець ) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання

зобов'язань не допускається.

Згідно п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з

урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Згідно п. 4 ст. 231 вказаного Кодексу, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов’язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Оскільки, у даному випадку ні договором на законом не передбачено нарахування пені у розмірі 0,1 % та штрафу у розмірі 7% від вартості поставленого товару, крім тієї, що передбачена п. 6.2 Договору, тому в частині стягнення 307,09 грн. та 286,78 грн. відповідно у позові належить відмовити.

Дослідивши усі матеріали справи та давши їм правову оцінку в сукупності, господарський суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми 229,42 грн. заборгованості з урахуванням в встановленого індексу інфляції, 19,68 грн. 3%річних та 161,63 грн. пені, тому позов у цій частині підлягає задоволенню як такий що обґрунтований чинним законодавством та підтверджений належними доказами.

В сумі 322,38 грн. заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції, 19,68 грн. 3% річних та 145,46 грн. пені у позові належить відмовити.

В решта суми основного боргу 4096,80 грн. провадження у справі належить припинити у зв’язку із відсутністю предмету спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього належить покласти обов’язок по відшкодуванню витрат по оплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.193, п. 1 ст. 230, п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, п. 3 ст. 549, п. 2 ст. 625, ст. 665 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань", ст.ст. 44, 49, п. 1-1 ст. 80, 82-84, 116 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства „Комплект” м. Хмельницький, вул. Ватутіна, 5 () на користь державного підприємства „Алушта” м. Алушта, пр-т Іванова, 3 АР Крим () суму 229,42 (двісті двадцять дев’ять гривень 42 коп.) заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції, 19,68 (дев’ятнадцять гривень 68 коп.) 3% річних, 161,63 (сто шістдесят одна гривня 63 коп.) пені, 102,00 (сто дві гривні 00 коп.) державного мита, 118,00 (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В сумі 4096,80 грн. основного боргу провадження у справі припинити.

В решта суми 322,38 грн. заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції, 19,68 грн. 3% річних, 286,78 грн. штрафу та 452,55 грн. пені у задоволенні відмовити.

Копії рішення надіслати в адреси позивача та відповідача.

Суддя