ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.06.08 р.                     Справа № 14/67

за позовом Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”,

, м.Донецьк в особі виробничої одиниці

„Краматорськміжрайтепломережа”, , м.Краматорськ

до відповідача Краматорського міського військового комісаріату, ,

м.Краматорськ

про стягнення 14700 грн. 50 коп.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: Серган О.Г.-юрисконсульт

від відповідача: Курінна Л.В.-спец.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Обласне комунальне підприємство „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк в особі виробничої одиниці „Краматорськміжрайтепломережа”, м.Краматорськ, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Краматорський міський військовий комісаріат, м.Краматорськ, про стягнення заборгованості в сумі 14700,50 грн., у тому числі основний борг в сумі 7756,22 грн., інфляція в сумі 6208,07 грн. та три проценти річних в сумі 736,21 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №158 від 25.09.2003р., акт на включення опалення, акти-рахунки, розрахунок суми позову.

Відповідач в заяві від 24.06.2008р. підтвердив наявність несплаченого боргу перед позивачем в сумі 7756,22 грн. Одночасно, проти вимог про стягнення штрафних санкцій відповідач заперечує, посилаючись на тяжке матеріальне становище.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

25.09.2003р. між сторонами був підписаний договір №158 на постачання теплової енергії та гарячої води, згідно з умовами якого позивач прийняв на себе зобов’язання постачати відповідачу теплову енергію та гарячу воду в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов’язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені договором.

За приписом п.6.1 договору №158 від 25.09.2003р. облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку/розрахунковим засобом.

При цьому, за змістом п.6.5 договору №158 від 25.09.2003р. споживачі, що не мають приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначають, як виняток, розрахунковим способом.

Згідно з наданим до матеріалів справи актом на включення опалення від 07.11.2005р., позивачем було здійснено включення опалення об’єкту за адресою: м.Краматорськ, вул.Луначарського,10.

Як встановлено судом, що з боку сторін підтвердужється, позивачем протягом листопад-грудня 2005р. було поставлено позивачу теплову енергію на суму 7756,22 грн.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.п.7.1, 7.2 договору №158 від 25.09.2003р. розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Споживач за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачує Енергопостачальній організації 100% вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця (п.7.3. договору).

Згідно до п.7.4 договору №158 від 25.09.2003р. якщо споживач розраховується за показниками приладів обліку: при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлене та сплачене до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо сплачується Споживачем не пізніше 25-го числа поточного місяця; у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку.

Одночасно, за змістом п.7.5 договору №158 від 25.09.2003р. у разі обліку споживання теплової енергії розрахунковим способом різниця між заявленою та фактичне спожитою енергією сплачується не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 7756,22 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Згідно з наданим до матеріалів справи актом звірки взаємних розрахунків заборгованість відповідача за поставлену позивачем теплову енергію становить 7756,22 грн.

Відповідач в заяві від 24.06.2008р. підтвердив наявність несплаченого боргу перед позивачем в сумі 7756,22 грн.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляції в сумі 6208,07 грн. та трьох процентів річних в сумі 736,21 грн. за період з 01.01.2006р. по 01.04.2008р.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача про стягнення інфляції та трьох процентів річних такими, що підлягають частковому задоволенню, враховуючи припущення позивачем помилки у наданому до матеріалів справи розрахунку.

Зокрема, як встановлено судом, при проведенні розрахунку штрафних санкцій позивачем помилково двічі на суму основного боргу 3446,77 грн. за період з 01.02.2006р. по 01.04.2008р. було нараховано штрафні санкції у вигляді інфляції та трьох процентів річних.

З урахуванням викладеного, судом було проведено перерахунок розміру штрафних санкцій, за результатами якого стягненню з відповідача підлягає інфляція в сумі 3584,52 грн. та три проценти річних в сумі 512,41 грн. за період з 01.01.2006р. по 01.04.2008р.

При цьому, посилання відповідача на тяжке матеріальне становище як на підставу від звільнення від стягнення штрафних санкцій судом до уваги не приймаються, враховуючи, що згідно із ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк в особі виробничої одиниці „Краматорськміжрайтепломережа”, м.Краматорськ до Краматорського міського військового комісаріату, м.Краматорськ задовольнити частково.

Стягнути з Краматорського міського військового комісаріату, м.Краматорськ на користь Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк в особі виробничої одиниці „Краматорськміжрайтепломережа”, м.Краматорськ основний борг в сумі 7756 грн. 22 коп., інфляцію в сумі 3584 грн. 52 коп. та три проценти річних в сумі 512 грн. 41 коп., всього заборгованість в сумі 11853 грн. 15 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 118 грн. 53 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 95 грн. 15 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти вимог Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго”, м.Донецьк в особі виробничої одиниці „Краматорськміжрайтепломережа”, м.Краматорськ до Краматорського міського військового комісаріату, м.Краматорськ відмовити.

Рішення оголошено повністю в судовому засіданні 24.06.2008р.

Суддя