ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2008 р.

№ 22/1

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кота О.В.,

Шевчук С.Р. (доповідач),

Владимиренко С.В.

розглянувши касаційну

скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Курені"

на рішення

у справі

господарського суду

за позовом

до

3-я особа

про

господарського суду міста Києва від 30.10.2007р.

№ 22/1

міста Києва

Товариства з обмеженою відповідальністю "Курені"

Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська реєстраційна компанія"

визнання незаконними позачергових зборів та зобов’язання вчинити дії

В судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Серпокрилов О.В., Солошенко С.В.

- відповідача: Ярощук М.В., Федоренко І.Л.

- 3-я особа: не з’явились

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007р. товариство з обмеженою відповідальністю "Курені" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про визнання незаконними позачергових зборів ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" та зобов’язання ТОВ "Українська реєстраційна компанія" внести зміни до реєстру акціонерів відповідача, відповідно до яких поновити записи реєстру станом на 03.03.2004р..

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.10.2007р. (головуючий Власов Ю.Л., судді Балац С.В., Ярмак О.М.) в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав.

Як встановив місцевий господарський суд, 26.12.03р. Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку направила лист, в якому вказала, що відповідно до рішення Апеляційного суду міста Києва від 10.10.2003р. було скасовано рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.03р. у справі №2-1551/2003р., тому на цей час легітимний виконавчий орган відповідача відсутній і повноваження, які здійснює правління та спостережна рада, відповідно, не є законними.

У зв’язку з цим, 06.02.2004р. відбулось засідання організаційного комітету відповідача у складі ТОВ "Курені", TOB «Місто Слави», ПП «Веселка»та фізичних осіб, створеного на підставі протоколу від 15.01.04р. спільного засідання акціонерів відповідача, які у сукупності володіють 52,827% акцій від загальної кількості.

На вказаному засіданні ТОВ "Курені" було призначено та затверджено для вирішення всіх питань, які будуть виникати у ході підготовки до позачергових зборів акціонерів відповідача, які відбудуться 03.03.04р. з третіми особами, з наданням права підпису всіх необхідних документів (листів, пропозицій, тощо). Також було вирішено направити Третій особі лист з пропозицією укласти відповідний договір від будь-якого акціонера на проведення реєстрації акціонерів на даних позачергових зборах акціонерів відповідача.

03.03.2004р. відбулись позачергові загальні збори акціонерів ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", на яких було обрано голову правління відповідача Оряпу О.З., заступника голови правління Рутто В.Б., секретаря правління Антонюк О.М., членів правління Лосеву О.О., Крамареву О.В., Хорошок М.А.; членів спостережної ради Балрам Чаінрай, Кришна Прасад, Скоробагатова М.П., Заярного В.М., Кур B.C., голову ревізійної комісії Диптан Л.П., членів ревізійної комісії Остапець О.В., Шніт М.П. та затверджено зміни і доповнення до статуту відповідача шляхом викладення його у новій редакції.

Згідно протоколу реєстраційної комісії на даних зборах акціонерів було зареєстровано 54,187%, що складає 6287 акцій відповідача. При цьому, зазначалось, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.02.04р. накладено арешт на пакет акцій в кількості 4278 шт., що становить 36,32% статутного фонду відповідача у вигляді заборони здійснювати будь-які дії по їх відчуженню будь-яким способом, використовувати ці акції в якості застави, приймати участь у голосуванні на загальних зборах відповідача (в т.ч. і позачергових). Отже, враховуючи, що відповідач має у статутному фонді 11777 простих акцій, з яких: TOB "Місто слави" - володіє 24,5% акцій, позивач - володіє 24,7% акцій, ПП "Веселка" володіє 1,087% акцій, фізичні особи, які у сукупності володіють 299 акціями, що становить 2,54% від загальної кількості випущених акцій, на позачергових загальних зборах приймають участь акціонери, яким належить 84,998% акцій Відповідача.

В подальшому були ще проведені загальні збори акціонерів, які оформлені протоколом №1/04 від 01.06.2004р. та позачергові загальні збори акціонерів, які оформлені протоколом №2/04 від 14.09.2004р..

Предметом даного судового розгляду стала вимога товариства з обмеженою відповідальністю "Курені" про визнання незаконними позачергових зборів акціонерів відповідача від 03.03.2004р.; визнання незаконними прийнятих на них і в подальшому рішень зборів та зобов’язання реєстратора внести зміни до реєстру акціонерів відповідача, відповідно до яких поновити записи реєстру станом на 03.03.2004р.

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий господарський суд виходив з того, що ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України не передбачений такий спосіб захисту права чи інтересу, як визнання незаконними зборів акціонерів та рішень та з того, що права і інтереси позивача, як акціонера відповідача, внаслідок організації та проведення самим позивачем 03.03.2004р. позачергових зборів, з прийняття ним на цих зборах певних рішень ніяким чином не порушені.

Однак, погодитись з такими висновками суду не можна, оскільки судом не визначено в повній мірі правову природу спірних відносин і право яке порушене.

Так, відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст.2 ГПК України, господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України “Про судоустрій України” є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Зокрема, положеннями ст.20 Господарського кодексу України та ст. 16 Цивільного Кодексу України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб’єктів господарювання.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою –посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

В поданій позовній заяві позивач просив суд здійснити захист його корпоративних прав шляхом визнання незаконними позачергових загальних зборів та прийнятих на них і в подальшому рішень, посилаючись на те, що збори 03.03.2004р. відбулись з порушенням вимог ст. 41 Закону України "Про господарські товариства" щодо їх кворуму, а тому вони не є правомочними.

Отже, позивач фактично звернувся до суду з вимогою про визнання позачергових загальних зборів та їх рішень недійсними, що відповідає визначеним законом способам захисту прав. Суд же, відмовляючи в позові із-за відсутності такого способу захисту права як визнання незаконними, не врахував, що помилкове визначення позову, як визнання позачергових загальних зборів і рішень незаконними замість недійсними не вплинуло на суть самої позовної вимоги, направленої на захист корпоративних прав позивача, встановлених у ст. 10 Закону України "Про господарські товариства". Крім того, колегія суддів зауважує, що суд, виходячи з вимог ст. 65 ГПК України, мав право зобов’язати позивача уточнити позовні вимоги та розглянути спір по суті.

При цьому, суду слід враховувати, що наявність права на пред’явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту. Вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб’єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов’язку перед особою, якій таке право належить. Отже, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб’єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з’ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Суду необхідно належними засобами доказування перевірити чи було порушення прав або законних інтересів позивача внаслідок проведення оспорюваних зборів акціонерів та визначити правову природу оспорюваних актів.

За таких обставин визнати оскаржуване рішення суду законним та обґрунтованим не можна, оскільки суд не з’ясував належним чином дійсні обставини справи, що вплинуло на їх юридичну оцінку та на правильність застосування норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що в силу вимог ст.1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне скасувати прийняте у справі рішення, з направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Під час нового розгляду місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно з'ясувати всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для їх розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від цього прийняти основане на законі рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України.

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Курені" задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 30.10.2007 у справі №22/1 скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду

Головуючий                                                              Кот О.В.

С у д д я                                                                                Шевчук С.Р.

С у д д я                               Владимиренко С.В.