Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2008 р. Справа № 21/45-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шевель О. В., судді Бухан А.І. , Демченко В.О.

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю представників:

позивача

-

Пилипчука Я.В.

відповідача

-

Пивоварова В.В.

розглянувши в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Ельдар Плюс" (вхідний №1230Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від 05.05.2008 року по справі № 21/45-08

за позовом Малого приватного підприємства фірми "Ерідон", с. Музичі, Києво-Святошинського району, Київської обл.

до Приватного підприємства "Ельдар Плюс", с. Гракове, Дворічанського району, Харківської обл.

про стягнення 38318,47 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 5 травня 2008 року у справі № 21/45-08 (суддя Пелипенко Н.М.) позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ПП "Ельдар Плюс" на користь МПП фірми "Ерідон" 23949,28 грн. основного боргу, пені в сумі 2036,87 грн., 10% річних в сумі 5591,40 грн., інфляційні в сумі 5556,21 грн., витрати на державне мито в сумі 371,33 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118 грн. в іншій частині позовних вимог по пені в сумі 3554,53 грн. відмовлено.

Відповідач з даним рішенням господарського суду Харківської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити. Разом з тим у ході судового засідання при розгляді апеляційної скарги відповідач подав письмову заяву про зміну своїх апеляційних вимог, зазначаючи при цьому про скасування прийнятого по справі судового рішення лише в частині стягнення пені у сумі 2036,87 гривень.

Позивач свій відзив на апеляційну скаргу не подав, але його уповноважений представник у судовому засіданні просив залишити без зміни прийняте по справі судове рішення, а у задоволенні уточнених апеляційних вимог відповідача відмовити.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши пояснення їх уповноважених представників, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що між позивачем та відповідачем укладено договір №21/04- 6ЗЗР від 21.04.2006р. та додаток №1 від 21.04.2006р. до зазначеного договору .Згідно з умовами договору позивач по накладним № 1194 від 04.05.2006р., № 1267 від 15.05.2006р., №1408 від 29.05.2006р.,№1451 від 06.06.2006р. на загальну суму 134023,08грн. передав відповідачеві продукцію, відповідач продукцію прийняв через своїх представників, що діяли за довіреностями ЯЛН №331049 від 03.05.2006р., ЯЛТ №390556 від 15.05.2006р., ЯЛТ №390559 від 30.05.2006Р., ЯЛТ №390560 від 06.06.2006р., передача продукції по договору №21/04- 6ЗЗР від 21.04.2006р. підтверджується актами приймання передачі продукції№1194 від 04.05.2006р.,№1267 від 15.05.2006р., №1408 від 29.05.2006р., №1451 від 06.06.2006р. Згідно з умовами п.2.1. договору сторонами передбачено, що поставці підлягає продукція, асортимент, кількість, ціна якої встановлюється в додатку, що є невід’ємною частиною цього додатку.В пункті 2 додатку №1 від 21.04.2006р. до договору сторонами передбачено, що покупець сплачує постачальнику (позивача у по справі) в порядку попередньої оплати 30% від суми поставки , що складає 36 573,88грн. до 01.05.2006р., решту суми відповідач повинен був сплатити на наступних умовах:

20% від суми поставки , що складає 24 382,58грн. до 15.07.2006р.,

50% від суми поставки, що складає 60 956,46грн. до 15.10.2006р., однак відповідач свої зобов’язання щодо оплати товару здійснив частково, 04.05.2006р. -36573,82грн., 4.09.2006р. - 23500,0грн., 08.10.2007р.- 50000,0грн., заборгованість складає 23 949,20грн.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача не оспорені, відповідач не надав суду доказів погашення суми боргу , а також враховуючи, що відповідно ст. 526 ЦК України , зобов’язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк позовні вимоги позивача в сумі 23 949,20грн. обґрунтовані, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню .Пунктом 7.2. договору сторонами передбачено, що покупець за несвоєчасну оплату товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ України від суми боргу за кожен день прострочення та відповідно до ст.625 ЦК України 10% річних за прострочення виконання грошового зобов’язання. Позивачем нарахована пеня з 15.10.2006р. по 18.02.2008р. в сумі 5591,40грн.

Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання по договору №21/04- 6ЗЗР від 21.04.2006р. задоволенню підлягає пеня в розмірі 2036,87грн. згідно з вимогами ч.2.ст258 ЦК України та ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання , якщо інше не встановлено, законом або договором , припиняється через шість місяців від дня коли зобов’язання мало бути виконано.

Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків. Договором №21/04- 6ЗЗР від 21.04.2006р. сторонами передбачено 10% річних.

Враховуючи, що відповідач не виконав зобов`язання по оплаті продукції, нараховані позивачем інфляційні в розмірі 5556,21грн. та 10% річних в розмірі 5591,40грн. підлягають задоволенню.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, через що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської області забезпечив додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно дослідив фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Наведені відповідачем у обґрунтування своєї апеляційної скарги та змін до неї доводи не підтверджені матеріалами справи. Відповідач фактично визнав наявність у нього основного боргу перед позивачем та свій обов’язок нести передбачені чинним законодавством України санкції за неналежне виконання прийнятих на себе договірних зобов’язань. Розглядаючи надану відповідачем під час розгляду апеляційної скарги заяву про застосування строку позовної давності до порядку, строків та розміру стягнутої з відповідача пені за неналежне виконання останнім своїх зобов’язань, колегія суддів вважає, що воно належним чином не обґрунтоване, а господарський суд Харківської області у повній відповідності до норм чинного законодавства України вирішив це питання.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 05 травня 2008 року у справі № 21/45-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя Шевель О. В.

Судді Бухан А.І.

Демченко В.О.