КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08.04.2008
№ 9/210

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка  В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства
"Бахмачконсервмолоко"

на рішення Господарського суду Чернігівської
області від 17.12.2007

у справі № 9/210

за позовом                               Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2

до                                                   Закритого
акціонерного товариства "Бахмачконсервмолоко"

про
стягнення грошових коштів 196803,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Чернігівської області із
позовною заявою про стягнення з Закритого акціонерного товариства
«Бахмачконсервмолоко» грошових коштів 196 803,43 грн.

Рішенням
Господарського суду Чернігівської області у справі № 9/210 від 17.12.2007 р.
позовні вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2
задоволено повністю, стягнуто з Закритого акціонерного товариства
«Бахмачконсервмолоко» на користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 196 803 грн. 43 коп., в тому числі 39 242 грн. 95 коп. 3% річних,
157 560 грн. 48 коп. - інфляційні витрати, 1 968 грн. 03 коп - державного мита
та 118 грн. витрат на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу.

Не
погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся  до Київського апеляційного господарського
суду  з апеляційною скаргою,  в якій просить  рішення
скасувати та прийняти нове рішення, яким у повному обсязі відмовити в
задоволенні позовних вимог Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_2.

Свої
вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду
прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи,
місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми
процесуального та матеріального  права.

Скаржник
вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було
порушено норми ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом», оскільки протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка, не застосовуються інші
санкції за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань.

Позивач
просив суд рішення залишити без змін з огляду на його законність та
обґрунтованість.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення
сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

21
червня 2005 року між Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «Бахмачконсервмолоко» було укладено
контракт № 21-06/05 про поставку вершкового масла «Селянське» ДСТ 37-91 на
умовах передоплати.

Обсяги,
кількість, строки поставки та ціна за тону вершкового масла були обумовлені
сторонами у додатку № 1 від 21.06.2005 року та у додатку № 2 від 24.06.2005
року до контракту № 21-06/05 від 21.06.2005 року.

Спір
у даній справі виник з приводу заборгованості відповідача перед позивачем, яка
базувалась на контракті № 21-06/05 від 21.06.2005 року, предметом якого була
поставка масла вершкового на умовах попередньої оплати.

Реалізація
суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за
правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України
про договір купівлі-продажу (ч.6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог,
що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються
відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою
для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором  (п. 1, 2 ст. 193
Господарського кодексу України).

Відповідно
до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Одностороння
відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно
ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно
до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Договір
є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Рішенням
Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2005 року у справі № 10/294
між тими ж сторонами на користь позивача з відповідача було стягнуто основний
борг в сумі 852 600 грн., 12 175 грн. 40 коп. - 3 % річних, 24 383 грн. 28 коп.
- інфляційних витрат за період з 15.08.2005 р. по 26.12.2005 р.

Факти,
встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони (ч. 2 ст. 35
Господарського процесуального кодексу України).

Як
вбачається з матеріалів справи, станом на час розгляду цієї справи
відповідачем   не погашена позивачу сума
основного боргу в розмірі 852 600 грн.

За
таких обставин, враховуючи положення норм чинного цивільного та господарського
законодавства, апеляційна інстанція дійшла висновку про обґрунтованість
позовних вимог Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2
щодо стягнення з Закритого акціонерного товариства «Бахмачконсервмолоко» суми
заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання останнім своїх
зобов'язань та правомірність їх задоволення судом першої інстанції.

Відповідно
до п.8.1 контракту № 21-06/05 від 21.06.2005 року укладеного між сторонами, у
випадку попередньої оплати, якщо товар не буде поставлений в обумовлені
сторонами строки, продавець зобов'язаний повернути суму авансового платежу в
строк не більше 7 календарних днів з моменту крайнього строку поставки.

У
відповідності до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

З
огляду на викладене вимоги позивача про стягнення з відповідача 157 560 грн. 48
коп. інфляційних витрат за увесь час прострочення платежу та 3% річних у
розмірі  39 242 грн. 95 коп. є
обґрунтованими  та підлягають
задоволенню.

Вимоги
відповідача про те, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів
не нараховуються неустойка, не застосовуються інші санкції за невиконання чи
неналежне виконання грошових зобов'язань, не підлягають задоволенню з огляду на
таке.

Згідно
ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих
зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Згідно
абзацу четвертого частини четвертої ст. 12 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію
на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів).

В
даному випадку скаржник безпідставно ототожнює зазначені складові грошового
зобов'язання із санкціями за невиконання або неналежне виконання грошових
зобов'язань у розумінні абзацу четвертого частини четвертої статті 12 Закону
України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою
господарського суду Чернігівської області від 17.04.2006 року було порушено
провадження у справі № 9134-б про банкрутство закритого акціонерного
товариства «Бахмачконсервмолоко» за заявою суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 в порядку Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Таким
чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, про те що мораторій
на задоволення вимог кредиторів, який вводиться з порушенням справи про
банкрутство не поширюється на вимоги, які виникли після порушення справи про
банкрутство. Так як, справу про банкрутство порушено 17.04.2006 року, на вимоги
про стягнення річних та інфляційних за період з 18.04.2006 р. по 29.10.2007 р.
дія мораторію не поширюється.

Відповідно
до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Проте,
в даному випадку, відповідач, всупереч вимог вказаної норми закону, не надав
суду апеляційної інстанції належних доказів на підтвердження своїх доводів та
вимог, заявлених в апеляційній скарзі.

З
урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду
Чернігівської області від 17.12.2007 року у справі № 9/210 прийнято з повним і
достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для
вирішення даного спору.

У
зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний
господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Закритого акціонерного
товариства «Бахмачконсервмолоко» підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись
ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Чернігівської
області від 17.12.2007 рокуу справі № 9/210 залишити без змін, а апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства «Бахмачконсервмолоко»- без
задоволення.

Головуючий суддя

Судді

14.04.08 (відправлено)