ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2008 р.

№ 05/66-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:

суддів:

Кравчука Г.А.,

Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача

не з’явився

відповідачів

1.          не з’явився

2.          не з’явився

3.          Клокової К.О. дов. №13/02-08К від 13.02.2008 р.

Дутковського Б.В. дов. №20/05-К від 20.05.2008 р.

Малєєва Є.А. дов. №1-5 від 21.05.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю “Квік”

на ухвалу

господарського суду Харківської області від 25.02.2008 р.

у справі

№ 05/66-08

за позовом

Спільного українсько-американського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю “Арт-Чікаго-Експрес”

до

1.          Товариства з обмеженою відповідальністю “Металомонтаж”

2.          Закритого акціонерного товариства “Веста”

3.          Товариства з обмеженою відповідальністю “Квік”

третя особа

Приватна акціонерна компанія з обмеженою відповідальністю “Утіліска трейдінг лімітед”

про

стягнення 305 000 грн.

В С Т А Н О В И В:

Спільне українсько-американське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю “Арт-Чікаго-Експрес” (надалі ТОВ “Арт-Чікаго-Експрес”) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) “Металомонтаж” про стягнення 5 000 грн. штрафу та до Закритого акціонерного товариства (надалі ЗАТ) “Веста” і Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) “Квік” про стягнення солідарно 300 000 грн. шкоди.

Доповідач: Шаргало В.І.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв'язку з чиненням перешкод працівниками ЗАТ “Веста” та ТОВ “Квік” позивач не зміг відповідно до укладеного між ним та ТОВ “Металомонтаж” договору оренди передати останньому належне позивачеві нерухоме майно –приміщення по вул. Вікентія Хвойки, 21 в м. Києві. В результаті ТОВ “Металомонтаж” відмовилось від оренди, за що умовами договору оренди від 11.02.08 р. передбачено штраф, а ТОВ “Арт-Чікаго-Експрес” другим та третім відповідачами завдано шкоди у розмірі втраченої орендної плати –300 000 грн.

Разом з тим, позивачем заявлено клопотання про вжиття заходив про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно ЗАТ “Веста” та ТОВ “Квік”.

Ухвалою від 25.02.2005 року за вказаною позовною заявою порушено провадження у даній справі з призначенням її до розгляду. Іншою ухвалою від 25.02.2005 року частково задоволено назване клопотання та вжито заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ЗАТ “Веста” та ТОВ “Квік” у розмірі 300 000 грн., тобто у розмірі заявлених позовних вимог. Ухвала мотивована тим, що невжиття таких заходів може зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки існує достатньо обґрунтоване припущення можливості відчуження цими відповідачами своїх активів та ліквідації підприємств.

Не погоджуючись з ухвалою про вжиття заходів про забезпечення позову, ТОВ “Квік” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом права власності скаржника на приміщення за адресою: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21 та не взяття до уваги норм ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, просить її скасувати.

Заслухавши присутніх в судовому засіданні представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вживаючи заходів до забезпечення позову відповідно до оскаржуваної ухвали, господарський суд відзначив, що суть спору полягає в стягненні з ТОВ “Металомонтаж” штрафу в сумі 5000 грн. за односторонню відмову від виконання зобов'язань за договором оренди нежитлових приміщень від 11.02.08 р., а також стягнення солідарно з ЗАТ “Веста” та ТОВ “Квік” шкоди в сумі 300 000 грн., завданої неправомірними діями цих відповідачів, внаслідок яких перший відповідач відмовився від названого договору оренди, у зв'язку з чим позивач не отримав прибутку у вигляді орендної плати.

Положеннями ст. 67 Господарського процесуального кодексу встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

З вищенаведеного змісту позовних вимог вбачається, що названі вимоги є майновими і стосуються стягнення грошових коштів. Отже, наявний прямий зв'язок між предметом позову і накладенням арешту саме на грошові кошти ЗАТ “Веста” та ТОВ “Квік” . А відтак, враховуючи характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та вжив заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ЗАТ “Веста” та ТОВ “Квік” у розмірі 300 000 грн.

Дана ухвала не перешкоджає володінню та користуванню скаржником названим приміщенням, тому посилання у касаційній скарзі на порушення цих прав необґрунтовані і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового акта.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Квік” залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 25.02.2008 р. у справі №05/66-08 залишити без змін.

Головуючий суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.