ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

20 березня 2008 р.                                                              Справа № 17/10

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ушак І.Г. у відкритому судовому засіданні розглянув справу

при секретарі судових засідань - Шкіряк Т.Ю.

за участю представників:

позивача –Бучак Д.М., представник за довіреністю;

відповідача -1– Біро О.А., голова сільської ради;

відповідач -2- Кравчук О.В., представник за довіреністю;

третьої особи –Ковач Ф.Д., голова сільської ради

за позовом державного територіально –галузевого об’єднання „Львівська залізниця” в особі Відокремленого підрозділу „Ужгородська дистанція водопостачання”, м. Ужгород до Соловківської сільської ради, с. Соловка (відповідач-1), Ужгородського районного комунального підприємства (бюро)технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна, м. Ужгород (відповідач-2, Ужгородське РКПБТІ) за участю Есеньської сільської ради, с. Есень Ужгородського району як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача про визнання частково недійсними рішення виконкому Соловківської сільської ради № 16 від 29.06.2006р. „Про оформлення права власності” (далі –оспорюване рішення), свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.06.2007р. та витягу № 14844215 від 09.06.2007р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно (далі –оспорюване свідоцтво та витяг)

Позивач звернувся до суду з вимогами щодо визнання недійсними оспорюваних рішення, свідоцтва та витягу в частині оформлення власності на комплекс каналізаційно–очисних споруд із зазначенням їх розташування у с. Соловка, станція Соловка, 5, оскільки ці споруди фактично знаходяться на землях Есеньської сільської ради –третьої особи у даній справі. Представник позивача у ході судового розгляду наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач-1 прийняв оспорюване рішення в цій частині з порушенням меж адміністративно–територіальної одиниці, що призвело до неналежного оформлення свідоцтва про право власності на майновий комплекс, що належить державі в особі Верховної Ради України (орган управління Міністерство транспорту та зв’язку України, балансоутримувач –державне територіально-галузеве об’єднання „Львівська залізниця”) в частині споруд, які знаходяться на землях, що належать іншій особі, та відповідно неналежної реєстрації відповідачем-2 - Ужгородським РКПБТІ - права власності зазначеної частини майнового комплексу. Наведені обставини унеможливлюють належне оформлення позивачем права користування земельною ділянкою під комплексом каналізаційно-очисних споруд дистанції.

Третя особа у справі на стороні позивача - Есеньська сільська рада –підтримує позовні вимоги з тих же мотивів, оскільки спірні очисні споруди знаходяться на належних їй землях.

Представник відповідача-1 у ході судового розгляду визнав заявлені вимоги щодо визнання недійсним оспорюваного рішення № 16 від 29.06.2006р. „Про оформлення права власності” в частині оформлення власності на комплекс каналізаційно–очисних споруд із зазначенням їх розташування у с. Соловка, та не заперечує проти задоволення позову в цій частині .

Відповідач-2 письмовим відзивом та поясненнями представника у ході судового розгляду, зазначає, що у спірних відносинах Ужгородське РКПБТІ виступає як орган, що реєструє права власності, однак не наділений повноваженнями по встановленню та оформленню права власності. Реєстрацію права власності на спірні споруди ним здійснено відповідно до приписів Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого та зареєстрованого Міністерством юстиції України за замовленням позивача та на підставі поданих останнім документів, зокрема, оспорюваного рішення відповідача-1 як правовстановлюючого документа. Внесення змін до правовстановлюючих документів щодо права власності спірних споруд є підставою для відповідних змін у реєстрації таких прав.

За змістом ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

За змістом ст. 136 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач –визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Судове рішення у такому випадку ухвалюється за правилами, встановленими ст.ст. 112, 113 цього кодексу. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

У ході судового розгляду даної справи відповідач-1 визнав позовні вимоги щодо визнання недійсним оспорюваного рішення № 16 від 29.06.2006р. „Про оформлення права власності” в частині оформлення власності на комплекс каналізаційно–очисних споруд із зазначенням їх розташування у с. Соловка, оскільки зазначені споруди знаходяться на землях Есеньської сільської ради. Дане визнання відповідача-1 прийнято судом, оскільки ці дії не суперечать закону та не порушують чиїх-небудь прав, свобод та інтересів, відповідають фактичним обставинам справи, тому за приписами вищенаведених норм КАС України позов у цій частині до відповідача-1 належить задоволити, визнавши недійсним оспорюване рішення в частині оформлення власності на комплекс каналізаційно–очисних споруд із зазначенням їх розташування у с. Соловка.

В іншій частині вимог позов також належить задоволити та визнати недійсними свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 01.06.2007р. та витягу № 14844215 від 09.06.2007р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно в частині вищезазначеного комплексу каналізаційно–очисних споруд, оскільки вони видані на підставі оспорюваного та визнаного судом недійсним рішення.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 11, 70, 71,72, 86, 94, 112, 113, 136, 158-163, 164, п.6 розділу УІІ Кодексу адміністративного судочинства України,

суд постановив:

1.          Позов задоволити повністю.

Визнати недійсними рішення виконкому Соловківської сільської ради № 16 від 29.06.2006р. „Про оформлення права власності”, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 01.06.2007р., витяг № 14844215 від 09.06.2007р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно в частині оформлення власності на комплекс каналізаційно–очисних споруд із зазначенням їх розташування у с. Соловка.

Дана постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ушак І.Г.