ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"06" травня 2008 р.

справа № 5020-12/093

За позовом Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Західний»(99038, м. Севастополь, пр. Жовтневої революції, 67 кв. 127)

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Аксинья” (99029, м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 11-а кв. 51)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Севастопольська міська Рада

про встановлення земельного сервітуту на право прокладки проїзду –дублеру, який йде паралельно вул. Камишовське шосе напрямком від в’їзду на територію, яка орендується ТОВ «Аксинья»до головних в’їзних воріт на земельної ділянки, яка належить ОК «ГБК «Західний»та право проїзду транспортних засобів,

Суддя Харченко І.А.,

Представники сторін

від позивача –Васін В.І., довіреність б/н від 18.01.2008, представник;

Кокорін С.М., голова кооперативу, довідка Управління статистики у м. Севастополі №22-364-3512 від 07.09.2005,

від відповідача – Лимаренко С.В., довіреність б/н від 17.03.2008, представник;

Понікаров О.В., довіреність б/н від 17.03.2008, представник;

від третій особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –не з’явився;

Суть спору:

20.02.2008 Обслуговуючий кооператив «Гаражно-будівельний кооператив «Західний»звернувся з позовом (вх. №483) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксинья»про встановлення земельного сервітуту на право прокладки проїзду –дублеру, який йде паралельно вул. Камишовське шосе напрямком від в’їзду на територію, яка орендується ТОВ «Аксинья»до головних в’їзних воріт на земельної ділянки, яка належить ОК «ГБК «Західний»та право проїзду транспортних засобів.

Ухвалою від 21.02.2008 позовна заява прийнята до провадження та порушено провадження у справі №5020-12/093.

Ухвалою від 24.03.2008 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Севастопольську міську Раду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача явку повноважних представників в судове засідання не забезпечила, клопотанням (вх. №7469 від 06.05.2008) просить розглянути справу у відсутність її представника.

Відповідач у відзиві на позов проти задоволення позовних вимог заперечує, пояснив, що рішенням сесії Севастопольської міської Ради №145 від 13.09.2002 була дана згода на розробку проекту відводу земельної ділянки ТОВ «Аксинья». Ділянка відведена в натурі (на місцевості) в установленому законом порядку, з урахуванням інтересів та цільового призначення земельних ділянок суміжних землекористувачів (арк.с. 39-40).

Розгляд справи відкладався, строк вирішення спору продовжувався в порядку статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статей 20, 22 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні представникам сторін роз’яснені процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав представників сторін, суд,

В с т а н о в и в :

07 жовтня 1996 року Обслуговуючий кооператив „Гаражно-будівельний кооператив „Західний” (надалі ГБК „Західний”) отримав державний акт на право постійного користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування гаражів (арк.с.16-19).

13 вересня 2002 року рішенням сесії Севастопольської міської ради №145 надано згоду Товариству з обмеженою відповідальністю „Аксинья” (надалі ТОВ „Аксинья”) на розробку проекту відводу земельної ділянки для будівництва та обслуговування виробничо - складської бази (арк..с. 55).

03 червня 2003 року Севастопольською міською радою прийнято рішення №983 про надання в оренду земельної ділянки ТОВ „Аксинья”, а 12 лютого 2004 року Севастопольська міська рада уклала з ТОВ „Аксиня” договір оренди земельної ділянки (арк.с. 57-60).

До надання Севастопольською міською радою в оренду земельної ділянки ТОВ „Аксинья”, ГБК „Західний” здійснював проїзд по цій території і вважає за необхідне встановити сервітут на подальшу можливість здійснення проїзду по земельній ділянці, яка надана в оренду ТОВ „Аксинья”, як проїзд дублер.

Відповідно до вимог статті 100 Земельного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Виходячи з того що Цивільний кодекс України прийнято у відповідності до Конституції України, суд вважає можливим також застосовувати і його положення.

Аналогічну думку про можливість застосування норм Цивільного кодексу до положень встановлення сервітуту виклав в своїй постанові Вищий господарський суд України від 19.07.2006 №04/1008.

Статтею 401 Цивільного кодексу України закріплено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Тобто, діюче законодавство передбачає не обов’язок, а можливість встановлення земельного сервітуту при наявності умови: неможливості задовольнити потреби іншим чином.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюються позивачем, ГБК „Західний” має три самостійних проїзди (арк.с.41-42), але вважає їх в неналежному технічному стані, тобто такими, що не забезпечують легкий проїзд.

Таким чином, суд вважає що позивач не довів неможливість задовольнити свої потреби в користуванні земельної ділянки без встановлення сервітуту на проїзд-дублер.

Крім того, відповідачем надано суду належним чином засвідчені копії документів щодо надання в оренду земельної ділянки (арк.с.42-63), з яких вбачається, що всі необхідні технічні умови використання земельної ділянки враховано та погоджено з урахуванням інших землекористувачів; в договорі оренди від 12 лютого 2004 року умов щодо забезпечення проїзду іншим землекористувачам не закріплено. Рішення Севастопольської міської ради №983 про надання в оренду земельної ділянки ТОВ „Аксинья” не оскаржено і є діючим.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про неможливість задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. 3, 100 Земельного кодексу України, ст. 401 Цивільного кодексу України, ст. 49, 77, 69, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Примірники рішення надіслати на адресу сторін та третій особи рекомендованою кореспонденцією.

Суддя І.А. Харченко

Рішення оформлено та підписано

в порядку ст. 84 ГПК України

08.05.2008.