КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2008                                                                                           № 22/288

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -не з’явився

від відповідача -Соболь М.П. (дов. №16-13 від 10.01.08)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ "Науково-виробниче підприємство "Більшовик"

на рішення Господарського суду м.Києва від 03.12.2007

у справі № 22/288

за позовом                               Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до                                                   ВАТ "Науково-виробниче підприємство "Більшовик"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 197366,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Більшовик” про стягнення 197366,20 грн. заборгованості (172719,20 грн. заборгованості з врахуванням індексу інфляції та 24647,00 грн. пені) за неналежне виконання зобов'язань зі сплати пайових внесків за договором від 12.07.2005 р. № 469.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2007 р. позов Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Відкритого акціонерного товариства „Більшовик” про стягнення 197366,20 грн. задоволено частково. Стягнуто Відкритого акціонерного товариства „Більшовик” на користь Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 107200,00 грн. боргу, 25519,20 грн. збитків внаслідок інфляції, 61374,60 грн. пені, 1973,67 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Стягнуто з відповідача в доход державного бюджету України 367,27 грн. державного мита.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Відкрите акціонерне товариство „Більшовик” звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду м. Києва від 03.12.2007 р. у справі №22/288 скасувати в частині стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Більшовик” на користь Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 25519,20 грн. збитків внаслідок інфляції, 61374,60 грн. пені та прийняти нове рішення і в цій частині позову відмовити. Скасувати рішення в частині стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Більшовик” в доход держави 367,27 грн. державного мита.

У відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні апеляційної інстанції 26.03.2008 р. представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2008 р. у справі №22/288 – без змін.

Представник позивача в судове засідання 23.04.2008 р. не з’явився. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 27.02.2003 р. № 271/431 "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва" зі змінами та доповненнями від 12.07.2005 р. між Головним управлінням економіки та інвестицій Київської міської державної адміністрації та Відкритим акціонерним товариством "Більшовик", правонаступником якого виступає відповідач, в якості забудовника укладено договір № 469, предметом якого є сплата забудовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (пайовий внесок) у зв'язку з будівництвом вбудованих офісних приміщень у житловому будинку № 2а (за даними БТІ) по вул. Я. Галана у Солом'янському районі м. Києва загальною площею 1214,00 кв.м.

Відповідно до п. 1.1 Нормативів для визначення розмірів пайової участі (внесків) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затвердженими вищевказаним рішення Київської міської ради від 27.02.2003 р. № 271/431, пайовий внесок інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста являє собою одноразовий внесок, який інвестор має сплатити до бюджету міста Києва. Сплата даних внесків покладається на інвесторів (забудовників), що здійснюють на території міста Києва будівництво або реконструкцію будь-яких об'єктів.

Пайовий внесок сплачується на підставі договору між Головним управлінням економіки та інвестицій та інвестором (забудовником) (п. 4.6 Нормативів).

Відповідно до п. 2.1.2-2.1.4 договору №469 від 12.07.2005 р. відповідач зобов'язався перерахувати позивачу в термін до 30.07.2005 р. на бюджетний рахунок цільового фонду спеціального фонду міського бюджету пайовий внесок в сумі 477200,00 грн. (без врахуванням податку на додану вартість) та надати документи, що підтверджують суму сплаченого пайового внеску, для чого одержати у позивача розрахунок суми, що підлягає оплаті, скорегованої на індекс інфляції від дати розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання зобов'язань зі сплати пайових внесків відповідачем перераховано позивачу 370000,00 грн., а саме: 100000,00 грн. 28.10.2005 р., 150000,00 грн. 01.11.2005 р., 50000,00 грн. 10.11.2005 р., 5000,00 грн. 30.12.2005 р., 25000,00 грн. 31.03.2006 р., а також 30000,00 грн. 08.12.2006 р. та 10000,00 грн. 26.11.2007 р. (копії банківських виписок та довідка про надходження коштів в матеріалах справи).

Крім того, представником позивача надано суду докази перерахування відповідачем ще 40000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним договором, після порушення провадження у справі.

Виходячи зі змісту статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідні положення встановлені також в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 107 200,00 грн. основної заборгованості за договором № 469 від 12.07.2005 р. При цьому, слід зазначити, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 147 200,00 грн., оскільки на момент подання даного позову до суду заборгованість останнього відповідала зазначеній сумі.

Також, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 25519,20 грн. збитків внаслідок інфляції та 61 374,60 грн. пені (розрахунок від 15.01.2007 р.).

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 3.1 договору № 469 від 14.07.2005 р. сторонами погоджено, що у разі прострочення строків сплати пайових внесків забудовник сплачує пеню в розмірі 0,1 % від нарахованої суми пайового внеску за кожну добу прострочення строку сплати, визначеного п. 2.1.2 цього договору. Розмір несплаченої частки пайового внеску сплачується забудовником у сумі, скоригованій позивачем на індекс інфляції від дати розрахунку.

Частиною 1 ст. 258 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення пені.

Відповідно до п.2.1.2 Договору №469 від 12.07.2005 р. відповідач зобов’язувався перерахувати позивачу пайовий внесок в сумі 477200,00 грн. в термін до 30.07.2005 р. отже, право позивача розпочати нарахування пені виникло з 31.07.2005 р. та припинилось 31.01.2006 р.

Позовна заява була подана позивачем до Господарського суду міста Києва 24.10.2006 р., отже позивач пропустив строк для нарахування пені з 31.07.2005 р. по 24.10.2005 р., а тому, нарахування пені повинно здійснюватися за період з 24.10.2005 р. по 31.01.2006 р.

Колегія суддів вважає, що розрахунки збитків внаслідок інфляції та пені, надані позивачем та прийняті господарським судом першої інстанції є невірними, в зв’язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, а саме: 28214,60 грн. пені, 19678,01 грн. інфляційних витрат.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2007 року у справі № 22/228 підлягає зміні в частині стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Науково-виробниче підприємство “Більшовик” на користь Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 25519,20 грн. збитків внаслідок інфляції, 61374 грн. 60 коп. пені.

В іншій частині рішення необхідно залишити без змін.

Згідно з ч. 2 ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору.

Виходячи з п. 3 ч. 4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов’язані з розглядом справи, при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, враховуючи те, що понесення позивачем витрат по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу обумовлене необхідністю звернення до господарського суду через невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, судові витрати підлягають перерахуванню у відповідності до п. 2 та п. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Науково-виробниче підприємство “Більшовик” задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2007 року у справі № 22/228 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

„ 1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Науково-виробниче підприємство “Більшовик” на користь Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 107200 (сто сім тисяч двісті) грн. основного боргу, 28214,60 грн. пені, 19678,01 грн. інфляційних витрат, 1950,93 грн. державного мита, 116,64 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.”

Видачу наказу доручити Господарському суді міста Києва.

Матеріали справи № 22/228 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді

25.04.08 (відправлено)