РІШЕННЯ

"20"
березня 2008 р.

Справа №
10/16-355

Господарський суд Тернопільської області у складі

Судді  Півторака М.Є.

За участю
секретаря судового засідання Клим Т.П.

розглянув у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, жительки
АДРЕСА_1

до відповідача: Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2,
жителькиАДРЕСА_2

За участю представників:

Позивача: ОСОБА_1. -приватного
підприємця, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Чортківський РВ УМВСУ  16.03.2006 року; ОСОБА_3. -представника,
довіреність від 25.01.2008 року;

Відповідача:
ОСОБА_2. -приватного підприємця, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Чортківський РВ
УМВСУ 30.04.2004 року; ОСОБА_4. -представника, довіреність від 23.02.2008р.

Представникам сторін у судовому
засіданні роз'яснено процесуальні права та обов'язки відповідно до статей 20,
22 Господарського процесуального Кодексу України.

За відсутності відповідного
клопотання сторін фіксація процесу технічними засобами не здійснюється.

Суть
справи:  До господарського суду Тернопільської області
звернулася з позовом фізична особа-підприємець ОСОБА_1, жителька смт. Заводське
Чортківського району  про розірвання
договору оренди  від 16 червня 2007 року
на частину магазину площею 17 кв. м. поАДРЕСА_3, укладеного з фізичною
особою -підприємцем ОСОБА_2, жителькою с. Біла Чортківського району; стягнення
з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2. 2040,00 боргу за користування
орендованим приміщенням за грудень 2007 року та січень 2008 року; 363 грн.
заборгованості по договору на охоронну сигналізацію; відшкодування витрат по
сплаті державного мита та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу просить покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи
позов  ПП ОСОБА_1. зазначає, що в
порушення п. 5.1. Договору відповідач в односторонньому порядку зменшила розмір
орендної плати до 18 грн. за один квадратний метр, внаслідок чого у творилася
заборгованість в розмірі 2040,00 грн. за два місяці.

Окрім того,
вказує, що ОСОБА_2. несвоєчасно виконувала обов'язок передбачений п. 7.1.
Договору оренди по несенню всіх витрат з експлуатації об'єкта, а за грудень
місяць 2007 року взагалі відмовилася.

26 лютого 2008 року позивач звернувся
до господарського суду із заявою про збільшення суми позовних вимог і просить
стягнути на користь ПП ОСОБА_1. 3060,00 грн. боргу по орендній платі за грудень
2007 року, січень та лютий 2008 року.

Стаття 22 Господарського
процесуального Кодексу України надає право позивачу до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог, а тому судом прийнято клопотання ПП
ОСОБА_1., жительки смт. Заводське Чортківського району щодо збільшення розміру
позовних вимог.

У відзиві на позов від 26.02.2008
року ( вх. № 10285(н) від 26.02. 2008 року ) ПП ОСОБА_2. заперечує позовні
вимоги повністю і вважає їх безпідставними та такими , що не підлягають до
задоволення.

Зазначає, що розмір орендної плати за
весь об'єкт, що орендується у цілому складає 306 грн. ( 18 грн. за один
квадратний метр в місяць ) і відповідач належним чином виконувала свої
зобов'язання по сплаті орендної плати, сплачуючи щомісячно 306 грн., а також
відшкодовувала всі витрати на оплату охоронної сигналізації.

Посилається на приписи статей 598,
615 ЦК України та статтю 291 ГК України згідно яких одно стороння відмова від
договору оренди не допускається.

Просить в позові відмовити.

В судовому
засіданні оголошувалася перерва до 15 годин 30 хвилин 13 березня 2008 року та
15 годин 30 хвилин 20 березня в порядку статті 77 Господарського процесуального
кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи представників позивача, заперечення представників відповідача
господарський суд встановив наступне:

Згідно ст. ст.
1,2 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до
господарського суду за захистом своїх порушених, оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів мають підприємства, установи, організації, інші
юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності.

Пунктом 2
статті 20 Господарського Кодексу України встановлено, що кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.
Права та законні інтереси  зазначених
суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом відшкодування збитків; установлення,
зміни і припинення господарських правовідносин.

Стаття 16 Цивільного Кодексу
України також визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або майнового права та інтересу  та визначає способи захисту цивільних прав та
інтересів.

Суд може захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (
частина  друга п. 1 ст. 16 ЦК України ).

Позивач по справі - ОСОБА_1, жителька АДРЕСА_1, зареєстрована як
фізична особа-підприємець Чортківською районною державною адміністрацією
05.09.2005 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, що підтверджується Свідоцтвом
про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, серіїНОМЕР_4, а тому
наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів.

Відповідач по справі -ОСОБА_2,
жителька с. Біла Чортківського району, зареєстрована як фізична
особа-підприємець Чортківською районною державною адмінстрацією24.05.2007 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_5, що підтверджується Свідоцтвом про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця, серії НОМЕР_6.

У поданій до суду позовній заяві
фізична особа-підприємець ОСОБА_1. визначила спосіб захисту свого права як  розірвання договору оренди  від 16 червня 2007 року на частину магазину
площею 17 кв. м. поАДРЕСА_3, укладеного з фізичною особою -підприємцем
ОСОБА_2, жителькою с. Біла Чортківського району ; стягнення з фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2.  3060 боргу
за користування орендованим приміщенням за грудень 2007 року та січень, лютий
2008 року; 363 грн. заборгованості по договору на охоронну сигналізацію.

Статтею 4 Цивільного кодексу
України  визначено, що цивільні права та
обов'язки сторін виникають з угод, передбачених законом, внаслідок інших дій
громадян і організацій, тощо.

Угодами визнаються дії громадян
і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав
або обов'язків (  частина 1 статті 41 ЦК
України ).

У судовому
засіданні  встановлено, що між ОСОБА_1.,
жителькою смт. Заводське Чортківського району, як Орендодавцем та фізичною
особою -підприємцем ОСОБА_2., жителькою с. Біла Чортківського району, як
Орендарем було укладено договір оренди будинку, споруди, згідно умов якого
Орендодавець  -  передає, а Орендар приймає в строкове платне
користування нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, площею 18 кв. м., що
знаходиться за адресоюАДРЕСА_3

Майно
передається в оренду з метою здійснення підприємницької діяльності.

Орендар вступає
у строкове платне користування  майном у
термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього
договору та акта приймання-передачі орендованого майна (пункт 2.1 договору).

Термін оренди
складає 364 дні з моменту прийняття об'єкта, що орендується, за актом здачі
-приймання. ( пункт 4.1. Договору ) . Якщо жодна із сторін в термін 30 днів до
закінчення даного Договору не заявить про намір його розірвати, даний Договір
автоматично пролонгується на термін 364 дні.

Згідно пункту
12.4. Договору усі виправлення за текстом даного Договору мають юридичну силу
лише при взаємному їх посвідченні представниками сторін у кожному окремому
випадку.

Пунктом 10.1.
Договору сторони погодили, що даний Договір розірванню в односторонньому
порядку не підлягає, за винятком випадків, коли одна із сторін систематично
порушує умови даного Договору та свої зобов'язання.

Обґрунтовуючи
позов  ПП ОСОБА_1. надала суду текст
договору оренди будинку, споруди, датованого 16 червня 2007 року, у якому в
пункті  5.1.зазначено, що розмір орендної
плати за весь об'єкт, що орендується, у цілому складає 60 грн. за 1 кв. м. за
один місяць. Орендна плата сплачується в безготівковому порядку на
розрахунковий рахунок Орендодавця наперед не пізніше 10 числа кожного місяця
(пункт 5.2. Договору).

Заперечуючи
позовні вимоги відповідач у справі ПП ОСОБА_2. надала суду копію Договору
оренди будинку, споруди, датованого 11 червня 2007 року ( оригінал договору
оренди оглянуто у судовому засіданні ) у якому в п. 5.1. викладено у наступній
редакції: “Розмір орендної плати за весь об'єкт, що орендується, у цілому складає
306 грн. за 1 місяць“.

Отже,
сторонами надано два різних тексти договору оренди будинку, споруди,
підписаного як позивачем так і відповідачем, у яких зазначена різна дата
підписання договорів ( 11 червня 2007 року та 16 червня 2007 року ), зазначено
різний розмір загальної площі ( 17 кв. м. та 18 кв. м.), а також різний розмір
орендної плати ( у договорі від 16 червня 2007 року -60 грн. за 1 кв. м. за 1
місяць, а у договорі  від 11 червня 2007
року -306 грн. за весь об'єкт, що орендується в цілому в місяць ).

Обґрунтовуючи
позов ПП ОСОБА_1. посилається на порушення відповідачем умов Договору оренди
будинку, споруди, датованого 16 червня 2007 року, у якому розмір орендної плати
складає 60 грн. за 1 кв. м. за 1 місяць; відповідно  ОСОБА_2., заперечуючи позов стверджує, що між
сторонами укладено Договір 11 червня 2007 року у якому розмір орендної плати за
весь об'єкт в цілому складає 306 грн. за 1 місяць, а тому не вбачає порушення
нею умов договору, наявності заборгованості по орендній платі, що виключає
можливість розірвання договору оренди за наявності зазначеної підстави.

Відповідно до статті 1 Закону
України “Про оренду державного та комунального майна“ оренда майна інших
форм власності регулюється положеннями цього Закону, якщо інше не передбачено
законодавством України та договором оренди.

Згідно  цієї ж норми, оренда майна інших форм
власності могла регулюватися положеннями цього Закону, якщо інше не передбачено
законодавством та договором оренди. Укладений між сторонами Договір не містив
застережень щодо виключення можливості регулювання відносин за згаданим
Законом, а тому  при вирішенні спору суд
також застосовує положення  Закону
України “Про оренду державного та комунального майна“.

У
відповідності до статті 3 Закону України „Про оренду державного та комунального
майна” - Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Пунктами 1,
3 ст. 19 зазначеного Закону  встановлено,
що Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від
наслідків господарської діяльності, розмір та строки якої визначаються у
договорі.

За своїм
змістом і правовою природою, укладений між сторонами Договір є договором оренди
і сторони в ньому досягли згоди по всіх істотних умовах, в тому числі і
по платі за користування приміщенням.

Відповідно
до п.3 ст. 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”
орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно та у повному обсязі.

Згідно п. 6
статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного Кодексу України з врахуванням особливостей,
передбачених ГКУ.

У відповідності
до вимог ст. ст. 525,526  ЦК України  зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання, або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

У судовому
засіданні встановлено, що сторони не виконали приписів п. 3.6. договору оренди
будинку, споруди і не передавали по Акту приймання-передачі  об'єкт, що орендується поАДРЕСА_3

Як пояснили у
судовому засіданні і позивач, і відповідач, приміщення, площею 17 кв. м. було
фактично передано в оренду ПП ОСОБА_2., однак Акту приймання-передачі сторони
не оформлювали; сторони також підтвердили, що на час розгляду позову в суді
приміщення площею 17 кв. м. поАДРЕСА_3 користується відповідач у справі ПП
ОСОБА_2.

Позивач
стверджує, що в порушення умов договору, відповідач протягом дії договору,
не сплачує в повному обсязі ( 2040 грн. за місяць )  орендну плату та витрати на утримання
орендованого майна - витрати за охоронну сигналізацію в розмірі 363 грн.
і на час розгляду позову в суді у відповідача по справі виникла заборгованість
по орендній платі за період з  грудня
2007 року, січень, лютий 2008 року в сумі 3060,00 грн.

Заперечуючи
позов ПП ОСОБА_2. стверджує, що вона належним чином виконувала умови договору в
частині сплати орендної плати і на час розгляду позову в суді у неї взагалі
немає заборгованості по орендній платі в підтвердження чого надала суду копії
чеків №№ 1-6 за період з червня 2007 року по грудень 2007 року по сплаті
орендної плати.

Як вбачається
із наданих ОСОБА_2. чеків №№ 1-6, відповідач у справі передавала ОСОБА_1. в
якості орендної плати кошти за орендоване приміщення в розмірі 17 кв. м. за
ціною 18 грн. за один кв. м. в загальній сумі 306 грн. і позивач ОСОБА_1.
прийняла зазначені кошти у розмірі 306 грн. саме в якості орендної плати за
червень -листопад 2007 року без жодних заперечень, про що свідчить її підпис на
чеках.

Поданими чеками
№№ 1-6 підтверджується, що позивач у справі ОСОБА_1. прийняла від ОСОБА_2.
оренду плату за червень 2007 року в розмірі 306 грн. ( чек № 1 ); за липень
2007 року -306 грн. ( чек № 2 ); за серпень 2007 року -306 грн. ( чек № 3 ); за
вересень 2007 року -306 грн. ( чек № 4 ); за жовтень 2007 року -306 грн. ( чек
№ 5 ) за листопад 2007 року 306 грн. ( чек № 6 ). В усіх чеках сума 306 грн.
значиться як орендна плата; одиниця виміру -кв. м.; кількість - 17 кв. м., ціна
18 грн. за один кв. м.

Отже, наданими
суду чеками №№ 1-6  відповідач у справі
ОСОБА_2. підтвердила, що розмір орендної плати становив 306 грн. за весь
об'єкт, що орендується, а не 60 грн. за 1 кв. м. за 1 місяць як стверджує
позивач у справі.

01 грудня 2007
року Приватним підприємцем ОСОБА_2. було направлено лист про повідомлення ПП
ОСОБА_1. розрахункового рахунку в банківській установі, на який потрібно
сплачувати орендну плату згідно договору оренди будинку споруди поАДРЕСА_3

Як вбачається з
досліджених в судовому засіданні документів, приватним підприємцем ОСОБА_1. не
надано відповіді на даний запит ПП ОСОБА_2.

Окрім того,
приватним підприємцем ОСОБА_2. представлено фіскальні чеки, згідно яких
здійснено перерахунок ОСОБА_1. за орендну плату, а саме: фіскальний чек від
08.12.2007р. на суму 765,34 грн.; від 11.01.2008р. на суму 765,34 грн. та від
09.02.2008р. на суму 765,34 грн.

Чинним законодавством України
встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності,
розумності та справедливості, (ст.509 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, (ст. 525 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених  змістом
зобов'язання  (неналежне виконання) -
стаття 610 ЦК України.

Статтею  611 ЦК України передбачено правові наслідки
порушення зобов'язання, яким, зокрема, є розірвання договору;

Також  пунктом 3 статті 291 Господарського Кодексу
України встановлено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін.
На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з
підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму,
в порядку, встановленому статтею 188 ГК України.

Дії позивача, а саме отримання коштів згідно договору в якості
орендної плати підтверджують про належне виконання відповідачем умов договору в
частині сплати орендної плати.

За таких
обставин позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки, заявлені  безпідставно та не підтверджені
документально.

Державне мито та інші судові
витрати покладаються на позивача, згідно ст.ст. 44,49 ГПК України.

На підставі наведеного, керуючись
статтею 129 Конституції України,
статтями  16, 525,526,598, 611,
615 Цивільного кодексу  України, статтями
20,188,291Господарського кодексу України, статтями 3,19,18 Закону України „Про
оренду державного та комунального майна”, статтями 1,2,22,29,33,44,49, 82,84
Господарського процесуального кодексу України
господарський суд ,-

ВИРІШИВ:

1.В позові
відмовити.

2.Рішення господарського суду набирає законної
сили  після закінчення десятиденного
строку з дня його прийняття.

На рішення господарського суду,
яке не набрало законної сили може бути подано апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня його прийняття через господарський суд Тернопільської області.

3.Рішення
складене в повному обсязі 20 березня 2008 року.

Суддя                                                                      М.Є.
Півторак