ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2008 р.

№ 39/138

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кривди Д.С.,

суддів:

Жаботиної Г.В.,

Уліцького А.М.

розглянувши касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Західенерго"

на постанову

від 20.03.08 Київського апеляційного господарського суду

та на рішення

від 21.01.08

у справі

№39/138

господарського суду

м. Києва

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Західенерго"

до

Державного підприємства "Вугілля України"

третя особа

Державне підприємство "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1"

про

стягнення 55050,40 грн.

за участю представників сторін

від позивача:

у засідання не прибули

від відповідача:

Барановська С.В., дов.

від третьої особи:

у засідання не прибули

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Західенерго" звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Державного підприємства "Вугілля України" про стягнення збитків у розмірі 55050,40 грн.

Ухвалою від 10.12.07 господарський суд м. Києва залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Державне підприємство "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1".

Рішенням від 21.01.08 господарського суду м. Києва (суддя Гумега О.В.), яке залишено без змін постановою від 20.03.08 Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: Андрієнка В.В. –головуючого, Студенця В.І., Малетича М.М.), у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані недоведеністю позивачем обставин поставки спірної партії вугілля неналежної якості внаслідок недотримання умов договору щодо повідомлення вантажовідправника про виявлення у спірних вагонах вугілля, якість якого не передбачена договором.

Ухвалою від 29.05.08 Вищий господарський суд України порушив касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, в якій заявлено вимоги про скасування рішення і постанови у справі як таких, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також прийняття нового рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, між сторонами у справі 01.02.07 укладено договір №9-02/1-П про постачання вугільної продукції, за умовами якого відповідач зобов’язався поставити позивачеві вугільну продукцію в асортименті, по реквізитах і з якісними характеристиками, приведеними в цьому договорі, а позивач зобов’язався прийняти вугілля, оплатити його вартість на умовах, встановлених цим договором.

Згідно з п. 4.9 договору, якщо показники якості вугілля, визначені в лабораторії вантажоотримувача відрізняються від посвідчень якості на величину більше допустимої похибки, вантажоотримувач, протягом 24 годин з моменту отримання результатів, зобов'язаний викликати вантажовідправника та ДП "Вугілля України" для проведення спільного опробування вугілля. У разі неприбуття представника вантажовідправника на протязі 24 годин з моменту отримання повідомлення до розрахунку приймаються показники якості визначені лабораторією вантажоотримувача.

На виконання умов договору Центральною збагачувальною фабрикою "Октябрська" (вантажовідправник) 27.05.07 на адресу Бурштинської ТЕС за залізничними накладними: №49405623 (вагони: №67171710, №67174557, №67655373, №63325963, №67379321, №67173963, №65735243, №68488238), №49405625 (вагони: №67040063, №60910130, №67918748) поставлено вугілля марки ДГСШ.

Бурштинська ТЕС про надходження залізничних вагонів із вугіллям неналежної якості телеграмою №583 від 27.05.07 та листом №06/1564 від 29.05.07 повідомляло ЦЗФ "Октябрська".

Як встановлено судами, на акті приймання вугілля на Бурштинській ТЕС №3598 від 28.05.07 зазначено, що представник вантажовідправника безпідставно відмовився від підписання акта, а на акті про відбір вугілля №3598 від 27.05.07 вказано, що представник вантажовідправника Третяк О.В. відмовилась підписувати акт.

Висновок судів першої та апеляційної інстанцій про недоведеність вимог позивача не можна визнати таким, що заснований на встановленні усіх обставин справи з урахуванням положень ст.ст. 526-528 ЦК України та п. 2.8 договору №9-02/1-П від 01.02.07.

Судами при розгляді справи не встановлено підстави відвантаження вугілля ВАТ ЦЗФ "Октябрська", її повноваження за відповідним договором, факт поставки вугілля згідно з актом приймання-передачі, а також право віднесення на постачальника транспортних витрат, що виникли у зв'язку із поверненням спірної партії вугілля та його якість після повернення.

З встановлених судами обставин не вбачається спростування відповідачами фактів, встановлених комісією з приймання за участю незацікавленої сторони та викладених у акті №3598 від 28.05.07; доводів позивача щодо існуючого порядку прийняття вугілля по якості за участю Третяк О.В. від імені постачальника та представника незацікавленої сторони.

Також судами не прийнято до уваги обставини щодо визнання ДП "Вугілля України" вантажовідправником ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" та наявність відповідної довіреності, виданої постачальником третій особі. Судом апеляційної інстанції не надано належної правової оцінки довіреності №1101/15 від 30.03.07 на ім'я Третяк О.В. від імені третьої особи як представника постачальника.

З огляду на викладене судова колегія дійшла висновку про недотримання судами першої та апеляційної інстанцій вимог ст.ст. 43, 47, 43, 84, 105 ГПК України щодо повного і всебічного встановлення усіх обставин справи та правильного застосування законодавства, тому рішення і постанова підлягають скасуванню як такі, що не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Оскільки касаційна інстанція обмежена у праві оцінки доказів та встановленні фактичних обставин справи, а право оцінки доказів належить до повноважень судів першої та апеляційної інстанцій з додержанням принципу рівності сторін у процесі, справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення на підставі відповідних доказів усіх суттєвих обставин щодо правовідносин, які існують між сторонами.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119-12 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.03.08 та рішення господарського суду м. Києва від 21.01.08 у справі №39/138 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий                                                                                Д.Кривда

Судді                                                                                                    Г.Жаботина

А.Уліцький