ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

13.02.08 р. Справа № 40/257

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання Ротар Н.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу за позовом державного підприємства „Донецька залізниця” м.Донецьк

до відповідача відкритого акціонерного товариства „Маріупольський завод важкого машинобудування” м.Маріуполь

про стягнення 4 014 443 грн. 50 коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Дачковська С.Г. - юрисконсульт

від відповідача не з’явився

від ВДВС Іллічівського РУЮ Алипа О.Л. - заступник начальника

Суть питання: боржник по справі - відкрите акціонерне товариство „Маріупольський завод важкого машинобудування” звернувся до господарського суду зі скаргою у порядку ст. 1212 ГПК України на дії Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції щодо примусового виконання наказу Донецького апеляційного господарського суду по справі №40/257 від 06.11.02р.

Нез’явлення у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Представник відділу державної виконавчої служби надав заперечення на скаргу, в яких повідомив суд про те, що дії у частині акта оцінки арештованого майна, строків проведення публічних торгів відповідають законодавству.

Розглянувши скаргу, вислухавши доводи учасників виконавчого провадження, суд встановив:

В Іллічівському відділі державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції (далі – відділ) знаходиться зведене виконавче провадження № 3/673 по примусовому виконанню наказу Донецького апеляційного господарського суду по справі №40/257 від 06.11.02р. про стягнення заборгованості з відкритого акціонерного товариства „Маріупольський завод важкого машинобудування” (далі – боржник) на користь державного підприємства „Донецька залізниця” (далі – стягувач) заборгованості в розмірі 4 014 443 грн. 50 коп.

Постановою №14-3/673 від 12.09.06р. та актом від 13.09.06р. відділом накладено арешт та описано майно, що належить боржнику, а саме – свиновідгодівельний комплекс за адресою: Донецька область, Ново азовський район, сільська рада Лебединська, Таганрозьке шосе/автодорога М-14.

14.12.07р. на адресу боржника надійшло повідомлення ТОВ „Мультисервіс” про дату і місце проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна боржника.

Боржник обґрунтовує скаргу тим, що реалізація арештованого ат описаного майна проводиться з порушенням чинного законодавства, а саме:

-          п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України №1891 від 10.12.03р. „Про затвердження методики оцінки майна” – на час реалізації майна звіти експерта Асєєва І.А. про незалежну оцінку арештованого майна боржника у зв’язку зі спливом строку втратили свою дію;

-          ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження” – відділом не проведена оцінка арештованого майна;

-          п. 3.5. Тимчасового положення „Про порядок проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна”, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №68/5 від 27.10.99р. – інформаційне повідомлення про реалізацію нерухомого майна боржника в друкованих засобах масової інформації не публікувалось та не оголошувалось в інших засобах масової інформації.

У зв’язку з викладеним скаржник намагається дії відділу по реалізації арештованого майна боржника на підставі недійсних актів оцінки майна визнати незаконними, зобов’язати відділ провести дії по оцінці арештованого майна боржника та заборонити відділу та ТОВ „Мультисервіс” провадити дії по реалізації арештованого майна боржника.

З’ясувавши фактичні обставини справи по примусовому виконанню рішення суду, надавши правову кваліфікацію правовідносинам учасників виконавчого провадження, суд вважає доводи стягувача необгрунтованими за наступними обставинами:

У розумінні ст. 121-2 ГПК України будь-який суб’єкт господарювання має право оскаржити у суді дії або бездіяльність виконавчої служби щодо виконання рішення господарського суду.

Обов’язковою складовою у даному випадку є доведення противоправної поведінки виконавчої служби у невиконанні юридичних обов’язків здійснювати певні дії.

Законодавець визначає такі поняття як: дії та бездіяльність державної виконавчої служби якщо вони пов’язані з протиправною поведінкою щодо невиконання юридичних обов’язків здійснювати дії у межах закону або повноважень будь-якої посадової особи не здійснювати дії які суперечать закону.

Під діями слід розуміти невиконання пасивних обов’язків – не здійснювати дії, які суперечать закону та неналежне ставлення до них.

Під бездіяльністю слід визначати – юридичний обов’язок діяти та фізичної можливості діяти за вимогами законодавства яке регулює ці правовідносини.

Відповідно до ст. 61 Закону України „Про виконавче провадження” реалізація арештованого майна здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

Статтею 57 зазначеного закону передбачено, що для проведення оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських, річкових суден та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Так, судом було з’ясовано, що порядок публікації в засобах масової інформації повідомлення про реалізацію арештованого нерухомого майна спеціалізованою торгівельною організацією, якою в даному випадку є ТОВ „Мультисервіс”, не було порушено.

Посилання скаржника на проведення торгів з реалізації арештованого майна на підставі недійсних актів оцінки майна від 11.12.06р. не відповідають дійсності, оскільки стартова ціна лоту, зазначена в повідомленні ТОВ „Мультисервіс” про проведення прилюдних торгів, була вказана на підставі акта переоцінки арештованого майна від 20.11.07р.

Зазначена переоцінка була проведена державним виконавцем 20.11.07р. в присутності представника боржника та у відповідності до вимог чинного законодавства.

У відповідності до ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження” державний виконавець про оцінку арештованого майна повідомляє сторони, які мають право оскаржити оцінку майна до суду в 10-денний строк з дня отримання повідомлення.

Таким чином, 10-денний строк для оскарження проведеної державним виконавцем оцінки майна сплинув 30.11.07р. Заява в порядку ст. 53 ГПК України про відновлення пропущеного процесуального строку від боржника не надходила.

З’ ясувавши обставини виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що судовим виконавцем на час звернення боржника зі скаргою прийняті всі необхідні заходи щодо виконання наказу суду по справі №40/257 від 06.11.02р. згідно вимог чинного законодавства.

За таких обставин суд не знайшов підстав вважати, що у діях виконавчої служби щодо виконання наказу суду існують ознаки протиправності. Тому у задоволенні скарги божника слід відмовити як неправомірно заявленої.

Ухвалами по справі від 19.12.07р. та від 07.02.08р. суд зобов’язав боржника визначити статус товариства з обмеженою відповідальністю „Мультисервіс”. Зазначені вимоги боржник не виконав. За таких обставин у задоволенні скарги відносно товариства з обмеженою відповідальністю „Мультисервіс”, яке не є стороною по справі, слід відмовит.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 61 Закону України „Про виконавче провадження”, ст.ст. 86, 1212 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні скарги відкритого акціонерного товариства „Маріупольський завод важкого машинобудування” на дії Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції щодо примусового виконання наказу Донецького апеляційного господарського суду по справі №40/257 від 06.11.02р. відмовити.

Суддя Підченко Ю.О.