ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.02.2008

Справа №2-8/351-2008А

За позовом – ВАТ «Суднобудівельний завод «Залів», м. Керч

До відповідача – Прокуратура АР Крим, м. Сімферополь

Про визнання протиправними вимог.

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар Ярилова О.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Кожевнікова А.С., пред-к за дов. №16/22 від 14.01.2008 року.

Від відповідача – Штехбарт Д.В., пред-к за дов. №05/1-1212 віл 24.09.2007 року.

Сутність спору: позивач, відкрите акціонерне товариство «Суднобудівельний завод «Залів» звернувся до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до відповідача, Прокуратури м. Керчі, просить визнати протиправними вимоги прокуратури м. Керчі про надання копій матеріалів перевірок по кожному нещасному випадку на підприємстві, який може здійснитися в подальшому, протягом 5 днів після складання актів по формі Н-1, Н-5, НПВ, викладені в листі від 27.11.2007 року №6238 вихід.-07.

Ухвалою Господарського Суду Автономної Республіки Крим від 05.02.2008 року по даній справі здійснено заміну відповідача Прокуратуру м. Керчі на належного відповідача Прокуратуру АР Крим.

Представник відповідача представив відзив по справі відповідно до якого просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Справа слуханням відкладалась, в судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку ст. 150 Кодексу Адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

27.11.2007 року на адресу ВАТ «Суднобудівельний завод «Залів» надійшов лист №6238вихід-07 з вимогою наданні копії матеріалів перевірок по кожному нещасному випадку на підприємстві, який може здійснитися в подальшому, протягом 5 днів після складання актів по формі Н-1, Н-5, НПВ.

Позивач вважає, що дана вимога необґрунтована, не відповідає ст. 8 Закону України «Про Прокуратуру» та порушує права та законні інтереси позивача у зв’язку з чим просить визнати дану вимогу протиправною.

Суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до п.5 ст. 121 Конституції України, на органи прокуратури покладено обов’язок, щодо нагляду за додержанням прав і свобод громадян.

Законом України «Про прокуратуру» не передбачено оскарження вимоги прокуратури щодо надання документів для вирішення питань, пов'язаних з перевіркою.

При цьому, позивач посилається на неправомірність вимог саме Замісника прокурора

м. Керчі, старшого радника юстиції Сербіна А.В. щодо надання копій матеріалів перевірок по кожному нещасному випадку на підприємстві, який може здійснитися в подальшому, протягом 5 днів після складання актів по формі Н-1, Н-5, НПВ.

Згідно з ч.1 ст. 52 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Так, відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного Судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до ч.1 ст. 1 Господарського Процесуального Кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином Господарський суд вирішує спори, які виникають між юридичними особами та громадянами, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Тим самим відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного Судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів підсудні їм справи вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні загальні суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. У місцевих та апеляційних загальних судах запроваджується спеціалізація суддів з розгляду адміністративних справ.

Згідно до ст. 1 Цивільного Процесуального Кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З огляду на вищевикладене, суд не здійснює заміну Прокуратури АР Крим на Замісника прокурора м. Керчі, старшого радника юстиції Сербіна А.В. оскільки розгляд справ за участю фізичних осіб повинно розглядатися згідно норм Цивільно – процесуального законодавства України, що тим самим тягне за собою зміну підсудності даної адміністративної справи.

Між тим, по суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про прокуратуру», вимоги прокурора, які відповідають чинному законодавству, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про прокуратуру», при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право, зокрема письмово вимагати подання в прокуратуру для перевірки зазначених документів та матеріалів, видачі необхідних довідок, в тому числі щодо операцій і рахунків юридичних осіб та інших організацій, для вирішення питань, пов'язаних з перевіркою.

Таким чином, законом не передбачено обмеження в отриманні певної інформації і відповідних документів, необхідних органу прокуратури для здійснення повноважень по наглядовій діяльності за дотриманням і застосуванням законів по захисту прав і свобод громадян, державних і публічних інтересів.

На підставі вищевикладеного, вимоги прокуратури щодо надання документів для перевірки, відповідає чинному законодавству, оскільки на орган прокуратури покладено здійснення нагляду за дотриманням законів підприємствами, установами і організаціями.

Згідно до ч.1 ст. 71 Кодексу Адміністративного Судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні 20.02.2008 року оголошена вступна та резолютивна частині постанови.

Повний текст постанови підписано 03.03.2008 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, керуючись 158, 159, 161, 162, 163, ст.ст. Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.