ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2008 р.

№ 2-7/12410-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Швеця О.В.

за участю представників сторін

позивача

відповідача

третьої особи

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну скаргу

Шатунов С.В. дов. від 07.12.2006 року(присутній 27.03.2008 року)

не з'явились про розгляд справи повідомленні

не з'явились про розгляд справи повідомленні

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харакс"

на постанову

Севастопольського апеляційного господарський суд

від

25.12.2007 року

у справі

2-7/12410-2007

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Харакс"

до

третя особа

Сімферопольської міської ради

Інститут ефіроолійних і лікарських рослин Української академії аграрних наук

про

визнання недійсним рішення та спонукання до виконання певних дій

В засіданні оголошувалась перерва з 27.03.2008 року до 03.04.2008 року

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харакс" звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до Сімферопольської міської ради, третя особа Інститут ефіроолійних і лікарських рослин Української академії аграрних наук про визнання недійсним рішення Сімферопольської міської ради № 336 від 26.07.2007 року та зобов'язання відповідача-Сімферопольську міську раду, продовжити дію договору оренди земельної ділянки площею 0,0152 га. в місті Сімферополі по вул. Київській, 150 на строк до 15.09.2010 року.

Доповідач Гоголь Т.Г.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірним рішенням Сімферопольської міської ради було скасовано пункт 5.48 прийнятого Сімферопольською міською радою рішення № 462 від 15.09.2005 року про надання в оренду позивачеві земельної ділянки площею 0,0152 га. по вул. Київській, 150 в місті Сімферополі для будівництва магазину. Позивач зазначив, що Сімферопольська міська рада не повідомила товариство з обмеженою відповідальністю "Харакс" про прийняття спірного рішення. Вважає договір оренди земельної ділянки дійсним, оскільки його дія може бути припинена лише за взаємною згодою сторін чи на підставі рішення суду.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.10.2007 року (суддя: Дворний І.I.) позов товариства з обмеженою відповідальністю "Харакс" задоволено частково. Суд визнав недійсним рішення Сімферопольської міської ради № 336 від 26.07.2007 року. У задоволенні позовних вимог в частині продовження дії договору оренди земельної ділянки площею 0,0152 га по вул. Київській, 150 на строк до 15.09.2010 року відмовив.

Севастопольський апеляційний господарський суд постановою від 25.12.2007 року ( судді Латиніна O.A., Лисенко В.А., Дугаренко О.В.) рішення господарського суду першої інстанції скасував, відмовивши в задоволенні позову. Постанову вмотивовано тим, що пункт 5.48 рішення Сімферопольської міської ради № 462 від 15.09.2005 року про надання в оренду позивачеві земельної ділянки площею 0,0152 га. по вул. Київській, 150 в місті Сімферополі є таким, що ухвалений всупереч вимогам Закону України "Про особливий статус майна Національної академії наук України і її галузевих академій наук і статусу їх майнового комплексу", та, відповідно, порушує права фактичного користувача земельною ділянкою -Інституту ефіроолійних і лікарських рослин Української академії аграрних наук.

До Вищого господарського суду України з касаційною скаргою звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Харакс", в якій просить постанову Севастопольського апеляційного господарського суду України скасувати, рішення господарського суд Автономної Республіки Крим залишити без змін. Скаржник зазначає, що постанова апеляційної інстанції прийнята з порушеннями норм матеріального та процесуального права. На його думку суд порушив статтю 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні " та статтю 27 Закону України "Про оренду землі".

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г. та присутнього в судовому засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Виший господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В процесі розгляду справи господарським судом Автономної Республіки

Крим було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що пунктом 5.48 рішення Сімферопольської міської ради №462 від 15.09.2005 року товариству з обмеженою відповідальністю "Харакс" була надана в короткострокову оренду на 2 роки до 15.09.2007 року земельна ділянка площею 0,0152 га. по вул. Київській, 150 в м. Сімферополі, для будівництва магазину, та затверджений проект землеустрою з відведення вказаної земельної ділянки.

На підставі вказаного рішення 06.03.2006 року між Сімферопольською міською радою (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Харакс" (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до пункту 3.1 вказаний договір укладений терміном на 2 роки строком до 15 вересня 2007 року.

Договір оренди був посвідчений державним нотаріусом Першої Сімферопольської державної нотаріальної контори І. В. Романовим та зареєстрований в Кримській регіональній філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України".

26.06.2007 року прокуратурою міста Сімферополя було внесено протест на рішення Сімферопольської міської ради 32-ої сесії IV скликання від 15.09.20005 року № 462 "Про надання товариству з обмеженою відповідальністю "Харакс" земельної ділянки площею 0,0152 га. по вул. Київській, 150 у короткострокову оренду строком на 2 роки до 15.09.2007 року для будівництва магазину", в якому була поставлена вимога про скасування пункту 5.48 рішення 32-ї сесії Сімферопольської міської ради ІУ скликання №462 від 15.09.2005 року "Про надання ТОВ "Харакс" земельної ділянки площею 0,0152 га. по вул. Київській, 150 в короткострокову оренду строком на 2 роки до 15.09.2007 року, для будівництва магазину".

Рішенням Сімферопольської міської ради №336 від 26.07.2007 року на підставі протесту прокурора м. Сімферополя від 25.06.2007 року №286 вих/07 пункт 5.48 рішення був скасований.

Господарським судом апеляційної інстанції також встановлено, що

04.05.1963 року ВСНХ СРСР та Радою Міністрів СРСР було прийнято постанову № 7 про створення Головного спеціалізованого конструкторського бюро по сільськогосподарських машинах та технологічному обладнанню для ефіроносів з дослідним виробництвом. Вказане бюро було передано у відання Міністерства сільського господарства СРСР.

На підставі Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 31.07.1965 року № 1542-р та Наказу Міністерства сільського господарства СРСР від 21.08.1965 року № 185 було створено Всесоюзний науково-дослідницький інститут ефіроолійних культур. Наказом Міністерства сільського господарства СРСР від 27.08.1971 року № 298 на базі Всесоюзного науково-дослідницького інституту ефіроолійних культур було створено Науково-виробниче об'єднання по ефіроолійних культурах та маслах (НВО "Ефірмасло"). В подальшому, у відповідності до наказу Президії Верховної Ради України від 03.08.1991 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.1991 року № 227 та наказу Української академії аграрних наук України від 17.12.1991 року № 309, НВО "Ефірмасло" було перепорядковано Українській академії аграрних наук України.

Наказами Української академії аграрних наук України від 05.01.1992 року № 34 та від 14.14.1992 року № 100 НВО "Ефірмасло" було реорганізовано в Інститут ефіроолійних та лікарських рослин. В серпні 1999 року Інститут ефіроолійних і лікарських рослин Української академії аграрних наук отримав право на виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку державної форми власності, на якій розташовані адміністративні і виробничі будівлі Інституту (держакт від 13.10.2004 року).

Апеляційним господарським судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нежитлові будівлі, які знаходяться за адресою по вул. Київській, 150 в місті Сімферополі, перебувають в оперативному керуванні Інституту ефіроолійних і лікарських рослин Української академії аграрних наук.

Стаття 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" серед основних принципів здійснення місцевого самоврядування передбачає, зокрема, принцип законності.

Додержання принципу законності передбачає також прийняття суб'єктами владних повноважень законних актів, тобто певної форми актів, виданих у визначеному порядку компетентними органами в межах їх повноважень.

Пунктом 2 частини 2 статті 20 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право вносити подання або протест на рішення місцевих Рад залежно від характеру порушень.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про прокуратуру", у протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права.

Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокуророві.

Згідно з частиною 3 статті 84 Земельного Кодексу України, до земель державної власності які не можуть передаватись в комунальну власність, відносяться земельні ділянки, що використовуються для забезпечення діяльності Верховної Ради України, Національній академії наук України, державних галузевих академій наук.

Законом України „Про особливий статус майна Національної академії наук України і її галузевих академій наук і статусу їх майнового комплексу" від 07.02.2002 року; статтею 70 Статуту УААН, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 175 від 22.02.2006 року визначено, що основні фонди і земельні ділянки держава передає Академії у безстрокове користування без права зміни форми власності. Також зазначено, що вилучення земельних ділянок здійснюється тільки за узгодженням з президією Академії. Повноваження по управлінню державним майном закріплені за Українською академією аграрних наук Законом України „Про управління об'єктами державної власності" від 21.09.2006 року.

На підставі викладених обставин, судова колегія Вищого господарського суду України погоджується з висновком господарського суду апеляційної інстанції про те, що пункт 5.48 рішення Сімферопольської міської ради № 462 від 15.09.2005 року про надання в оренду позивачеві спірної земельної ділянки є таким, що порушує права фактичного користувача земельної ділянки, а вимога про зобов'язання відповідача-Сімферопольську міську раду, продовжити дію договору оренди земельної ділянки площею 0,0152 га. в місті Сімферополі по вул. Київській, 150 на строк до 15.09.2010 року суперечить вимогам Закону України "Про особливий статус майна Національної академії наук України і її галузевих академій наук і статусу їх майнового комплексу"

З огляду на викладене, фактичні обставини справи встановлено Севастопольським апеляційним господарським судом на основі повного та об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки господарського суду апеляційної інстанції відповідають встановленим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування оскаржуваного судового акту відсутні

Керуючись статтями 108, 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського

процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 року у справі № 2-7/12410-2007 залишити без змін.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харакс" залишити без задоволення.

Головуючий суддя Т. Добролюбова

Судді Т.Гоголь

В. Швець