ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" квітня 2008 р.

Справа № 34/58-08-907

за позовом Прокурора Комінтернівського району Одеської області в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області

до відповідача Селянського (фермерського) господарства „Мир"

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки

Суддя Фаєр Ю.Г.

Представники:

від прокурора: Гузь В.Г. - помічник прокурора Комінтернівського району Одеської області, діючий на підставі посвідчення №793 від 03.04.2006р.;

від Красносільської сільської ради: Кушнір М.В., діюча на підставі довіреності №ср-21-321 від 01.04.2008р.;

від відповідача: Коваленко Л.М., діючий на підставі довіреності від 17.04.2008р. №171;

СУТЬ СПОРУ: Прокурор Комінтернівського району Одеської області в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою та доповненням до неї про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 16.11.2006р., укладеного між Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області та Селянським фермерським господарством „Мир”.

Відповідач проти позову не заперечує, письмового відзиву на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

16.11.2006р. між Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області (орендодавець) та Селянським (фермерським) господарством "Мир" (орендар) укладено договір оренди, відповідно до умов якого орендодавець взяв на себе зобов’язання надати, а орендар - прийняти в короткострокову оренду земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Красносільська сільська рада.

Згідно п.2 цього договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 30га ріллі із земель запасу.

В п.5 названого договору вказано, що нормативна грошова земельна ділянка не здійснювалася.

Зазначений договір укладено терміном на 3 роки (п.7 договору оренди).

Відповідно до п.8 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, з розрахунку 150грн. за 1га ріллі в рік.

Згідно п.9 зазначеного договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції.

Пунктом 19 цього договору встановлено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у п’ятиденний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Умовами договору сторони погодили також й повернення земельної ділянки, відповідальність за неналежне виконання взятих зобов’язань.

Договір оренди від 16.11.2006р. зареєстровано в книзі записів договорів оренди в Красносільській сільській раді за №172 від 16.11.2006р.

Посилаючись на те, що оскаржуваний договір укладено з порушенням вимог чинного законодавства України про оренду земельних ділянок, які можуть спричинити істотну шкоду інтересам держави, в особі Красносільської сільської ради Одеської області, як органу на який відповідно до п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України покладені повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, так як непроведення грошової оцінки земельної ділянки призводить до недоотримання грошових коштів бюджетом сільської ради; нерозроблення кадастрового плану земельної ділянки, проекту відведення земельної ділянки, яка передається в оренду, нескладання акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акту приймання-передачі об’єкта оренди унеможливлює належне ведення обліку земельних ділянок та ведення державного земельного кадастру, що в свою чергу створює умови для виникнення спірних ситуацій з суміжними землевласниками і землекористувачами з приводу встановлення меж земельних ділянок в натурі на місцевості, прокурор Комінтернівського району Одеської області в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області звернувся до суду з позовною заявою та доповненням до неї, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 16.11.2006р., укладений між Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області та Селянським (фермерським) господарством „Мир” на підставі ст. 215 Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст.ст.13, 41 Конституції України від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, і усі суб’єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

За змістом п.1 ст.124 Земельного кодексу України передача земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальної власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Детальне регулювання відносини найму земельної ділянки міститься в Законі України «Про оренду землі».

Так, згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Закон України «Про оренду землі»(ст.15) встановлює перелік таких істотних умов договору оренди землі: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст.ст. 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ч.6 ст.123 Земельного кодексу України проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Відповідно до п.2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004р. №677, проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли: земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення; земельна ділянка набувається у власність шляхом купівлі-продажу, дарування, міни, на підставі інших цивільно-правових угод, успадкування, без зміни її меж та цільового призначення; земельна ділянка придбана на конкурентних засадах (за результатами земельних торгів).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації»встановлює, що державна експертиза землевпорядної документації (далі - державна експертиза) - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об'єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об'єктів експертизи.

Відповідності до ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації»обов'язковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно ст.35 названого закону результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. Якщо об'єкт державної експертизи підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами, нормами і правилами, то він позитивно оцінюється та погоджується. Позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією. Реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою та документацією з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріалами і документацією державного земельного кадастру щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється.

Висновки державної експертизи після їх затвердження спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері державної експертизи є обов'язковими для прийняття до розгляду замовником і врахування при прийнятті відповідного рішення щодо об'єктів державної експертизи.

Крім того, згідно п.11 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004р. №677, після одержання позитивного висновку державної експертизи проект відведення земельної ділянки розглядається сільською, селищною, міською радою, районною, Київською та Севастопольською міською держадміністрацією, затверджується ними або в установленому порядку подається до інших органів, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оцінку землі»нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності; визначення розміру державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом; визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва; розробки показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Разом з тим, згідно статті 2 Закону України «Про плату за землю»плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про плату за землю»платежі за землю зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України для плати за землю.

При укладанні договору оренди від 16.11.2006р., в порушення вищезазначених вимог чинного законодавства, кадастровий план земельної ділянки та проект відведення земельної ділянки в короткострокову оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Красносільська сільська рада, не розроблявся, а відтак відсутній в порушення вимог ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації»висновок обов’язкової державної експертизи проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, акт визначення меж зазначеної земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт приймання-передачі цього об'єкта оренди сторонами договору не складено, грошову оцінку цієї земельної ділянки не проведено. Доказів, підтверджуючих наявність складених сторонами договору зазначених документів позивач та відповідач в порушення вимог ст.33 Господарського процесуального кодексу України суду не надали.

Приписами статті 203 Цивільного кодексу України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу.

Отже, відповідність змісту правочину Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, натомість його суперечність зазначеним вимогам і є підставою для визнання такого договору недійсним.

Враховуючи вищевикладене, відсутність у договорі оренди землі зазначених істотних умов є підставою для визнання договору оренди земельної ділянки від 16.11.2006р., укладеного між Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області та Селянським (фермерським) господарством "Мир", недійсним на підставі статті 215 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути солідарно з позивача та відповідача на користь бюджету витрати по сплаті держмита на суму 42,50грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ у судах на суму 59грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 16.11.2006р., укладений між Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області та Селянським (фермерським) господарством "Мир".

3.Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Мир" (67510, Одеська область, Комінтернівський район, с.Сербка, вул.Котовського,3; ) на користь Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності 095, р/р0008, Банк одержувача –ГУДКУ в Одеській області, МФО –828011, одержувач –ГУДКУ в Одеській області, код ЄДРПОУ - 23213460), через ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області, витрати по сплаті державного мита у сумі 42(сорок дві)грн. 50коп.

4.Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Мир" (67510, Одеська область, Комінтернівський район, с.Сербка, вул.Котовського,3; ) на користь бюджету (р/р 0008 отримувач ГУДКУ в Одеській області банк-ГУДКУ в Одеській області МФО 828011 код платежу 22050000) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на суму 59(п’ятдесят дев’ять)грн.

5. Стягнути з Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області на користь Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності 095, р/р0008, Банк одержувача –ГУДКУ в Одеській області, МФО –828011, одержувач – ГУДКУ в Одеській області, код ЄДРПОУ - 23213460), через ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області, витрати по сплаті державного мита у сумі 42(сорок дві)грн. 50коп.

6.Стягнути з Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області на користь бюджету (р/р 0008 отримувач ГУДКУ в Одеській області банк-ГУДКУ в Одеській області МФО 828011 код платежу 22050000) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на суму 59(п’ятдесят дев’ять)грн.

Рішення господарського суду Одеської області, підписане 05.05.08р., набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Накази видати у порядку ст.116 ГПК України.

Суддя Фаєр Ю.Г.