ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 37/187

03.06.08

За позовом

До

Про

Товариства з обмеженою відповідальністю " Віст ЛТД "

Товариства з обмеженою відповідальністю "Кастрол Україна"

визнання договору поставки укладеним

Суддя Кондратова І.Д.

В засіданнях приймали участь представники сторін :

від позивача Брус О.М.- представник за довіреністю № б/н від 20.04.2007р.;

Від відповідача Морозова Т.В.- представник за довіреністю № 72 від 20.05.2008 року; Павленко Ю.В.- директор;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Віст ЛТД " до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кастрол Україна" про визнання договору поставки укладеним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2008 року порушено провадження у справі № 37/187, розгляд справи було призначено на 26.05.2008 року о 14-30.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.05.2008 року надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити позивачу в позові в повному обсязі, зазначаючи, що строк дії договору поставки закінчився, відповідач не бажає продовжувати строк дії даного договору, про що позивач неодноразово повідомлявся. Крім того, відповідач наполягає на тому, що укладення договору поставки не є обов’язковим для сторін, а отже відповідач не може бути примушений до укладання договору.

У відповідності до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 26.05.2008 року було оголошено перерву 02.06.2008 року для надання можливості представнику позивача ознайомитись з відзивом та надати відповідні пояснення, про що представники сторін були повідомлені належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні 02.06.2008 року надав суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд визнати договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віст Лтд»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кастрол»укладеним на умовах договору поставки № DSCS013/07 від 02.01.2007 року, строком на 1 рік, з моменту набрання законної сили судовим рішенням по справі № 37/187. Подана заява приймається судом до розгляду.

Представник позивача надав суду також пояснення по справі, відповідно до яких зазначає, що у відповіності до статті 181 Господарського кодексу України договір між сторонами укладено у спрощений спосіб, а отже відсутня необхідність направлення проекту договору.

Крім того, представник позивача заявив клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для надання можливості підготувати заперечення на відзив. Судом подане клопотання розглянуто та відхилено, оскільки у відповідності до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі. Отже в розумінні даної норми оголошення перерви в судовому засіданні є правом, а не обов’язком суду. Суд не вбачає підстав для оголошення перерви, представник позивача мав час та можливість надати всі необхідні заперечення та докази. Крім того, судом враховано, що матеріали справи містять достатньо доказів для прийняття рішення по даній справі.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 02.06.2008 року за згодою представника відповідача судом оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Віст Лтд»звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастрол»про визнання укладеним договору поставки між сторонами на умовах договору поставки № DSCS013/07 від 02.01.2007 року.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віст Лтд»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кастрол»укладеним на умовах договору поставки № DSCS013/07 від 02.01.2007 року, строком на 1 рік, з моменту набрання законної сили судовим рішенням по справі № 37/187.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач безпідставно відмовляється від укладання договору поставки з позивачем.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Порядок укладення договорів, що породжують майново-господарські зобов’язання між суб’єктами господарювання регулюються Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарських зобов’язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать. Підстави виникнення цивільних прав та обов’язків, серед яких вказано й договори, визначено також ст. 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно пункту 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим лише для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При цьому при укладенні господарських договорів, відповідно до п. 4 цієї норми, зміст договору визначається на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Виходячи зі змісту глави 20 Господарського кодексу України, в основу формування договірних зобов’язань покладений принцип вільного волевиявлення, відповідно до якого вирішення судом неврегульованих умов, що виникли при укладенні договору, можливо лише за спільною згодою усіх сторін.

Також частиною 2 статті 67 Господарського кодексу України визначено, що підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

В силу статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З наданих сторонами пояснень та доказів судом встановлено, що відповідач не бажає укладати договір поставки з позивачем.

Слід зазначити, що відповідно до ч. ч. 1 - 5 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Судом встановлено, що вимагаючи укладення спірного господарського договору за рішенням суду позивач не дотримався загального порядку укладання господарських договорів, передбаченого статтею 181 Господарського кодексу України щодо викладення, підписання та надання другій стороні запропонованого ним проекту договору.

До того ж, заявивши вимоги до відповідача про визнання договору укладеним за рішенням суду, позивач не подав до суду проекту такого договору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 84 Господарського процесуального кодексу України що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Суд відзначає, що безпідставними є посилання позивача на те, що спірний договір є укладеним у спрощений спосіб шляхом обміну листами у відповідності до статті 181 Господарського кодексу України. Оскільки, як встановлено судом, у відповідності до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Зокрема, п.1 ч. 1 статті 208 Цивільного кодексу України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами. У відповідності до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Суду не надано будь-які докази, які підтверджують, що у листах сторони погодили зміст та всі істотні умови спірного договору.

Згідно частини 8 статті 181 Господарського кодексу України у разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що позивачем не наведено жодних доказів та підстав, в силу яких у відповідача виникає обов'язок укласти з позивачем договір поставки, не надано доказів досягнення між сторонами згоди з усіх істотних умов договору, а також позивачем не дотримано встановленого законом порядку укладення господарських договорів, суд відзначає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя

І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 08.06.2008 року.