СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"06"
лютого 2008 р.

справа
№ 20-2/563

За
позовом заяви   Акціонерного банку
„Таврика” в особі Севастопольської філії

(99028, м. Севастополь, вул. Рєпіна,
1)

до
відповідача суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

про  стягнення 141 589,30 доларів США та 39 235,16
грн.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники сторін:

позивач -Савілов В.М., довіреність №  221 від 12.03.2007;

відповідачів
- не з'явились.

СУТЬ
СПОРУ:

Акціонерний
банк „Таврика” в особі Севастопольської філії звернувся до суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
про  стягнення заборгованості по кредиту
у сумі 141 589,30 доларів США, пені за прострочення повернення відсотків за
користування кредитом у сумі 254, 75 грн., витрат, пов'язаних з здійсненням
виконавчого надпису на договорі застави у сумі 10982,36 грн., витрат,
пов'язаних з охороною заставленого майна у сумі 24508,80 грн. та витрат,
пов'язаних з проведенням експертизи заставленого майна у сумі 3744,00 грн.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем
зобов'язань по кредитному договору № 76-03 від 11.06.2003 та на норми
статей  526, 1054 Цивільного кодексу
України.

Відповідач
не скористався правом, наданим йому статтею 59 Господарського процесуального
кодексу України: не надав господарському суду відзив на позовну заяву та
документи, що підтверджують заперечення проти позову.

Представник
відповідача у судові засідання 08.01.2008, 23.01.2008 та 06.02.2008 не
з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час розгляду
справи повідомлений належним чином та своєчасно.

Беручи
до уваги встановлений частиною 1 статті 69 Господарського процесуального
кодексу України двохмісячний строк вирішення господарським судом спору, та
відсутність клопотання сторін про його продовження подальше відкладення
розгляду спору неможливе.

Відповідно
до статті 75 Господарського процесуального кодексу України спір розглядається
за відсутністю представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника
позивача суд

В С Т А Н О В И В :

Акціонерний
банк „Таврика”  (далі -АБ «Таврика») і
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 (далі -СПД ОСОБА_1) 11.07.2003
уклали Кредитний договір  № 76-03 (далі -
Договір), відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у сумі 160 000,00
доларів США з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16% річних
з кінцевим строком повернення кредиту до 09.07.2004 (арк. с. 12).

Відповідно
до умови пункту 8.6 цього Договору він діє до повного виконання  сторонами взятих на себе зобов'язань.

Сплата
відсотків за кредитом здійснюється щомісячно не пізніше останнього дня звітного
місяця або в день погашення кредиту
(пункт 3.2 Договору).

14.07.2003
між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Рибопереробний завод
«Казач'я»(майновим поручителем відповідача)
укладений договір застави, відповідно до пункту 1.1 якого ТОВ
«Рибопереробний завод «Казач'я»передає під заставу риболовне судно «Капитан
Дмитрий Калинин»в забезпечення зобов'язання, яке виникло у СПД ОСОБА_1 за
укладеним з АБ «Таврика»кредитним договором № 76-03 від 11.07.2003, на
добровільних засадах бере на себе
зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язаннях відповідача,
які виникають з умов Кредитного договору № 09/14-116 від 23.05.2006 (арк.с.
13-15).

Відповідачем
умови Договору щодо повернення кредиту не виконані, у зв'язку  з чим у нього утворилась заборгованість по
кредиту -160000,00 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків, нарахованих
за користування кредитом -57 217,72 доларів США грн. та пені на суму
нарахованих та несплачених відсотків -2554 доларів США.

11.07.2006
вчинений виконавчий напис нотаріуса щодо звернення стягнення на риболовне судно
«Капитан Дмитрий Калинин», на підставі якого 29.09.2006 відкрито виконавче
провадження № 13-1253/06.

06.11.2006
Державною виконавчою службою Гагарінського району міста Севастополя вказане
судно передане позивачу на відповідальне зберігання (акт опису та арешту серії
АА № 230622). Позивачем в період з 01.01.2007 по 30.09.2007 здійснювалась
охорона арештованого судна шляхом укладення договорів підряду на охорону
заставленого майна, що підтверджується актами виконаних робіт (арк.с. 35-43).

Постановою
господарського суду міста Севастополя від 02.07.2007 у справі № 20-9214 ТОВ
«Рибопереробний завод «Казач'я»визнане банкрутом та ухвалою від 15.11.2007 у
цій справі затверджений ліквідаційний баланс та припинено провадження у справі.

01.10.2007
заставлене майно риболовне судно «Капитан Дмитрий Калинин»відповідно до
договору купівлі-продажу № 11 було реалізоване за 400408,00 грн.

Таким
чином, сума часткового погашення заборгованості за кредитом за рахунок реалізації
заставленого майна за винятком витрат ліквідатора по ліквідаційній процедурі
ТОВ «Рибопереробний завод «Казач'я»склала 383 210,04 грн.

З
урахуванням викладеного сума заборгованості по кредиту складає 141 334,55
доларів США.

Згідно
положень  статті 193 Господарського
кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526  Цивільного кодексу України № 435-ІV від
16.01.2003 зобов'язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна  його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Вказана
заборгованість на день прийняття рішення відповідачем не сплачена, у зв'язку з
чим позовні вимоги у цій частині визнані обґрунтованими та такими, що
підлягають стягненню.

Згідно
статей 230, 231 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 у разі
порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня).
Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках,
розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за
увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором.

Відповідно
до пункту 5.3 Договору за порушення строків повернення кредиту і відсотків за
кредит відповідач зобов'язався сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку України від суми прострочення зобов'язання
за кожен день прострочення.

Позивачем
нарахована пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту у сумі 254,75
доларів США, розрахунок якої здійснений з урахуванням частини 6 статті 232
Господарського кодексу України та перевірений судом, у зв'язку з чим позовні
вимоги про стягнення пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту
підлягають задоволенню.

Позивач
також просить стягнути з відповідача витрати, пов'язані з утриманням
заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги,
з яких витрати, пов'язані з здійсненням виконавчого надпису на договорі застави
у сумі 10982,36 грн., витрати, пов'язані з охороною заставленого майна у
сумі 24508,80 грн. та витрати, пов'язані з проведенням експертизи
заставленого майна у сумі 3744,00 грн.

Вказані
витрати позивача підтверджуються договорами на охорону заставленого майна,
актами здачі-прийняття виконаних робіт, меморіальними ордерами (арк.с. 26-64).

Ці
витрати є збитками позивача, які спричинені йому внаслідок невиконання
відповідачем зобов'язань по кредитному договору №76-03 від 11.07.2003.

Відповідно
до положень статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо
здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під
збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона
одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил
здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню
особою, яка допустила господарське правопорушення, згідно статті 225 цього
Кодексу включаються, зокрема,  додаткові
витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Покладення на боржника збитків, завданих в результаті
порушення ним зобов'язання,
передбачається також і нормами статей 611, 612, 623, 624 Цивільного
кодексу України

Відповідно
до статті 589 Цивільного кодексу України, статті 19 Закону України „Про
заставу” та пункту 2.3 Договору застави за рахунок предмета застави позивач має
право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих
прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, -
неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати
на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором
застави.

Однак,
це є право, а не обов'язок заставодержателя.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивачем за рахунок предмета застави зазначені
витрати не були відшкодовані.

Таким
чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості по сплаті кредиту у сумі 141
334,55 доларів США, пені за несплачені відсотки за користування кредитом у сумі
254,75 доларів США, а також витрати, пов'язані з здійсненням виконавчого
надпису на договорі застави у сумі 10982,36 грн., витрати, пов'язані з охороною
заставленого майна у сумі 24508,80 грн. та витрати, пов'язані з проведенням
експертизи заставленого майна у сумі 3744,00 грн. обґрунтовані і підлягають
задоволенню.

Витрати
позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу
України  при  задоволенні позову покладаються на
відповідача.

Беручи
до уваги викладене та керуючись статтями 49, статтями 82, 84-85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь Акціонерного банку „Таврика” в особі Севастопольської філії
(99028, м. Севастополь, вул. Рєпіна, 1, код в ЕДРПОУ 26124308) заборгованість
по сплаті кредиту у сумі 141 334,55 доларів США; пеня за несплачені відсотки за
користування кредитом у сумі 254,75 доларів США; витрати, пов'язані з
здійсненням виконавчого надпису на договорі застави у сумі 10982,36 грн.;
витрати, пов'язані з охороною заставленого майна у сумі 24508,80 грн.; витрати,
пов'язані з проведенням експертизи заставленого майна у сумі 3744,00 грн.;
витрати по сплаті державного мита у сумі 392,40 грн. та 1415,90 доларів США;
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00
грн.

Видати
наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя
Н.Г.Шевчук

Рішення оформлено
відповідно

до вимог ст. 84
Господарського

процесуального кодексу
України

і підписано  11.02.2008.