ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2008 р. Справа № 16/3673

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача Пантюка М.І. - представника за довіреністю № 2853-НЮ від 12.11.07р.,

від відповідача Піскун О.В. - представника за довіреністю №7/58 від 18.01.2008р.,

розглянувши апеляційну скаргу Державного територіально- галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", м. Київ

на рішення господарського суду Житомирської області

від "27" березня 2006 р. у справі № 16/3673 (суддя Гансецький В.П.)

за позовом Державного територіально- галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", м. Київ

до Управління праці та соціального захисту населення Корольовського райвиконкому м. Житомира, м. Житомир

про стягнення 352640грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 27.03.2006р.у справі № 16/3673, залишеним без змін ухвалою Житомирського апеляційного господарського суду від 22.06.2007р., в позові Державного територіального галузевого об'єднання "Південно-Західна Залізниця" до Управління праці та соціального захисту населення Корольовського райвиконкому м. Житомира про стягнення 352640,00грн. відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, позивач оскаржив їх в касаційному порядку.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.09.2007р. касаційну скаргу ДТГО "Південно-Західна залізниця" задоволено частково.

Ухвалу Житомирського апеляційного господарського суду від 22.06.2006р. у справі №16/3673 скасовано, справу направлено до Житомирського апеляційного господарського суду на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 16.10.2007р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 12.12.2007р.

У зв'язку з заявленими сторонами клопотаннями розгляд скарги було відкладено на 05.02.2008р., про що сторони повідомлені належним чином.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, просить дане рішення скасувати та прийняти новий судовий акт, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечила проти доводів апеляційної скарги та надала пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте відповідно до норм чинного законодавства та з повним з'ясуванням обставин справи, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

25.02.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № ПЗ/ДН-4-055328/НЮ на пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом (а.с.21, т.1). Пунктом 2 зазначеного договору позивач зобов'язувався здійснювати пільгове перевезення громадян, передбачене Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист".

Підпунктом 3.1 даного договору відповідач зобов'язувався здійснювати оплату послуг по перевезенню пільгових категорій пасажирів згідно суми субвенцій з державного бюджету в розмірі 57000,00грн. по мірі надходження коштів з державного бюджету.

Позивач підписав даний договір з врахуванням складеного ним протоколу розбіжностей та направив ці документи до Управління праці та соціального захисту населення Корольовського райвиконкому м. Житомира (а.с. 20, т.1).

ДГТО "Південно-Західною залізницею" пропонувалося викласти п. 3.1 договору в наступній редакції: "Платник" згідно діючого законодавства та Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" за рахунок субвенцій з Державного бюджету на компенсацію коштів за пільговий проїзд окремих категорій громадян зобов'язується здійснювати відшкодування збитків в межах 400000,00грн. на 2005 рік по мірі надходження субвенцій з Державного бюджету".

Таким чином, позивач збільшив суму договору з 57000,00грн. до 400000,00грн.

Відповідач листом від 18.03.2005 року №7/750 (а.с.102-103, т.1) повідомив позивача, що не може погодити викладені в протоколі розбіжностей умови укладення договору. Зазначив, що оплату послуг на пільгове перевезення окремих категорій пасажирів управління може здійснювати тільки в межах сум, затверджених в районному бюджеті на 2005 рік.

За рішенням 17 сесії 4 скликання Корольовської районної ради від 14.01.2005 р. за №131 "Про районний бюджет на 2005 рік" заплановано компенсаційні виплати на пільговий проїзд залізничним транспортом окремим категоріям громадян лише в розмірі 57000,00грн., тому управління, обумовлюючи в договорі суму оплати, може вказати тільки суму, виділену районним бюджетом для даних виплат, тобто 57000,00грн. Погодити в договорі більшу суму, ніж обумовлена районним бюджетом, не входить до компетенції управління.

Посилаючись на ст.181 Господарського кодексу України, позивач вважає, що оскільки відповідач, отримавши договір з протоколом розбіжностей, не звернувся до суду з приводу наявних розбіжностей, то він погодився з умовами договору, викладеними у вказаному протоколі, зокрема, із зазначеною сумою відшкодування втрат залізниці за перевезення пільгових категорій громадян у розмірі 400000,00грн.

Однак, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо помилковості такої позиції позивача, оскільки відповідно до ст. 646 Цивільного кодексу України відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

З огляду на викладене, лист Управління праці та соціального захисту населення Корольовського райвиконкому м. Житомира від 18.03.2005 року № 7/570 слід розцінювати як нову пропозицію укласти договір.

Посилання позивача, що саме відповідач, якщо він не погоджувався з умовами, викладеними в протоколі розбіжностей, мав звернутися до суду для врегулювання спору, не відповідають приписам ч.7 ст. 181 Господарського кодексу України, відповідно до яких відповідач зобов'язаний звернутися до суду для врегулювання розбіжностей лише у двох випадках, а саме:

- якщо договір заснований на державному замовленні;

- укладення договору є обов'язковим для сторін на підставі закону.

З врахуванням викладеного, а також положень ч.7 ст.181 Господарського кодексу України, які стосуються того що сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Отже, саме ДГТО "Південна-Західна залізниця" повинно було передати існуючі розбіжності на вирішення суду, що ним зроблено не було, й відповідно пропозиція Управління праці та соціального захисту населення Корольовського райвиконкому м. Житомира щодо суми договору в розмірі 57000,00 грн. вважається прийнятою.

Згідно приписам статті102 Бюджетного Кодексу України, яка набрала чинності з 01.01.2002 р., видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, фінансуються за рахунок субвенцій з Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Тому компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян перестали відноситися на видатки, що здійснюються з районних бюджетів, а повинні були фінансуватися за рахунок субвенцій з Державного бюджету України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 року “Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету”, зокрема пп. 2 та 3 Порядку, фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського значення Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Як вбачається з додатку № 2 до рішення 17 сесії 4 скликання від 14.01.2005 року Корольовської районної ради м. Житомира (а.с. 108-109, т. 1), відповідачу на компенсаційні виплати за пільгове перевезення залізницею окремих категорій громадян виділено 57000,00грн.. Зазначена сума в повному обсязі перерахована позивачу, що підтверджується звітом про виконання загального фонду кошторису установи за 2005 рік (а.с. 99, т. 1).

Судова колегія погоджується з врахуванням місцевим господарським судом положень ст. 51 Бюджетного кодексу України, відповідно до яких розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Будь-які зобов'язання, взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями. Витрати Державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися.

Таким чином, відповідач, укладаючи договір, не мав права виходити за межі виділених 57000,00грн. для здійснення компенсаційних виплат за пільгове перевезення окремих категорій громадян, про що і повідомив позивача належним чином.

За таких обставин, колегія суддів вважає юридичну оцінку, дану господарським судом Житомирської області обставинам справи такою, що грунтується на нормах чинного законодавства і підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає. Рішення господарського суду Житомирської області від 27.03.06р. у справі 16/3673 є законним, таким, що відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного територіально - галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 27 березня 2006 року у справі № 16/3673 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного територіально- галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", м. Київ - без задоволення.

2. Справу № 16/3673 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 -відповідачу

4 - в наряд