ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.03.08 Справа №6/206-06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Хуторной В.М. судді Хуторной В.М. , Зубкова Т.П. , Кричмаржевський В.А.

при секретарі Пересаді О.В.

За участю представників сторін: від позивача – Шкляр О.К., довіреність № 1-4/5-86 від 17.03.08 р.; від відповідача – Подосенська Н.І., довіреність від 17.03.08 р.

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Фірма Херсоноблагробуд» на рішення господарського суду Херсонської області від 24.12.2007 р. у справі № 6/206-06

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Фірма Херсоноблагробуд», м. Нова Каховка, Херсонська область (далі ВАТ «Фірма Херсоноблагробуд»);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Південмлин», с. Райське, м. Нова Каховка, Херсонська область (далі ТОВ «Південмлин»);

про стягнення 84064,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду №486 від 17.03.2008 р. справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя – Хуторной В.М., судді – Зубкова Т.П., Кричмаржевський В.А., якою справу прийнято до свого провадження.

Рішенням господарського суду Херсонської області (суддя Ситюк В.Г.) від 24.12.2007 р. у справі № 6/206-06 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Вказане рішення мотивоване тим, що встановлені судом обставини свідчать про відсутність причинного зв'язку між аварійною зупинкою автомашини КамАЗ у зв'язку з пошкодженням причіпного пристрою причепу, відсутністю знаку аварійної зупинки КамАЗ та причепу і шкодою, завданою позивачу, оскільки автомобіль та причеп, які стояли без руху на проїжджій частині дороги не були джерелом підвищеної небезпеки і не могли проявити шкідливих властивостей у вигляді зіткнення транспортних засобів. Відповідні транспортні засоби лише створили перешкоду на дорозі, але це не є безумовною причиною зіткнення (наїзду) на них інших транспортних засобів та завдання шкоди, оскільки відповідна аварійна зупинка здійснена у часі раніше, ніж на них здійснено наїзд автомобілем позивача. При цьому причиною наїзду та завдання шкоди самому позивачеві є порушення водієм позивача Манаєнковим С.А. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі Правила дорожнього руху) в частині вибору безпечної швидкості руху.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ВАТ «Фірма Херсоноблагробуд», позивач по справі звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що водій Манаєнков С.А. був поставлений в аварійну ситуацію саме наявністю значної перешкоди на дорозі, яка виникла через руйнування причіпного пристрою причепу відповідача та невжиттям його водієм необхідних і передбачених Правилами дорожнього руху вимог щодо попередження інших водіїв про вимушену зупинку транспортного засобу. Крім того вказує, що саме дії посадових осіб відповідача щодо випуску причепа з технічно несправним причіпним пристроєм, несправним двигуном, не оснащеного всім необхідним, а також бездіяльністю по невжиттю заходів для ліквідації небезпечної ситуації, створили підвищену імовірність заподіяння шкоди третім особам через неможливість контролю за нею людини і наполягає на застосуванні ст. 1186, ч. 5 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити, а судове рішення скасувати.

ТОВ «Південмлин», відповідач по справі, відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судовому засіданні представник заперечив проти доводів апеляційної скарги, просить її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

За клопотанням представників сторін судовий процес вівся без застосування технічних засобів фіксації, в судовому засіданні 18.03.2008 р. оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору:

В ніч з 01.12.05 р. на 02.12.05 р. на 72 кілометрі автодороги с. Мар’янське - м. Берислав у зв'язку з аварійною ситуацією зупинився автомобіль КамАЗ 53212 державний № 131-04 ХО з причепом типу ГКБ 8352 державний № 167-44 ХН, які належать ТОВ «Південмлин».

Управління КамАЗом здійснював водій Левчук Л.А. згідно подорожнього листа від 30.11.05 р. № 113505.

В ході огляду місця пригоди було встановлено, що місцем пригоди являється ділянка дороги з горизонтальним, прямим в плані асфальтним покриттям, яке на момент пригоди було у мокрому стані. Проїжджа частина дороги шириною 6,6 м. На даному відрізку дороги відбулося руйнування зчіпного пристрою автомобільного причепу ГКБ-8352 держ. № 167-44 ХН, який буксирував автомобіль КамАЗ-53212 держ. № 131-04 ХО. Після руйнування зчіпного пристрою некерований причеп скоїв зіткнення із лівою стороною автомобіля КамАЗ в районі задньої частини кабіни. В результаті чого автомобіль КамАЗ зупинився частково на правому узбіччі, а частково на правій смузі для руху, на відстані 2.10 м передні і 0.90 м. задні колеса від правого краю проїжджої частини дороги. Автомобільний причеп зупинився біля автомобіля, частково перекриваючи зустрічну смугу для руху. Освітлювальні прилади на причепі не горіли внаслідок руйнування електромережі причепа при руйнуванні зчіпного пристрою.

По цій автодорозі у тому ж (попутному) напрямку близько 00 год. 30 хв. рухався легковий автомобіль «Форд-фокус» державний № 900-66 ХО, який належав ВАТ «Фірма Херсоноблагробуд» під управлінням водія Манаєнкова С.А. В салоні легкового автомобіля знаходились генеральний директор ВАТ «Фірма Херсоноблагробуд» Подофа А.І. та головний інженер Ковальчук С.Я. На 72 кілометрі автошляху с. Мар'янське - м. Берислав на прямій ділянці автодороги Манаєнков С.А. у процесі наближення до автомобіля КамАЗ та автопричепа, що становили перешкоду на його смузі руху, раптово у світлі фар свого автомобіля побачив на дорозі гілку дерева потім людину, а за нею причеп. Водій легкового автомобіля Манаєнков С.А. загальмувати або здійснити маневрування по об'їзду людини не встиг та, переїхавши через гілку, здійснив наїзд на водія вантажного автомобіля Левчука Л.А. та причеп КамАЗа, перед яким стояв Левчук Л.А. Автомобіль, яким керував Манаєнков рухався з ввімкненим світлом фар. Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.12.05 р. та пояснень учасників цієї пригоди під час коли сталася ДТП дорожнє покриття було мокрим, йшов дощ.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок ДТП заподіяно смерть двом особам (Левчуку Л.А., Ковальчуку С.Я.) та завдано матеріальної шкоди позивачеві та відповідачеві. За фактом ДТП 05.12.05 р. порушено кримінальну справу № 060424, яка постановою про закриття кримінальної справи від 25.12.06 р. на підставі ч. 2 ст. 6 КПК України була закрита у зв’язку з відсутністю складу злочину.

Згідно акту про нещасний випадок, пов’язаний з виробництвом, від 07.06.06 р. визнано:

1) механік по транспорту ТОВ «Південмлин» порушив п. 16.1.12 Правил охорони праці на автомобільному транспорті не прийняв заходи щодо заборони випуску на лінію причепа ГКБ-8352 з технічно несправним причіпним пристроєм.

2) водій вантажного автомобіля КамАЗ Левчук Л.А. порушив вимоги п. 16.1.42 Правил охорони праці на автомобільному транспорті

ДНАОП 0.00-128-97 та п. 2.10 б та п. 9.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, в яких йдеться про те, що у разі причетності до ДТП, водій повинен виставити знак аварійної зупинки на відстані (поза межами населеного пункту) не ближче 40 м. від транспортного засобу та включити світлову сигналізацію.

3) водій автомобіля «ФОРД фокус» Манаєнков С.А., у порушення пунктів 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, а саме, у темну пору доби при недостатній видимості рухався по дорозі зі швидкістю, при якій не встиг вжити заходів до зупинки або безпечного проїзду перешкоди.

У зв’язку з тим, що позивачу внаслідок ДТП спричинено матеріальних збитків, він пред’явив позовні вимоги про стягнення з відповідача цих збитків. Сума збитків складається з вартості відновлювального ремонту автомобіля «Форд Фокус», витрат, пов’язаних з похованням Ковальчук С.Я., виплатами та лікуванням Подофі А.І та Манаєнкову С.А., що постраждали внаслідок ДТП. В обґрунтування вартості відновлювального ремонту позивач надав суду висновок експертного автотоварознавчого дослідження №77/06 від 21.08.06 р. та документи на підтвердження витрат по проведеній експертизі (т. 2 а. с. 81).

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Пунктом 4 Роз’яснень Вищого арбітражного суду від 01.04.94 р. № 02-5/215 «Про деякі питання практики вирішення спорів пов’язаних з відшкодуванням шкоди» визначено, що відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України преюдиціальне значення для господарського суду мають вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, щодо певних подій та ким вони вчинені або рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, щодо фактів, які встановлені судом. В інших випадках питання щодо вини конкретних осіб вирішується господарським судом самостійно за результатами дослідження всіх обставин та матеріалів справ, у тому числі матеріалів слідчих органів. Рішення господарського суду не може обґрунтовуватись тільки довідкою органу ДАІ або постановою про відмову у порушенні кримінальної справи.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до пункту 16.1.12. Правил охорони праці на автомобільному транспорті ДНАОП 0.00-1.28-97 власник зобов’язаний випускати на лінію технічно справні транспортні засоби, укомплектовані згідно п/п. 10.1.12, 10.1.13 цих Правил, що підтверджується підписом у подорожньому листі особи, яка відповідає за випуск автомобіля на лінію та водія.

Обставини справи свідчать, що відірваний від автопоїзду через руйнування причіпного пристрою причеп разом із автомобілем КамАЗ перегородили всю смугу руху та частково зустрічну смугу (загалом 2/3 всієї дороги ) створивши на дорозі перешкоду, в результаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Згідно з висновком Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз з дослідження причини руйнування причіпного пристрою причепу ГКБ-8352 від 25.04.2006 р. № 3053, серед іншого зазначено, що: «оскільки ремонтні роботи у вигляді накладення зварювальних швів в зоні лівої сторони заднього попереку здійснювались задовго до події, що розглядається, то вони виявлялись водію автомобіля як мінімум наявністю первинної тріщини верхнього горизонтального елементу заднього попереку у правої кромки з'єднувальної косинки, яка була відремонтована знизу накладенням зварювального шву. Установка на причеп даного причіпного пристрою, на якому є тріщини стомленого металу, не відповідає вимогам п. 31.1. Правил дорожнього руху, згідно з якими технічний стан транспортного засобу та його обладнання мають відповідати вимогам стандартів щодо безпеки дорожнього руху, правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та інших нормативно-технічної документації. Відповідно до вимог підпункту а) пункту 31.3. Правил заборонена експлуатація транспортних засобів в разі переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів щодо безпеки дорожнього руху».

Відповідно до акту Територіального управління Держпромгірнагляду по Херсонській області № 3 від 07.06.06 р. серед технічних причин ДТП визначено незадовільний технічний стан транспортних засобів, експлуатація причепа ГКБ 8352 з несправним причіпним пристроєм, на якому накладено кустарні зварювальні шви на тріщини стомленого металу, порушення п. 31.1. та 31.3. а) Правил дорожнього руху, а серед організаційних причин – невиконання службових обов’язків, яке полягало у випуску на лінію причепа ГКБ-8352 з несправним причіпним пристроєм, на якому накладено зварювальні шви на тріщини стомленого металу, порушення вимог п. 2.8 Посадової інструкції № 21 механіка по транспорту ТОВ «Південмлин», затвердженого директором 07.08.04 р., вимог п. 16.1.12 «Правил охорони праці на автомобільному транспорті ДНАОП 0.00-1.28-97», п. 1.33 та п. 1.41 Інструкції з охорони праці для водія вантажного автомобіля ТОВ «Південмлин» № 61, затвердженої наказом директора від 20.01.04 р.№ 4.

Таким чином працівниками, відповідальними за експлуатацію КамАЗу-53212 держ. № 131-04 ХО та причепу ГКБ-8352 держ. № 167-44 ХН ТОВ «Південмлин» - Чечелєвим В.М. та Левчуком Л.А., не дотримано вимог законодавчих актів щодо випуску на лінію та експлуатації справного транспортного засобу, що потягло за собою створення аварійної небезпечної обстановки на дорозі.

Посилання на проходження планового технічного огляду транспортного засобу 11.06.05 р. не приймаються до уваги судом через те, що не можуть спростовувати небезпеку випуску на лінію причепу з проведенням ремонтних робіт у вигляді кустарного зварювання зчіпного пристрою, а не його заміни на новий.

Згідно пункту 9.10. Правил дорожнього руху та п. 16.1.42. Правил охорони праці на автомобільному транспорті ДНАОП 0.00-1.28-97 разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними у разі споєння ДТП чи вимушеної зупинки.

Відповідно до п. 19.4. Правил дорожнього руху під час зупинки на дорозі в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості на транспортному засобі мають бути ввімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, а при вимушеній зупинці додатково - аварійна світлова сигналізація. В умовах недостатньої видимості дозволяється додатково увімкнути ближнє світло або протитуманні фари та задні протитуманні ліхтарі. Якщо габаритні ліхтарі несправні, транспортний засіб слід прибрати за межі дороги, а якщо це неможливо, його необхідно позначити відповідно до вимог пунктів 9.10 і 9.11. цих Правил.

Пунктом 27.5. Правил дорожнього руху визначено, що в разі вимушеної зупинки на проїзній частині автомагістралі або дороги для автомобілів водій повинен позначити транспортний засіб відповідно до вимог пунктів 9.9.- 9.11. цих правил і вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини праворуч.

Колегія суддів приходить до висновку про недотримання водієм КамАЗу ТОВ «Південмлин» Левчуком Л.А. Правил дорожнього руху, що також підтверджується актом Територіального управління Держпромгірнагляду по Херсонській області № 3 від 07.06.06 р. та постановою слідчого СВ по ДТП СУ УМВС України в Херсонській області від 25.12.06 р., якими визначено, що водій вантажного автомобіля КамАЗ Левчук Л.А. порушив вимоги 16.1.42 Правил охорони праці на автомобільному транспорті ДНАОП 0.00-128-97 та п.2.10 та 9.10 Правил дорожнього руху, та у разі причетності до ДТП повинен був виставити знак аварійної зупинки на відстані (поза межами населеного пункту) не ближче 40 м. від транспортного засобу та включити світлову сигналізацію, але не зробив цього.

Таким чином, дослідивши всі обставини та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність вини, в розумінні застосування цивільно-правової відповідальності по відшкодуванню шкоди, в формі необережності в діяннях працівників ТОВ «Південмлин» - Чечелєва В.М., Левчука Л.А., що потягло завдання шкоди майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та наявність безпосереднього причинного зв’язку між бездіяльністю вказаних осіб та настанням для позивача негативних наслідків у вигляді майнової шкоди через скоєння ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Діяльність робітників ТОВ «Південмлин» була пов’язана з використанням, зберіганням, утриманням транспортного засобу – автомобілю КамАЗ, аварійна ситуація з яким, внаслідок блокування більшої частини автошляху в нічний час доби за поганих метеоумов, створила підвищену небезпеку як для самого водія так і для інших учасників дорожнього руху, тому не дивлячись на відсутність руху вказаний транспортний засіб був на момент ДТП джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно пункту 2 Роз’яснень Вищого арбітражного суду від 01.04.94 р. № 02-5/215 «Про деякі питання практики вирішення спорів пов’язаних з відшкодуванням шкоди» вирішуючи спори, пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої взаємодією кількох джерел підвищеної небезпеки, наприклад, зіткненням транспортних засобів, слід виходити з того, що у цьому випадку шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто з урахуванням принципу вини (стаття 1188 ЦК України). Отже, за цих обставин обов'язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Якщо наявна вина всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеню вини.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України:

1. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

З огляду на викладене, враховуючи взаємодію двох джерел підвищеної небезпеки – автомобілів КамАЗ та «ФОРД фокус», наявність вини в діяннях осіб, які на момент завдання майнової шкоди перебували в трудових відносинах з ТОВ «Південмлин» (т. 1 а. с. 78-81) та приймаючи до уваги положення ст. 1172 ЦК України, відшкодування майнової шкоди покладається на відповідача.

Колегія суддів не може погодитись з твердженнями суду першої інстанції з приводу наявності вини в діях водія позивача – Манаєнкова С.А. , оскільки вказані твердження є безпідставним та спростовується висновком автотехнічної експертизи з дослідження обставин наїзду автомобіля на транспортний засіб, що стояв, від 22.03.06 р. (т. 2 а. с. 89), відповідно до якого водій автомобіля «ФОРД фокус» Манаєнков С.А. з позиції технічного аналізу знаходився в аварійній обстановці, при якій належні дії учасників вимогами Правил дорожнього руху не регламентуються, водій автомобіля «ФОРД фокус» не мав технічної можливості передбачити дану пригоду, оскільки з моменту можливого виявлення причепу технічно неможливо забезпечити зупинку до нього та водія автомобіля КамАЗ, що знаходився біля його задньої частини, пунктом 4 вказаного висновку визначено, що перед пригодою автомобіль «ФОРД фокус» знаходився в технічно справному стані, рухався з ввімкнутим ближнім світлом фар, з швидкістю 70 км/на год., в матеріалах справи відсутні докази перевищенням водієм Манаєнковим С.А. дозволеної Правилами дорожнього руху поза межами населених пунктів швидкості руху.

Колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в розмірі – 76704 грн. (76104 грн. – матеріальні збитки за шкоду автомобілю «ФОРД фокус» та 600 грн. за проведення автотоварознавчої експертизи).

Позовні вимоги в розмірі 6629 грн. матеріального збитку, пов’язаного з витратами на поховання та 731,19 грн. матеріального збитку, пов’язаного з виплатою лікарняних не підтверджені належними доказами та відшкодовуються з інших джерел згідно вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III та Інструкції «Про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності» затвердженої Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26 червня 2001 р. № 16.

Таким чином, рішення господарського суду Херсонської області підлягає скасуванню відповідно до пунктів 2,3,4 ч. 1 ст. 104 ГПК України. Судові витрати покладаються на відповідача згідно ст. 49 ГПК України пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Фірма Херсоноблагробуд» задовольнити частково, рішення господарського суду Херсонської області від 24.12.2007 р. у справі № 6/206-06 скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південмлин» (74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, с. Райське, вул. Основська 15-а, р/р 7001 в ХФ «Індекс-банк», МФО 352598, код ЄДР 22751273) на користь Відкритого акціонерного товариства «Фірма Херсоноблагробуд» (74900, м. Нова Каховка, пл. Сільських будівельників, 1, р/р № 5001 в ХФ КБ «Приватбанк», МФО 352242, код ЄДР 01352758) 76704 грн. завданих збитків, 787,8 грн. державного мита за подання позову, 107,7 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 1153,2 грн. державного мита за перегляд справи в апеляційному та касаційному порядку.

В решті позову відмовити.

Зобов’язати господарський суд Херсонської області видати відповідні накази.

Постанову оформлено відповідно до ст. 84 ГПК України 21.03.2008 р.

Головуючий суддя Хуторной В.М.

судді Хуторной В.М.

Зубкова Т.П. Кричмаржевський В.А.