ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.06.08 р.                     Справа № 38/67

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Какуша Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „АТА” м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ДомСК” м. Донецьк

про стягнення 5873 грн.56коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Сердюк Є.І. представник за дов. № б/н від 03.03.2008 р.

від відповідача: не з’явився

Суть спору:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „АТА” м. Київ, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „ДомСК” м. Донецьк про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 3 833грн.57коп., пені у розмірі 365 грн.44 коп., трьох відсотків річних від простроченої суми у сумі 223грн.66коп., суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення боргу в сумі 840грн.32коп. за накладною № А-0002430 від 15.06.2006 р., суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення боргу в сумі 610грн.57коп. за накладною № А-0002844 від 13.07.2006 р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на укладений між сторонами договір купівлі-продажу № 028/06 від 12.04.2006р.

30.04.2008р. на адресу господарського суду надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій області від 24.04.2008р. № 22-10/1227, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю „ДомСК” м. Донецьк значиться у ЄДРПОУ як юридична особа (ідентифікаційний код 32842816) та знаходиться за адресою: 83114, м. Донецьк, Київський район, вул. Університетська, 80 , кв. 403. Лист судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Відповідач у судові засідання не з’явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується відміткою канцелярії суду та поштовими повідомленнями № 9042837, № 9103054 та № 9164525, тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

27.05.2008р. на адресу господарського суду надійшов від арбітражного керуючого Парамоновой Л.О. відзив на позовну заяву № 31 від 21.05.2008р., в якому він повідомив наступне.

21.11.2007 р. засновниками ТОВ „ДомСК” прийнято рішення про припинення діяльності ТОВ „ДомСК” та створення ліквідаційної комісії.

До Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України направлена копія протоколу від 21.11.2007 р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.03.2008 р. порушено справу про банкрутство ТОВ „ДомСК” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Донецької області від 13.03.2008 р. по справі № 45/87 Б ТОВ „ДомСК” визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура.

При проведенні інвентаризації кредиторської заборгованості було встановлено, що заборгованість ТОВ „ДомСК” перед ТОВ „АТА” складає 3833,57 грн.

Відзив судом розглянутий та залучений до матеріалів справи.

17.06.2008р. позивач надав суду заяву від 12.06.2008 р., в якій змінив підстави позову та уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача за видатковими накладними № А-0002430 від 15.06.2006 р. та № А-0002844 від 13.07.2006 р. суму основної заборгованості у розмірі 3833,57 грн., 3 % річних від простроченої суми у сумі 152,37 грн., суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення боргу, що становить 429,90 грн. за накладною № А-0002430 від 15.06.2006р. та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення боргу, що становить 392,41 грн. за накладною № А-0002844 від 13.07.2006р.

Заява судом розглянута та залучена до матеріалів справи.

17.06.2008р. позивач, остаточно визначившись, надав суду заяву, в якій, згідно ст. 22 ГПК України уточнив свої позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за видатковими накладними № А-0002430 від 15.06.2006 р. та № А-0002844 від 13.07.2006 р. у розмірі 3833,57 грн., 3% річних за період з 01.02.2008 р. по 17.04.2008 р. в сумі 23,94 грн. та інфляційні за період з 01.02.2008 р. по 17.04.2008 р. у розмірі 379, 80 грн. Заява судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні позивач надав клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши уповноваженого представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „АТА” м.Київ (далі – позивач) поставив Товариству з обмеженою відповідальністю „ДомСК” м. Донецьк (далі – відповідач) товар згідно видаткових накладних № А-0002430 від 15.06.2006 р. на суму 2523,56 грн. та № А-0002844 від 13.07.2006 р. на суму 1833, 67 грн., а відповідач прийняв товар, що підтверджується довіреностями серії ЯЛЯ № 352430 від 15.06.2006 р. та серії ЯЛЯ № 352440 від 13.07.2006 р., які містяться у матеріалах справи, але отриманий товар не оплатив.

Оскільки відповідач не сплатив кошти за отриманий товар, тому позивач 05.09.2007 р. направив відповідачу претензію № 162/07, в якій пропонував невідкладно перерахувати на користь ТОВ „АТА” борг в сумі 4357,23 грн., а також пеню в розмірі 369,35 грн.

Після отримання претензії, 25.10.2007 р. відповідач частково оплатив позивачу товар лише у сумі 523,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 300 від 25.10.2007 р., яке міститься у матеріалах справи.

Оскільки відповідач не розрахувався у повному обсязі з позивачем за отриману продукцію, останній 22.01.2008 р. вдруге направив рекомендованою кореспонденцією претензію № 08/08 з пропозицією невідкладно перерахувати на користь ТОВ „АТА” борг у сумі 3833,37 грн., а також пеню в розмірі 336,20 грн., але відповіді на неї у встановлений строк не отримав.

До теперішнього часу відповідач у повному обсязі не розрахувався перед позивачем за отриманий товар, тому останній просить суд стягнути з відповідача залишок заборгованості в сумі 3833грн.57коп.

Крім цього, позивач наполягає на стягненні з відповідача, з урахуванням заяви від 17.06.2008р., 3% річних за період з 01.02.2008р. по 17.04.2008р.у розмірі 23грн.94коп. та інфляційних за період з 01.02.2008р. по 17.04.2008р. у розмірі 379грн.80коп.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних вимог посилається на видаткові накладні № А-0002430 від 15.06.2006 р. та № А-0002844 від 13.07.2006 р., довіреності серія ЯЛЯ № 352430 від 15.06.2006 р. та серія ЯЛЯ № 352440 від 13.07.2006 р., претензію № 162/07 від 05.09.2007 р., претензію № 08/08 від 22.01.2008 р., платіжне доручення № 300 від 25.10.2007 р., заяву від 12.06.2008 р. про зміну підстав позову та уточнення позовних вимог, заяву від 17.06.2008 р. про уточнення позовних вимог, правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач посилається на відзив від 21.05.2008р. № 31 тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України (далі - ГК України) як спеціального акту законодавства, який регулює право відношення у господарській сфері.

Статтею 193 ГК України передбачені загальні умови виконання господарських зобов’язань.

1. Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

2. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Абзацем другим частини 1 ст. 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Матеріалами справи підтверджується наявність у діях позивача волевиявлення на встановлення правовідносин безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.

Частиною 1 статті 218 ЦК України передбачено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання по сплаті боргу.

Частиною другою ст. 530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 08/08 від 22.01.2008 р., в якій він пропонував невідкладно перерахувати на користь ТОВ „АТА” борг у сумі 3833,37 грн., а також пеню в розмірі 336,20 грн., але відповіді на неї у встановлений строк не отримав.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов”язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд вважає, що оскільки відповідач до теперішнього часу у повному обсязі не розрахувався з позивачем за отриманий товар на суму 3833грн.37коп., то вимоги позивача щодо стягнення заборгованості є доказаними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом ( ст. 625 ЦК України).

Отже, на підставі наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення 3% річних за період з 01.02.2008р. по 17.04.2008р. у розмірі 23грн.94коп. та інфляційних за період з 01.02.2008р. по 17.04.2008р. у розмірі 379грн.80коп.є такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи викладене та керуючись 193 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 205, 218, 509, 526, 530, 625,692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „АТА” м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю „ДомСК” м. Донецьк про стягнення суми заборгованості за видатковими накладними № А-0002430 від 15.06.2006 р. та № А-0002844 від 13.07.2006 р. у розмірі 3833,57 грн., 3% річних в сумі 23,94 грн. та інфляційних у розмірі 379, 80 грн., а всього 4237грн.31коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ДомСК” м. Донецьк (83114, м. Донецьк, вул. Університетська, 80, к.403, р/р 8001 в ВАТ АКБ „Капитал”, м. Донецьк, МФО 334828, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „АТА” м. Київ (01024, м. Київ, вул.Лютеранська,20, р/р 9001 в ЗАТ „ОТП Банк” м. Київ, МФО 300528, ) заборгованість у розмірі 3833грн.57коп., 3% річних у розмірі 23грн.94коп., інфляційні у розмірі 379грн.80коп., держмито у сумі 102грн.00коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118, 00 грн.

Рішення оголошено у судовому засіданні 17.06.2008року.

Видати наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Радіонова О.О.

Надруковано 4 примірника:

1 – до справи

3—сторонам у справі