ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2008 р.

Справа № 4/270-07-6670

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Петрова М.С.

Суддів: Колоколова С.І.

Разюк Г.П.

при секретарі судового засідання: Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Піщємуха Н.В., довіреність № 01/11-1780 від 20.12.07 р.;

від відповідача: не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлений;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини А2800

на рішення господарського суду Одеської області від 04.02.2008 р.

по справі № 4/270-07-6670

за позовом Комунального підприємства “Теплопостачання міста Одеси”

до Військової частини А 2800 (далі по тексту - в/ч А2800)

про стягнення 27999,9 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

08.08.07 р. КП „Теплопостачання м. Одеси” звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до в/ч 2800 про стягнення 27999,9 грн. боргу за спожиту теплову енергію за період з листопада 2005 р. по квітень 2006 р. на підставі договору №5028 від 05.09.2001 р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04.02.08 р. (суддя Літвінов С.В.) позов КП „Теплопостачання м. Одеси” задоволено, з відповідача стягнуто 27999,9 грн. боргу за спожиту теплову енергію у період з листопада 2005 р. по квітень 2006 р. з огляду на те що, в/ч 2800 не сплатила за вказаний період спожиту теплову енергію та не виконала умови договору №5028, укладеного з КП „Теплокомуненерго”, правонаступником якого є КП „Теплопостачання м. Одеси”.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Одеської області від 04.02.08 р. в/ч 2800 звернулась з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати оскаржене рішення, у позові КП „Теплопостачання м. Одеси” відмовити, оскільки місцевим господарським судом були порушені норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги в/ч 2800 посилається на те, що позивач не довів належними доказами період виникнення заборгованості, а місцевий господарський суд в порушення ст.38 ГПК України не витребував цих доказів, що призвело до прийняття неправильного рішення по даному спору.

На думку скаржника позивач для визначення періоду і суми заборгованості повинен був надати акт звірки розрахунків між в/ч 2800 і КП „Теплопостачання м. Одеси”.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, але в судовому засіданні його представник просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін, вважаючи його обґрунтованим та відповідаючим вимогам чинного законодавства.

Скаржник в судове засідання не з’явився, про час і місце судового засідання належним чином повідомлений, надіслав до суду письмове клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку із тим, що його представник 22.05.08 р. буде знаходитися у іншому судовому засіданні. Однак, в підтвердження поважності причин неявки в судове засідання не надав будь-яких доказів, тому це клопотання залишено без задоволення, апеляційна скарга розглянута за відсутністю представника скаржника, оскільки згідно із ст.77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли з за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні. Апеляційним судом таких обставин не встановлено, справа у суді 1 інстанції розглядалася майже півроку, але відповідач не надав доказів сплати боргу у спірний період, не додано таких доказів і до апеляційної скарги, свої доводи щодо оскарженого рішення відповідач навів в апеляційній скарзі, тому судова колегія з врахуванням наведеного не вбачає підстав для відкладення і затягування розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність юридичної оцінки судом першої інстанції встановлених фактичних обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до наступного.

На підставі рішення Одеської міської ради від 27.06.2006р. 101-У „Про реорганізацію комунального підприємства „Одестеплокомуненерго" та комунального підприємства „Одесатеплоенерго" та створення на їх базі підприємства „Теплопостачання міста Одеси", з врахуванням змін внесеними рішенням від 29.09.2006р. № 336-У - комунальне підприємство „Одестеплокомуненерго" та комунальне підприємство „Одесатеплоенерго" були реорганізовані шляхом їх злиття і на їх базі створене комунальне підприємство „Теплопостачання міста Одеси”, яке є повним правонаступником прав та обов'язків КП „Одесатеплокомуненерго" та КП “Одесатеплоенерго”.

05.09.2001 р. КП "Одесатеплоенерго" та військова частина А 2800 уклали договір № 5028 про постачання теплової енергії.

Згідно п. 10.4 вищевказаного договору договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. В наявних матеріалах справи відсутні такі заяви у 2004 р. та 2005 р., тому зазначений вище договір у 2005 р. та 2006 році був чинним.

Відповідно до п. 5.5 вищевказаного договору кількість теплової енергії, що відпущена Споживачу, при відсутності у нього приладів, визначається Енергопостачальною організацією розрахунковим методом.

На виконання договірних зобов’язань КП „Одесатеплоенерго” у спірний період –листопад 2005 р. по квітень 2006 р. постачало теплову енергію відповідачу, вартість якої згідно із розрахунком позивача склала 27999,9 грн. і її обсяги не перевищують орієнтований розподіл теплової енергії в Гігакалоріях, що визначається по місяцям для споживачів без приладів обліку розрахунків, вказаний у додатку 1 вищевказаного договору.

В порушення своїх обов’язків, визначених в п. 3.2. договору, відповідач за спожиту теплову енергію не розрахувався і його борг склав 27999,9 грн.

А ні в суді 1 інстанції, а ні в апеляційній скарзі відповідач згідно із ст.33 ГПК України не оспорював факт постачання позивачем теплової енергії, не спростував розрахунок боргу, та не надав доказів, підтверджуючих сплату спожитої теплової енергії у спірний період. Його доводи щодо невизначеності позивачем спірного періоду спростовуються змістом позовної заяви та розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви.

Таким чином, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд правомірно у відповідності із ст.ст.525, 526 ЦК України задовольнив позов КП „Теплопостачання м. Одеси”, а відповідно із цим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги в/ч 2800 та скасування рішення господарського суду Одеської області.

Посилання скаржника на ненадання позивачем акту звірки взаєморозрахунків як на підставу для скасування оскарженого рішення місцевого господарського суду, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки відповідачу протягом майже 6 місяців розгляду даної справи у суді 1 інстанції ніщо не заважало надати платіжні доручення або інші документи, які підтверджують сплату вартості спожитої теплової енергії у спірний період.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подачу апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49,99,101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу військової частини 2800 залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 04.02.08 р. –без змін.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя М.С. Петров

Суддя Г.П. Разюк

Суддя С.І. Колоколов