ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.08

Справа №АС 9/239-08.

За позовом: Управління пенсійного фонду України в Білопільському районі, м.Білопілля.

До відповідача: Приватного геодезично – землевпорядного центру «Землі Білопільщини», м. Ворожба

Про стягнення 1 341 грн. 12 коп.

Суддя           Лущик м.С.

ПРи секретарі с/з ГОрдієнко Ж.М..

За участю представників сторін:

від позивача:          Макаренко О.І., довіреність № 3301/01-01-39 від 11.06.2008 року.

від відповідача:            Міськов Є.П.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить стягнути з відповідача на користь 1341 грн. 12 коп. заборгованості по внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за листопад 2007 року –лютий 2008 року.

Відповідач надав відзив на позовну заву, згідно якого проти позовних вимог заперечує.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши наявні докази для вирішення справи по суті, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з наступного:

Згідно преамбули, Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ (далі - Закон) , який набрав чинності 01.01.2004, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Стаття 5 Закону регулює відносини, що виникають між суб’єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Згідно ч.2 ст.5 Закону, виключно цим Законом визначаються принципи та структура системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до п.1 ст. 14 Закону фізичні та юридичні особи - суб’єкти підприємницької діяльності (включаючи тих, які обрали особливий спосіб оподаткування доходів) є страхувальниками для фізичних осіб, що працюють у них на умовах трудового договору (контракту), або інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, а згідно статті 15 - платниками страхових внесків, до яких віднесений і Приватний геодезично-землевпорядний центр "Землі Білопільщини" (далі -Відповідач).

Частина 2 ст.17 Закону встановлює обов'язки страхувальників, один із яких нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Однак Відповідач, порушуючи вимоги абз. 1 п. 1 ст. 19 та п.1 ч. 8 Прикінцевих положень Закону, не здійснював нарахування внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за ставкою 32 % за березень, квітень, травень та червень 2004 року, тому управлінням Пенсійного фонду України в Білопільському районі за наслідками виявлених 19.07.2004 року під час документальної перевірки порушень, було донараховано 1219,67 грн. страхових внесків, які узгоджено у встановленому законом порядку та на день подання позовної заяви від 31.03.2008 № 1950/01-07-08 до господарського суду сплачено в порядку календарної черговості виникнення боргу ( ст. 106 Закону).

Крім того до Відповідача були застосовані фінансові санкції та нарахована пеня згідно рішень: від 19.04.04 № 29 в сумі 170 грн. 00коп.; від 19.07.04 № 27 в сумі 185 грн. 95 коп.; від 28.12.06 № 661 в сумі 896 грн. 28 коп., які узгоджено у встановленому законом порядку та не оскаржені Відповідачем, та на день подання позовної заяви від 31.03.2008 № 1950/01-07-08 до господарського суду теж сплачено в порядку календарної черговості виникнення боргу ( ст. 106 Закону).

Таким чином, за даними картки особового рахунку Відповідача за період з 01.01.04 по 31.03.08 (Розрахунок додається) недоїмка зі сплати страхових внесків складається з таких показників:

1.          Переплата станом на 01.01.04 - 35 грн. 79 коп.

2.          Нараховано до сплати Відповідачем зобов'язань згідно звіту додаток 23 - 10310 грн. 53 коп.

3.          Донараховано страхових внесків згідно акту перевірки від 19.07.04 - 1219 грн. 67 коп.

4.          Застосовано фінансових санкцій та нараховано пені - 1252 грн. 23 коп.

5.          Сплачено страхових внесків - 8348 грн. 06 коп.

6.          Зараховано єдиного податку - 3057 грн. 46 коп.

7.          Недоїмка станом на 31.03.08 складає 1341 грн. 12 коп.

Отже, недоїмка зі сплати страхових внесків, що заявлена в позовній заяві в сумі 1341 грн. 12 коп. є поточною заборгованістю зі сплати страхових внесків за листопад, грудень 2007 року та січень, лютий 2008 року .

Оскільки на сьогодні не вилучено із законодавства про спрощену систему оподаткування положень, які стосуються спрямування коштів до Пенсійного фонду України, Відповідачу здійснюється зарахування частки єдиного податку (42%) в рахунок сплати страхових внесків за найманих працівників .

Відповідач у відзиві посилається на зміни до статті 55 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік", що внесені Законом від 01.07.2004. Однак ця стаття Закону не містить положень щодо відміни пільги з нарахування страхових внесків у розмірі 32 % фонду оплати праці найманих працівників у січні-червні 2004 року, а передбачає виключення спрямування коштів від сплати частини єдиного та фіксованого податку суб'єктами малого підприємництва до Пенсійного фонду України та відрахувань на обов'язкове соціальне страхування. Фактично ця стаття Закону є декларативною, оскільки упродовж всього 2004 року Держказначейство здійснювало відрахування до Пенсійного фонду часток єдиного та фіксованого податку. Відповідно Відповідачу за період з 01.07.04 по 01.01.05 зараховано 431 грн. 76 коп. від сплаченого єдиного податку в рахунок нарахованих до сплати страхових внесків за ставкою 32 %.

Таким чином доводи, наведені Відповідачем, не спростовують підстав для стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків, виходячи з наступного:

Частиною 6 статті 18 Закону встановлено, що законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати;

Частиною 4 статті 18 Закону передбачено, що страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Отже, саме Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який є спеціальним, регулює правовідносини, що виникають між суб’єктами загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Враховуючи вище ви кладене суд визнає вимог позивача правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а заперечення відповідача до уваги судом не приймаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Стягнути з Приватного геодезично – землевпорядного центру «Землі Білопільщини», (41810,Сумська область, Білопільський район, м. Ворожба , вул. Некрасова, 3, код 30748924) на користь Управління Пенсійного фонду в білопільському районі (41800,Сумська область, м. Білопілля , вул. Макаренка,7, код 21129778) 1 341 грн. 12 коп. боргу по внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Роз’яснити позивачу, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, виконавчий лист видається за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено. Якщо судове рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину судового рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.( ст. 258 КАСУ).

Суддя М.С. Лущик.

Повний текс постанови підписаний 13.06.2008 року.