СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.08                                                                                 Справа № 14/32

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Тетра Хім”, м.Луганськ

до Приватного підприємства “Луганськгазсервіс 1”, м. Луганськ

про стягнення 60000 грн. та припинення зобов’язання у розмірі 20739 грн. 50 коп.

Суддя Лісовицький Є.А.

Представники:

від позивача –не прибув

від відповідача –директор Котляров О.А.; Головков О.О., довіреність № 20 від 27.02.08.;

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв’язку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача неустойки у сумі 60000 грн.00 коп. та припинити зобов’язання позивача перед відповідачем за договором за договором субпідряду від 14.12.06 №ДГ-019 та договором поставки від 01.09.06 №ДГ -009 на суму 20739,50 грн.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 28.02.08 №21 проти заявлених позовних вимог заперечує частково, а саме проти нарахування 60000грн. 00 коп. неустойки з мотивів відсутності погодження строку виконання робіт.

Після порушення провадження у справі відповідач надіслав 05.03.08 позивачу підписану угоду про припинення зобов’язань за договором субпідряду від 14.12.06 №ДГ-019 та договором поставки від 01.09.06 №ДГ -009 на суму 20739,50 грн.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами у справі укладено договір субпідряду від "14" грудня 2006 року за № ДГ-019 про проведення монтажних та пусконалагоджувальних робіт при капітальному ремонті будівлі.

За цим Договором субпідряду Відповідач брав на себе зобов'язання з виконання монтажних робіт щодо встановлення двох систем теплопостачання (надалі САТ) та проведення пусконалагоджувальних робіт САТ при капітальному ремонті нежитлової будівлі розташованої за адресою: м. Лисичанськ вул. Свердлова, 350 (далі - Об'єкт).

Договірна вартість робіт згідно п. 5.1. ст. 5 Договору субпідряду складає 250000 грн.

Строк виконання монтажних робіт згідно п. 4.1. ст. 4 Договору субпідряду складав період з 14 грудня 2007 року до 20 січня 2007 року, окрім цього протягом семи робочих днів після закінчення вказаного строку (до 30.01.2007 р.) Відповідач зобов'язаний був провести пусконалагоджувальні роботи та здати Позивачу усі роботи на об’єкті, за актом приймання виконаних робіт (форма КБ - 2в) відповідно до умов Договору субпідряду (ст.3).

Проте Відповідач припустив порушення строків виконання робіт та здав роботи Позивачу лише 15 березня 2007 року, період прострочення виконання робіт склав 44 календарних днів, що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт за березень місяць 2007 року.

На підставі п 8.3. статті 8 Договору субпідряду у разі відкладення дня здавання робіт з вини Відповідача, останній зобов'язаний виплатити Позивачу неустойку у розмірі 0,1% від розміру Договірної вартості робіт за Договором субпідряду за кожен день прострочення. Тому позивач просить стягнути з відповідача пеню 11000 грн.

Крім того, позивач зазначає, що 25.01.2007 року між Замовником капітального ремонту ТОВ «Калькаліт-Україна 1»(далі - Замовник) та Відповідачем був укладений прямий Договір на технічне обслуговування № 1.

Відповідно до умов Договору субпідряду та Договору на технічне обслуговування № 1 Відповідач є зобов'язаним надавати Замовнику послуги та виконувати роботи з технічного обслуговування двох САТ, з моменту здавання робіт за Договором субпідряду 15 березня 2007 до цього часу Відповідач жодного разу не виконав своїх гарантійних зобов'язань, технічне обслуговування САТ на об’єкті не проводив, введення САТ в експлуатацію в опалюваний сезон не забезпечив, наслідок цього, 05.10.2007 року Замовник був вимушений притягнути до обслуговування САТ - Сторонню організацію ТОВ «Промтекс», яка провела усі необхідні роботи з технічного обслуговування САТ.

Цим, Відповідач порушив виконання своїх гарантійних зобов'язань встановлених Договором субпідряду, у тому числі припустив порушення строків виконання робіт з технічного обслуговування САТ, своєчасність яких гарантував у Договорі субпідряду. Період прострочення виконання гарантійних зобов'язань склав 196 календарних днів, нарахованих Позивачем з 22 березня 2007 року - дня, коли Відповідачем повинні були виконати перші окремі види робіт з технічного обслуговування САТ (протягом тижня з дня здавання робіт відповідачем на об’єкті) до дня запрошення сторонньої організації до обслуговування САТ - 05 жовтня 2007 року.

На підставі п 8.3. статті 8 Договору Субпідряду у разі зриву графіку виробничих робіт чи порушення інших строків передбачених умовами цього Договору, Відповідач зобов'язаний виплатити Позивачу неустойку у розмірі 0,1% від розміру Договірної вартості робіт за Договором за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

За дане порушення позивач просить стягнути пеню 49000 грн.

У Відповідача існувала заборгованість перед Позивачем за послуги Генпідряду за Договором субпідряду та за придбаний у Позивача товар, що виникла за Договором поставки № ДГ -009 від 01.09.2006 року загальним розміром 20739,50 грн.

У відповідності до ст. 203 ГКУ Позивач 21.01.08 направив Відповідача заяву про припинення зобов’язань заліком зустрічних однорідних вимог (угода від 19.01.08), яка отримана відповідачем 11.02.08 (а.с.101). Угода сторонами підписана.

Позивач просить стягнути неустойку у сумі 60000 грн.00 коп. та припинити зобов’язання позивача перед відповідачем за договором за договором субпідряду від 14.12.06 №ДГ-019 та договором поставки від 01.09.06 №ДГ -009 на суму 20739,50 грн.

Оцінивши обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Строк виконання монтажних робіт згідно п. 4.1. ст. 4 Договору субпідряду складав період з 14 грудня 2007 року до 20 січня 2007 року, окрім цього протягом семи робочих днів після закінчення вказаного строку (до 30.01.2007 р.) Відповідач зобов'язаний був провести пусконалагоджувальні роботи та здати Позивачу усі роботи на об’єкті, за актом приймання виконаних робіт (форма КБ - 2в) відповідно до умов Договору субпідряду (ст.3).

Посилання сторін на дату 14.12.07 як дату початку робіт, а дату 20.01.07 –їх закінчення є беззмістовним. Позивач стверджує, що при складанні договору допущено помилку у зазначенні року початку робіт –замість 2006 вказано 2007 рік. Як на доказ своїх тверджень посилається на ту обставину, що відповідач розпочав роботи саме у грудні 2006 року.

Відповідач заперечує проти погодження строку виконання робіт.

Суд критично оцінює твердження відповідача, оскільки фактичними діями сторін (початок виконання робіт відповідачем, прийняття робіт позивачем) підтверджується, що сторони досягли згоди щодо початку робіт у 2006 році. Тому дата закінчення робіт –20.01.07 є однозначно погодженою сторонами.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач припустив порушення строків виконання робіт та здав роботи Позивачу лише 15 березня 2007 року, період прострочення виконання робіт склав 44 календарних днів, що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт за березень місяць 2007 року.

На підставі п 8.3. статті 8 Договору субпідряду у разі відкладення дня здавання робіт з вини Відповідача, останній зобов'язаний виплатити Позивачу пеню у розмірі 0,1% від розміру Договірної вартості робіт за Договором субпідряду за кожен день прострочення що складає 11000 грн.

Тому позовна вимога про стягнення 11000 грн. підлягає задоволенню.

Вимоги Позивача про стягнення з Відповідача неустойки у розмірі 49000 грн., за невиконання Відповідачем гарантійних зобов'язань, за договором підряду, не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договір субпідряду, ДГ-019 від 14 грудня 2006 року, є чинним, на час розгляду позовної заяви у суді в частині гарантійних зобов'язань, так як згідно до П. 9.2 договору гарантійним строком по кожному із видів робіт будуть вважатися строки, визначені законодавством України але не менше ніж два роки з дня прийняття об’єкту Замовником, тобто дія Договору підряду у частині гарантійних зобов’язань припиняється у 2009 році.

Позивач не надав, як доказ, Гарантійних талонів, котрі б вказували на наявність виявлених дефектів та їх усунення, актів про виявлення та усунення дефектів передбачених П 9.4 та П.9.5 Договору субпідряду від 14 грудня 2006 року.

Ствердження Позивача що він має законні права вимагати з Відповідача неустойку за Договором на технічне обслуговування № 1, є хибним по суті з наступних підстав.

Згідно з п. 9.1 ст. 9 Договору субпідряду, сторонами якого є Позивач та Відповідач, останній гарантував Позивачеві :

Своєчасне усунення недоліків та дефектів, виявлених під час приймання робіт та у період гарантійної експлуатації у відповідності з додатковими договорами на обслуговування, але у цьому пункті, як і у самому Договорі субпідряду, не передбачено, з ким повинні бути укладені договори на технічне обслуговування з Позивачем чи з третьою особою.

Договір на технічне обслуговування № 1 у даному випадку укладений Відповідачем з третьою особою ТОВ «Калькаліт Україна 1 », яка не має ніяких господарських стосунків з Позивачем та Відповідачем згідно до договору Субпідряду від 14 грудня 2006 року. Договором на технічне обслуговування № 1 укладеним ТОВ «Калькаліт Україна 1»та Відповідачем, не передбачено делегування повноважень ТОВ «Калькаліт Україна 1»ТОВ «Компанія «Тетра Хім»в частині контролю виконання умов Договору на технічне обслуговування Відповідачем.

Позивач плутає поняття гарантійних зобов’язань та технічного обслуговування за окремим договором.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Статтею 203 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Судом витребувані від сторін первісні документи, що підтверджують реальність вимог та настання їх строку. Сторони надали такі документи.

У відповідності до ст. 203 ГКУ Позивач 21.01.08 направив Відповідача заяву про припинення зобов’язань заліком зустрічних однорідних вимог (угода від 19.01.08), яка отримана відповідачем 11.02.08 (а.с.101). Угода сторонами підписана.

Таким чином, на момент пред’явлення позову до суду (12.02.08) залік вимог уже відбувся.

Тому у задоволенні вимоги про припинення зобов’язання позивача перед відповідачем за договором за договором субпідряду від 14.12.06 №ДГ-019 та договором поставки від 01.09.06 №ДГ -009 на суму 20739,50 грн. слід відмовити, оскільки таке зобов’язання припинилось до звернення до суду.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Судові витрати за немайновою вимогою покладаються на позивача. Зайве сплачене держмито у сумі 122 грн. 40 коп. підлягає поверненню позивачу.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства “Луганськгазсервіс 1”, м. Луганськ, вул. 2-га Червонознаменна, б.22, кв.4, ідентифікаційний код 31784649 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Тетра Хім”, м.Луганськ, вул.Фрунзе, б.4, кв.186, ідентифікаційний код 32201915 пеню 11000 грн., витрати на сплачене держмито 110 грн. і на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 21 грн. 63 коп. Наказ видати.

3. В решті позову відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “Компанія “Тетра Хім”, м.Луганськ, вул.Фрунзе, б.4, кв.186, ідентифікаційний код 32201915 зайве сплачене держмито у сумі 122 грн. 40 коп. за платіжним дорученням № 75 від 20.02.08 через філію відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра»Луганське регіональне управління. Підставою для повернення є дане рішення скріплене печаткою суду.

У судовому засіданні 17.04.08 було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення. Дане рішення набирає законної сили через десять днів з дня підписання рішення, виготовленого відповідно до вимог ст.84 ГПК України.

Дата підписання рішення 21.04.08.

Суддя Є.А.Лісовицький