ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"17" квітня 2008 р.                                                  Справа № 11/128а

За позовом: Державної податкової інспекції у м. Чернігові

14000, м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Росія»

14000, м. Чернігів, вул. Дніпровська, 34

Про стягнення 2531,30 грн. податкового боргу за рахунок активів

Суддя Ю.М. Бобров

Секретар А.А.Радченко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від Позивача: Рудник Т.В. –держподатінспектор, дов. від 09.01.08 р. № 36/9/10-010.

Від Відповідача: не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Державною податковою інспекцією у м. Чернігів подано адміністративний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Росія»м. Чернігів про стягнення 2531,30 грн. податкового боргу за рахунок активів боржника.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач письмових заперечень проти позову не надав, у призначене судове засідання представника не направив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

Судова повістка та ухвала суду, направлені на юридичну адресу відповідача, повернуті відділенням зв’язку з поміткою, що за даною адресою товариство не значиться.

Суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами (доказами) за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Росія»26.09.00 р. зареєстровано Виконкомом Чернігівської міської ради як суб’єкта підприємницької діяльності –юридичну особу. Відповідача взято на податковий облік в ДПІ у м. Чернігові як платника податків з 13.10.00 р.

Відповідно до ст.ст. 9, 11 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.91 р. № 1251-ХІІ (із змінами і доповненнями) платник податків зобов’язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законодавством терміни, а також несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків та дотримання вимог податкового законодавства.

Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачує до бюджету належні суми податків.

Станом на 13.02.08 р. загальний податковий борг (узгоджене податкове зобов’язання) відповідача перед бюджетами становить 2531,30 грн., а саме:

-          по податку на прибуток приватних підприємств - 2379,85 грн. боргу (з урахуванням сплати в сумі 0, 15 грн.);

-          по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів – 151,45 грн. боргу, в т.ч. 17,69 грн. пені (з урахуванням сплати 185,75 грн.).

Вказана сума боргу є узгодженою та виникла на підставі самостійно визначеного та поданого відповідачем до податкового органу розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів на 2004 рік, згідно якої податкове зобов’язання відповідача за 4 квартал 2004 р. складає 118,75 грн., а також прийнятих інспекцією податкових повідомлень–рішень:

- від 22.03.05 р. № 001331700/0, № /0, № /0, якими на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.00 р. (далі –Закон № 2181) за затримку граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання по податку з власників транспортних засобів відповідачу визначені штрафні санкцій в сумі 200,76 грн.;

- від 21.06.05 р. № /0, від 18.09.07 р. № 001885150/0, від 14.11.05 р. № /0, від 17.02.06 р. № /0, від 13.06.07 р. № /0, від 29.01.07 р. № 001481510/0, від 27.03.07 р.№ /0, від 17.11.06 р. № /0, якими за порушення п.16.4 ст. 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.94 р. № 334/94-ВР, абз. «б»п.п.4.1.4 п.4.1 ст. 4, згідно з п.п. «а»п.п.4.2.2 п.4.2 ст. 4 та на підставі п.п. 17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181 відповідачу визначено податкове зобов’язання по податку на прибуток приватних підприємств у вигляді штрафних санкцій в сумі 2380,00 грн.

Вказані податкові повідомлення –рішення, які згідно актів розміщені на дошці податкових оголошень в зв’язку з відсутністю відповідача за юридичною адресою, відповідачем не оскаржувались, не скасовані та недійсними в судовому порядку не визнавались.

Сума боргу підтверджується також довідкою позивача, яка додана до позовної заяви.

Згідно п.4.1.1 п.4.1 ст. 4 Закону № 2181 платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов’язання, яку зазначає у податковій декларації.

Відповідно до п.п. 4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону № 2181 податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); в) календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року; г) календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до 1 квітня року, наступного за звітним.

Платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку (п.п.17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181).

Відповідно п.п.5.1 ст.5 Закону № 2181 податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

У разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу (п.п.17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181).

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону № 2181 податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 Закону № 2181, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідач у визначений законодавством термін податкове зобов’язання не оскаржив, тому у відповідності з п.п.5.2.2. п.5.2 ст. 5 Закону воно вважається узгодженим з першого дня, наступного після закінчення терміну, наданого Законом для оскарження.

Згідно п.п.16.1.1 п.16.1 ст. 16 Закону № 2181 після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов’язання на суму податкового боргу по податку з власників транспортних засобів відповідачу нарахована пеня в сумі 17,69 грн.

Узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, встановлені ст. 5 Закону № 2181, визнається сумою податкового боргу платника податків у відповідності з п.п.5.4.1 п.5.4 ст. 5 Закону.

Вжиті позивачем передбачені Законом № 2181 заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату. Направлені позивачем відповідно до п.6.2 ст. 6 Закону № 2181 на юридичну адресу відповідача перша податкова вимога № 1/867 від 27.04.05 р. та друга податкова вимога № 2/1451 від 04.07.05 р., які розміщені на дошці податкових оголошень згідно актів від 30.03.05 р. та 08.08.05 р. відповідно в зв’язку з відсутністю відповідача за юридичною адресою, залишені ТОВ «ТД «Росія»” без задоволення.

Відповідно до п.п.6.2.4 п.6.2 ст. 6 Закону № 2181 у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

На день розгляду справи податковий борг в сумі 2531,30 грн. відповідачем не сплачений.

Примусове стягнення податкової заборгованості –передбачена законодавством України процедура погашення податкової заборгованості платника податків шляхом звернення стягнення на активи відповідного платника податків.

Активами платника податків згідно з п.1.7 ст. 1 Закону № 2181 є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Зважаючи на те, що вищенаведений податковий борг підтверджується матеріалами справи, відповідно до п. п. 3.1.1. п.3.1. ст.3 Закону № 2181, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобов’язань виключно за рішенням суду.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підтверджені належними і допустимим доказами, суд вважає за можливе прийняти рішення по справі без участі в судовому засіданні представника відповідача.

Представник позивача проти прийняття рішення по справі без участі представника відповідача не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені Позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Росія»” (14000, м. Чернігів, вул. Дніпровська, 34, р/р 4001 ЧРУ «Приватбанк»м. Чернігів, МФО 353586, код 31188328) за рахунок його активів до Державного бюджету, одержувач, Державний бюджет, банк: ГУДКУ в чернігівській області, МФО 853592, код 22825965 на р/р 0002, код 79,85 грн. податкового боргу по податку на прибуток приватних підприємств, до Місцевого бюджету, одержувач: Місцевий бюджет, код 22825965, банк: ГУДК у Чернігівській області, МФО 853592 на р/р 0002, код 1,45 грн. податкового боргу по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні 17.04.08 р. проголошено тільки в ступну та резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 22.04.08 р.

Суддя Ю.М.Бобров