ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 09/1365а

"07" травня 2008 р., 09 год. 10 хв.           м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Курченко Н.М.,

при секретарі –Мирошниченко Б.В.

за участю представників сторін: позивача – Кононенко Л.М., ліквідатор, Мисюра Л.Г., Котик Г.І. за довіреностями, відповідача –Мальченко Т.С., Левенець А.М. за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коопер Компані», м.Черкаси до Державної податкової інспекції у місті Черкаси про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ :

Подано адміністративний позов, у якому позивач просить визнати недійсним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Черкаси (відповідач) від 10.12.2007 року №/0, за яким визначено суму податкового зобов’язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з єдиного податку для юридичних осіб в загальній сумі 11 098,00грн.

В якості запобіжного заходу на період розгляду справи позивач просив заборонити виконання податкового повідомлення-рішення від 10.12.2007 року №/0 та повторних податкових повідомлень-рішень від 18.02.2008 року №/1 та від 04.03.2008 року №/2.

Заявою про уточнення позовних вимог позивач просить визнати недійсними з підстав, викладених у позовній заяві, податкові повідомлення-рішення відповідача:

- від 10.12 2007 року №/0 про визначення податкового зобов’язання за платежем з єдиного податку на підприємницьку діяльність з юридичних осіб усього в сумі 11 098,00 грн., у тому числі: основний платіж –8762,00 грн., штрафні (фінансові) санкції –2336,00 грн. (далі - перше спірне рішення);

- від 18.02.2008 року №/1 про визначення податкового зобов’язання за платежем з єдиного податку на підприємницьку діяльність з юридичних осіб усього в сумі 6375,00 грн., у тому числі: основний платіж –4377,00 грн., штрафні (фінансові) санкції –1998,00 грн., яке прийняте за результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 10.12 2007 року №/0 (далі –друге спірне рішення);

- від 04.03.2008 року №/2 про визначення податкового зобов’язання за платежем з єдиного податку на підприємницьку діяльність з юридичних осіб усього в сумі 6375,00 грн., у тому числі: основний платіж –4377,00 грн., штрафні (фінансові) санкції –1998,00 грн., яке прийняте за результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 18.02.2008 року №/1 (далі –третє спірне рішення).

Позовні вимоги мотивовані наступним:

- актом перевірки дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства встановлено, що ТОВ «Коопер Компані»(позивач), перебуваючи на спрощеній системі оподаткування 10% не включило до складу доходів, що підлягають оподаткуванню єдиним податком, поворотну фінансову допомогу, а саме: згідно кредитного договору від 09.01.2006 року товариство отримало на розрахунковий рахунок 43 845,00 грн. поворотної фінансової допомоги від Карманова М.В. (фізична особа, засновник), у тому числі: 4 квартал 2005 року –5 000,00 грн., 1 квартал 2006 року –6 000,00 грн., 2 квартал 2006 року –2 825,00 грн., 3 квартал 2006 року –10 000,00 грн., 1 квартал 2007 року –11 000,00 грн., 2 квартал 2007 року –9 020,00 грн., і оскільки на момент перевірки поворотна фінансова допомога залишилась неповернутою, то за висновком відповідача повинна включатись до складу позареалізаційних доходів, тобто одна і та ж сума два рази включається до об’єкту оподаткування єдиним податком за ставкою 10%, перший раз, як від суми поворотної фінансової допомоги, другий раз, як від кредиторської заборгованості від цієї поворотної фінансової допомоги;

- такий висновок відповідача є необґрунтованим та таким, що суперечить чинному законодавству, зокрема: Указу Президента України від 03.07.1998 року №727/98 (в редакції Указу Президента України від 28.06.1999 року №746/99 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва»(далі вживається скорочено –Указ Президента України «Про спрощену систему оподаткування»), Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат суб’єкта малого підприємництва – юридичної особи, яка застосовує спрощену систему оподаткування обліку та звітності, затвердженого наказом ДПА України від 12.10.1999 року №554, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.10.1999 року за №713/4006 (далі вживається скорочено –Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат), Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994 року №334/94-ВР, зі змінами і доповненнями (далі вживається скорочено –ЗУ «Про оподаткування прибутку»);

- згідно ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування»об’єктом оподаткування єдиним податком є виручка від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг). Виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб’єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг);

- пунктом 1.31 ст.1 ЗУ «Про оподаткування прибутку»визначено, що продаж товарів –це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію, незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів;

- поворотна фінансова допомога відповідно до п.п.1.22.2 п.1.22 ст.1 ЗУ «Про оподаткування прибутку»- це сума коштів, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до договорів, які не передбачають нарахування процентів або надання інших видів компенсацій, як плати за користування такими коштами;

- відповідно до ст.3 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування»юридична особа, яка перейшла на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності самостійно обирає одну з таких ставок єдиного податку: 6 відсотків суми виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) без урахування акцизного збору у разі сплати податку на додану вартість згідно із Законом України «Про податок на додану вартість»; 10 відсотків суми виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), за винятком акцизного збору, у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку;

- позивач у своїй діяльності в першу чергу керувався Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування», яким визначені правові підстави та умови застосування спрощеної системи оподаткування для підприємств, згідно якого поворотна фінансова допомога не є виручкою, тому правомірно позивачем не оподаткована єдиним податком.

Відповідач у письмових запереченнях позов, позовні вимоги не визнав повністю, мотивуючи наступним:

- згідно ст.3 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування»юридична особа, яка перейшла на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа самостійно обирає одну з таких ставок єдиного податку: 6 відсотків суми виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) без урахування акцизного збору у разі сплати податку на додану вартість згідно із Законом України «Про податок на додану вартість»; 10 відсотків суми виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), за винятком акцизного збору, у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку;

- статтею 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування»визначено що вважається виручкою, а ст.4 встановлений обов’язок ведення суб’єктами малого підприємництва Книги обліку доходів і витрат, форма якої повинна встановлюватись ДПА України;

- на виконання Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування»наказом ДПА України затверджений Порядок ведення книги обліку доходів і витрат, згідно якого загальний доход підприємства, що оподатковується єдиним податком, включає в себе: всі надходження, отримані на розрахунковий (поточний) рахунок та в касу суб’єкта малого підприємництва від продажу продукції (товарів, робіт, послуг), майна (п.3 Порядку), включаючи основні фонди, які належать суб’єкту малого підприємництва й реалізовані у звітному (податковому) періоді (п.4 Порядку), позареалізаційні доходи та виручка від іншої реалізації (п.5 Порядку);

-          у пункті 5 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, як приклад наведений перелік надходжень, які відносяться до позареалізаційних доходів та виручки від іншої реалізації, і цей перелік не є вичерпним;

-          таким чином, підприємства, що застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, з метою оподаткування єдиним податком повинні враховувати всі надходження, отримані на їх розрахункові рахунки та в касу підприємства від продажу продукції (товарів, робіт, послуг), суми позареалізаційних доходів, включаючи поворотну фінансову допомогу, та виручку від іншої реалізації.

У підготовчому провадженні клопотання позивача про забезпечення позову задоволено частково. Ухвалою суду від 04 квітня 2008 року зупинено дію рішення ДПІ у місті Черкаси від 10.12.2007 року №/0.

У судовому засіданні:

- представники позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, спростовуючи доводи відповідача та його представників, посилались на правомірність не включення до об’єкту оподаткування єдиним податком поворотної фінансової допомоги, також посилались на те, що з цього питання були численні листи ДПА України, якими керувався позивач, судова практика з аналогічних спорів свідчить також про правомірність обліку позивача;

- представники відповідача просили у позові відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, спростовуючи доводи представників позивача, посилались на те, що позивач керувався застарілими листами ДПА України, які не є нормативними актами, а судова практика адміністративних судів з аналогічних спорів відповідає висновкам податкової інспекції, а не позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач створений громадянином України Кармановим М.В., Статут затверджений засновником, перереєстрований 10.08.2005 року, номер запису 5000410.

У період з 26.11.2007 року по 29.11.200 року відповідачем проведена виїзна позапланова перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 17.09.2004 року по 27.11.2007 року у зв’язку з ліквідацією, за результатами якої складений акт від 30.11.2007 року № 2204/23-2/33018271 (далі –акт перевірки).

У періоді, що перевірявся, підприємство було платником єдиного податку за ставкою 10% (свідоцтва про право сплати єдиного податку суб’єктом малого підприємництва –юридичною особою № від 29.06.2005 року, № від 19.04.2006 року, виданих Черкаською ОДПІ та №6 від 13.02.2007 року, виданого ДПІ у місті Черкаси та подавало розрахунки сплати єдиного податку.

Перевіркою встановлено, що підприємство на протязі перевіреного періоду згідно кредитного договору від 09.01.2006 року отримало від Карманова М.В. зворотну фінансову допомогу на загальну суму 43845,00 грн. Кредиторська заборгованість на кінець періоду, що перевірявся становить 43845,00 грн. (неповернута зворотна позика Карманова М.В.) (аркуш 5-6 акту перевірки, п.2.14.7, п.3.1.1).

Відповідно до висновків акту перевірки (розділ 4) перевіркою встановлені порушення вимог:

- ст. 1, 3 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування»та п.5 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат в результаті чого встановлено недоплату єдиного податку за ставкою 10% в сумі 8762,00 грн. у тому числі по періодах:

4 квартал 2005 року на суму 500,00 грн.;

1 квартал 2006 року на суму –599,00 грн.;

2 квартал 2006 року на суму 282,50 грн.;

3 квартал 2006 року на суму 1000,00 грн.;

1 квартал 2007 року на суму 1097,00 грн.

2 квартал 2007 року на суму 899,00 грн.;

4 квартал 2007 року на суму 4384,50 грн.

Згідно з підпунктом «б», підпункту 4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року №2181-ІІІ (далі –ЗУ№2181) та згідно зі ст. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування», на підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято перше спірне рішення від 10 грудня 2007 року №/0, у якому вказано на встановлене порушення відповідно до п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 ЗУ №2181 у зв’язку з чим визначено суму податкового зобов’язання за платежем: єдиний податок для юридичних осіб –усього 11098 грн. у тому числі: за основним платежем –8762 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями –2336 грн.

Перше спірне рішення позивач оскаржив спочатку до ДПІ у місті Черкаси. Рішенням ДПІ у місті Черкаси від 13.02.2008 року №3320/25009 «Про результати розгляду первинної скарги»скасоване податкове повідомлення-рішення від 10.12.2007 року №/0 у частині 4384,50 грн. нарахованого єдиного податку та 338,00 грн. застосованої штрафної санкції, а в іншій частині (4377,50 нарахованого єдиного податку та 1998,00 грн. застосованої штрафної санкції) зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін. З врахуванням рішення про результати розгляду первинної скарги, відповідач прийняв друге спірне рішення від 18 лютого 2008 року №/1, за яким визначив суму податкового зобов’язання за платежем: єдиний податок для юридичних осіб усього - 6375 грн., у тому числі: за основним платежем –4377 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями –1998 грн.

Друге спірне рішення позивач оскаржив до ДПА у Черкаській області. Рішенням ДПА в Черкаській області від 26.02.2008 року №3556/25-010 податкове повідомлення-рішення залишено без змін. З врахуванням рішення ДПА в Черкаській області про результати розгляду скарги позивача, відповідач прийняв третє спірне рішення від 04 березня 2008 року, №/2, за яким визначив суму податкового зобов’язання за платежем: єдиний податок для юридичних осіб усього - 6375 грн., у тому числі: за основним платежем –4377 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями –1998 грн.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, з огляду на наступне.

Підставою для визначення суми податкового зобов’язання за спірними рішеннями став зазначений у акті перевірки висновок відповідача про порушення позивачем ст.ст. 1, 3 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування», а саме: заниження бази оподаткування при обчисленні єдиного податку на суму грошових коштів поворотної фінансової допомоги в загальній сумі 43845 грн., отриманої на розрахунковий рахунок позивача від фізичної особи. Відповідач вважає, що зазначена сума коштів, згідно ст. 3 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування», повинна була бути включена позивачем до об’єкта оподаткування єдиним податком у податковому періоді їх отримання.

Позивач є платником єдиного податку за ставкою 10%, що встановлено при перевірці і не заперечується відповідачем.

У відповідності до ст.3 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування», на порушення якої посилається відповідач, встановлено, що суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа, який перейшов на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, самостійно обирає одну з наступних ставок єдиного податку:

6 відсотків суми виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) без урахування акцизного збору у разі сплати податку на додану вартість згідно із Законом України «Про податок на додану вартість»;

10 відсотків суми виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), за винятком акцизного збору, у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Суб'єкти підприємницької діяльності - юридичні особи сплачують єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах:

до Державного бюджету України - 20 відсотків;

до місцевого бюджету - 23 відсотки;

до Пенсійного фонду України - 42 відсотки;

на обов'язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.

Платники єдиного податку - юридичні особи ведуть податковий облік за тими податками, платниками яких вони є згідно з цим Указом.

Частиною третьою статті 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування»встановлено, що виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Згідно ст. 4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування»форма книги обліку доходів і витрат, що підлягають оподаткуванню відповідно до цього Указу, і порядок її ведення суб'єктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

За результатами господарської діяльності за звітний (податковий) період (квартал) суб'єкти малого підприємництва - юридичні особи подають до органу державної податкової служби до 20 числа місяця, що наступає за звітним (податковим) періодом, розрахунки про сплату єдиного податку, акцизного збору і, в разі обрання ними єдиного податку за ставкою 6 відсотків, розрахунок про сплату податку на додану вартість, а також платіжні доручення на сплату єдиного податку за звітний період з позначкою банку про зарахування коштів.

Суб'єкт малого підприємництва - юридична особа зобов'язана вести книгу обліку доходів і витрат і касову книгу.

ДПА України на виконання ст. 4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування»прийняла Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат. Відповідно до п.2 цього Порядку у графі 6 «Загальна сума виручки та позареалізаційних доходів»відображаються всі надходження, отримані на розрахунковий (поточний) рахунок та в касу суб'єктом малого підприємництва від продажу продукції (товарів, робіт, послуг), майна, включаючи основні фонди, які належать суб'єкту малого підприємництва й реалізовані у звітному (податковому) періоді, позареалізаційні доходи та виручка від іншої реалізації.

У пункті 5 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат у графі 5 «Позареалізаційні доходи та виручка від іншої реалізації»відображаютьсявідображаються суми, фактично отримані суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий (поточний) рахунок та в касу від інших операцій (фінансовий результат від продажу цінних паперів, малоцінних швидкозношуваних предметів, матеріалів, палива, орендна плата, проценти, грошові кошти, отримані у вигляді безповоротної фінансової допомоги, кредиторська заборгованість, щодо якої минув строк позовної давності, а також дивіденди, якщо вони не були оподатковані у джерела виплати відповідно до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств").

Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що суб'єкти малого підприємництва - юридичні особи, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності (надалі - суб'єкти малого підприємництва), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат суб'єкта малого підприємництва - юридичної особи, яка застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, в якій у хронологічній послідовності на підставі первинних документів здійснюються записи про операції, що відбулися у звітному (податковому) періоді.

Наведені норми Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат свідчать про те, що визначена Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування»база оподаткування єдиним податком, була істотно розширена наказом ДПА України, яким був затверджений вищенаведений Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат .

Вказаний Порядок визначає тільки облікові аспекти діяльності підприємств, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності і не встановлює порядок оподаткування єдиним податком.

В наказі ДПА України від 12.10.1999 року №553 «Про затвердження форми розрахунку сплати єдиного податку суб’єкта малого підприємництва –юридичною особою», яким встановлені форми податкової звітності, позареалізаційні доходи, виручка від іншої реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), поворотна фінансова допомога, у складі бази оподаткування єдиним податку не згадується.

Згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року за №860/4153 поворотна фінансова допомога, на яку не нараховуються проценти, не підпадає під ознаки доходу (виручки). Відповідач не перевіряв і не досліджував наявність економічної вигоди підприємства від надання поворотної фінансової допомоги.

Окрім цього, суд враховує також те, що у платників єдиного податку відсутня можливість зменшення бази оподаткування єдиного податку у податковому періоді, у якому поворотна фінансова допомога повертається.

Відповідно до ст.9 КАС України суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З огляду на викладене, суд вважає, що у відповідності до приписів ст. 3 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування»єдиний податок нараховується на суму виручки отриманої безпосередньо від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), до якої не відноситься поворотна фінансова допомога.

Згідно ст. 20 Господарського кодексу України (ГК України) позивач, як суб’єкт господарювання, має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вимоги, які може містити адміністративний позов, визначені ч.3 ст.105 КАС України. Окрім вимог, зазначених у ч.3 ст.105 КАС України, позовна заява може містити інші вимоги на захист прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин. Таким чином, вимога позивача про визнання спірних рішень недійсними відповідає встановленому законом матеріально-правовому способу захисту порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, спірні рішення суд вважає необґрунтованими, прийнятими без врахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, таким, що ґрунтується на неправильному тлумаченні та застосуванні Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування», та такими, що порушують права позивача на податкову пільгу спрощеної системи оподаткування, отже підлягають визнанню недійсними.

Відповідно до ст. 94, Прикінцевих та перехідних положень КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі, встановленому КАС України, тобто 3,40 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Черкаси:

- від 10 грудня 2007 року №/0 про визначення ТОВ «Коопер Компані»податкового зобов’язання з єдиного податку в загальній сумі 11098,00 грн., у тому числі: основний платіж –8762,00 грн., штрафні (фінансові) санкції –2336,00 грн.;

- від 18 лютого 2008 року №/1 про визначення ТОВ «Коопер Компані»податкового зобов’язання з єдиного податку в загальній сумі 6375,00 грн., у тому числі: основний платіж –4377,00 грн., штрафні (фінансові) санкції –1998,00 грн.;

- від 04 березня 2008 року №/2 про визначення ТОВ «Коопер Компані»податкового зобов’язання з єдиного податку в загальній сумі 6375,00 грн., у тому числі: основний платіж –4377,00 грн., штрафні (фінансові) санкції –1998,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у Черкаській області, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю, «Коопер Компані»м. Черкаси, вул. Смілянська, 44/1 к.310, ідентифікаційний код 33018271 –3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                Н.М.Курченко

Постанова складена в повному обсязі 12 травня 2008 року