ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2008 р.

№
2/277-05

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
судді

Кривди
Д.С. -(доповідача у справі),

суддів:

Жаботиної
Г.В., Уліцького А.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Виноградівської
сільської ради

на
постанову Запорізького
апеляційного господарського суду від 18.12.2007

у
справі

№2/277-05
господарського суду Херсонської області

за
позовом

Виноградівської
сільської ради

до

1)          ВАТ “Херсонський
целюлозно-паперовий комбінат”  2)          ТОВ “Орман-Транзит” 3)          Приватного підприємцяОСОБА_1

треті
особи1)          Херсонське обласне управління
лісового господарства  2)          Цюрупинська районна рада 3)          ДП Великопанівське лісомисливське
господарство

про

стягнення
суми,

за
участю представників сторін від:

позивачів:

Іванюта
О.Д. -за довіреністю від 31.03.2008р.

відповідачів:

1)
Глуховський О.Ю. - за довіреністю від 05.09.2007р., Мітюк О.П.  -за довіреністю від 05.10.2007р. 2) не
з'явились 3) не з'явились

третіх
осіб:

не
з'явились

ВСТАНОВИВ:

Справа
в господарських судах розглядалась неодноразово.

Рішенням
господарського суду Херсонської області від 25.09.2007р. (суддя Клепай З.В.),
залишеним без змін  постановою
Запорізького апеляційного господарського суду від 18.12.2007р. (судді Хуторной
В.М. -головуючий, Коробка Н.Д., Кричмаржевський В.А.), в позові про стягнення
збитків в зв'язку з незаконною порубкою і вилученням насаджень тополю на
земельних ділянках “Луки” та “Степок” відмовлено.

Позивач
в касаційній скарзі просить скасувати рішення та постанову попередніх судових
інстанцій і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У
відзиві на касаційну скаргу ВАТ “Херсонський целюлозно-паперовий комбінат”
просить постанову залишити без змін, а скаргу -без задоволення.

Колегія
суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет
правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права,
заслухавши пояснення представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи,
24.04.1998 року листом за вих. №743 Акціонерне товариство “Херсонський
целюлозно-паперовий комбінат” звернулось до райдержадміністрації Цюрюпінського
району, в якому зазначило про відмову від земельних ділянок загальною площею
762,6га в урочищах “Луки” і “Степок”, які були раніше надані Товариству у
користування для організації лісосировинної бази відповідно до державного акту
на право постійного користування землею №23 від 13.02.1986 року та просило
розглянути питання щодо передачі державі зазначеної землі.

Відповідно
до рішення Цюрюпинської районної ради №59 від 11.05.1998 року зазначені
земельні ділянки загальною площею 762,6га були вилучені із землекористування
ВАТ “Целюлозно-паперовий комбінат” та в подальшому, відповідно до рішень
Цюрюпинської районної ради №45 від 11.09.1998 року та № 123 від 22.10.1999 року
передані до земель запасу Виноградівської сільської ради зазначені вище землі,
в тому числі 387,1кв. м - в урочищі “Луки” та 275га - в урочищі “Степок”.

На
підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2005 року відповідач-1 продав ТОВ
“Орман-Транзит” технологічну деревину тополю канадського на корені, що
розташована на  лісосировинній базі
продавця в урочищах “Луки” та “Степок”.

21.05.2005
року між відповідачами 2 і 3 укладено договір про надання послуг, за умовами
якого відповідач-3  (ПП ОСОБА_1) взяв на
себе зобов'язання вирубати та перевезти насадження тополю на перелічених вище
земельних ділянках загальною кількістю 10000 тон.

Також
судами встановлено, що 31.05.2005р. Державним лісогосподарським об'єднанням
“Херсонліс” Державного комітету лісового господарства України складено протокол
№ 6 про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства, яким
встановлено незаконну порубку лісових культур.

10.06.2005р.
Цюрупинським районним відділом земельних ресурсів складено акт перевірки
дотримання вимог земельного законодавства, яким встановлено використання ПП
ОСОБА_1 земельної ділянки на території Виноградівської сільської ради за
відсутності права землекористування. Тоді ж
Управлінням організації інспекторської діяльності Херсонського обласного
управління земельних ресурсів винесено припис ПП ОСОБА_1про припинення
використання земельної ділянки на території Виноградівської сільської ради.

31.05.2005р.,
02.08.2005р., 20.02.2006р. та 21.02.2006р. комісією Виноградівської сільської
ради складено акти обстеження земельної ділянки на предмет виявлення випиляних
насаджень тополя, яким виявлено, що станом на 01 серпня 2005 р. на землях
запасу, що знаходиться в адміністративних межах Виноградівської сільської ради,
а саме в урочищі “Луки”, проводиться випилка насаджень тополя канадського
ліквідатором ВАТ “Херсонський целюлозно-паперовий комбінат”.

Виноградівська
сільська рада вважає, що діями ВАТ “Херсонський целюлозно-паперовий комбінат”
їй завдано майнової шкоди внаслідок вирубки лісових насаджень.

Відповідно
до ч. 3 ст. 1 Лісового кодексу України усі ліси на території України, незалежно
від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони
зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд
України і перебувають під охороною держави.

Згідно
ч. 2 ст. 79 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку
поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні
об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться.

Частиною
2 статті 83 Земельного кодексу визначено, що у комунальній власності
перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та
державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані
об'єкти комунальної власності.

У
державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та
приватної власності. Право державної власності на землю набувається і
реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських,
районних державних адміністрацій та державних органів приватизації щодо
земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації,
відповідно до закону (ст. 84 Земельного кодексу України).

В
пункті 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України визначений тимчасовий
порядок здійснення функцій власника земель, які перебувають у власності
держави, тобто функції розпорядження цими землями. Зазначений порядок діятиме
до завершення розмежування цих земель на землі державної та комунальної
власності. До розмежування земель повноваження щодо розпорядження землями в
межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених
пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Як
встановлено судом першої інстанції та підтверджено апеляційним господарським
судом, земельні ділянки під урочищами “Луки” та “Степок” знаходяться поза
межами населеного пункту -с. Виноградове Цюрупинського району Херсонської
області, що вбачається з державних актів на право користування землею (т. 1, а.
с. 141 -148) та експлікації № 5781-ЛХ (т. 3, а с. 17).

З
огляду на встановлений судами попередніх інстанцій факт знаходження земельних
ділянок під урочищами “Луки” та “Степок” поза межами населеного пункту -с.
Виноградове, що позивачем у встановленому процесуальним законом порядку
належним чином не спростовано, слід погодитися з висновками судів про те, що
Виноградівська сільська рада за даними позовними вимогами не є належним
позивачем і може звертатися з позовами про стягнення збитків у випадку їх
спричинення винними особами на території земель населеного пункту відповідним
зеленим насадженням та іншим об'єктам, розташованим в його межах.

Згідно
імперативних вимог ст.ст. 111-5, 111-7 ГПК України касаційна інстанція
перевіряє на підставі вже встановлених фактичних обставин справи лише
застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права. При цьому касаційна інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що були встановлені у рішенні суду або
відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Доводи
касаційної скарги зводяться до оцінки доказів та переоцінки обставин справи, що
суперечить вимогам статті 111-7 Господарського процесуального кодексу України.

За
таких обставин, переглянута у справі постанова апеляційного господарського суду
відповідає приписам  чинного  законодавства,  а
доводи касаційної скарги
визнаються  непереконливими.

Керуючись
ст.ст. 111-5, 111-7, 111-8, п.1 ч.1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову
Запорізького апеляційного господарського суду від 18.12.2007 року у справі  №2/277-05 залишити без змін, а касаційну
скаргу -без задоволення.

Головуючий
суддя
Д.Кривда

Судді
Г.Жаботина

А.Уліцький