ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2008 р. Справа № 44/491-07 (н.р. 37/465-06)

вх. № 13009/4-44 (н.р.12246/4-37)

Суддя господарського суду Дюкарєва С.В.

при секретарі судового засідання Дородіна І.А.

за участю представників сторін:

прокурора - Фатєєв А.М. посвідчення №110 від19.07.2007 р.; позивача - Биков Д.В., дов.№08-11/4182/2-07 від 10.12.2007 р.; відповідача - не з"явився;

розглянувши справу за позовом Прокурора м. Харкова в особі Харківської міської ради, м. Харків

до ВАТ "Завод "Березівські мінеральні води", с. Березівське

про зобов'язання звільнення самовільно зайняту земельну ділянку, повернення її з приведенням у придатний для подальшого використання стан

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якійпросить суд зобов"язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 24 кв.м., за адресою: вул. Піскунівська (в районі автостанції) у м.Харкові (зазначеної в плані-схемі земельної ділянки акту № 1045/06 від 10 липня 2006 року) та повернути її Харківській міській раді з приведенням її у придатний для подальшого використання стан.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.11.2006р. по справі № 37/465-06 позовні вимоги прокурора задоволено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.08.2007р. рішення господарського суду Харківської області від 07.11.2006р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.11.2007р. рішення господарського суду Харківської області від 07.11.2006р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.07.2007р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Постанову мотивовано тим, що під час розгляду справи судами не встановлено належність спірної малої архітектурної форми саме відповідачеві, не надано правову оцінку стосовно обставин здійснення електропостачання спірного об’єкту за договорами, укладеними з АК “Харківобленерго”.

Згідно зі статтею 111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться в постанові касаційної інстанції, є обов’язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.12.2007 року провадження у справі № 44/491-07 (н.р. 37/465-06) було зупинено до розгляду касаційної скарги Верховним судом України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.03.2008 року провадження у справі № 44/491-07 (н.р. 37/465-06) було поновлено та призначено її до розгляду на 02.04.2008 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2008 року справу № 44/491-07 (н.р. 37/465-06) відкладено на 23.04.2008 року.

Прокурором в судовому заіданні 23.04.2008 р. надано клопотання про зупинення провадження по даній справі до завершення перевірки законності використання земельної ділянки площею 24 кв.м., розташованої по вул. Піскунівська (в районі автостанції) у м.Харкові.

Представник позивача залишає вирішення вищезазначеного клопотання на розсуд суду.

Суд, розглянувши клопотання прокурора про зупинення провадження у справі відмовляє в його задоволенні, оскільки згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено вичерпний перелік підстав з яких господарський суд має право зупинити провадження у справі, а саме у випадках: призначення господарським судом судової експертизи; надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів; заміни однієї з сторін її правонаступником внаслідок реорганізації підприємства, організацій. В зв"язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора про зупинення провадження у справі.

Окрім того, позивач в судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що прокуратурою м. Харкова організовано проведення додаткової перевірки щодо законності використання відповідачем земельної ділянки площею 24 кв.м. по вул. Піскунівська (в районі автостанції) у м.Харкові.

Розглянувши дане клопотання, суд відмовляє позивачеві в його задоволенні, оскільки у відповідності до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи встановлений у межах двох місяців з моменту надходження позовної заяви до господарського суду. Крім того, з даних підстав вже неодноразово розгляд справи відкладався, однак прокурор та позивач так і не надали до матеріалів справи витребувані документи.

Прокурор та позивач в судовому засіданні 23.04.2008 року позовні вимоги підтримують та просять суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 23.04.2008 р. не з’явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідач 28.03.2008р. надав відзив на позов, в якому проти позову заперечує, просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що рішенням Харківської міської ради № 170/05 від 28.09.2005р. відповідачу надано в оренду земельну ділянку за адресою: вул. Піскунівська (в районі автостанції) у м.Харкові для будівництва тимчасового торговельного павільйону по продажу продукції власного виробництва в межах земельної ділянки згідно акту встановлення та погодження меж земельної ділянки. На підставі зазначеного рішення відповідач здійснює оформлення договору оренди спірної земельної ділянки. Оскільки до теперішнього часу договір оренди не укладено, відповідач не приступав до використання зазначеної земельної ділянки, тобто не здійснював зайняття спірної земельної ділянки для експлуатації та розміщення торговельного павільйону. Акт обстеження земельної ділянки вважає неналежним доказом по справі, оскільки інформація в ньому є недостовірною, акт складено в односторонньому порядку, без залучення сторонніх організацій.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення представника прокуратури та позивача, враховуючи вказівки Вищого господарського суду України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги прокурора задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відділом самоврядного контролю за використанням та охороною земель управління земельних відносин Харківської міської ради було проведено перевірку, в результаті якої встановлено, що на території земель територіальної громади м. Харкова відповідачем самовільно в порушення ст. 125 Земельного кодексу України без набуття права власності чи права користування земельною ділянкою та встановлення землевпорядними органами меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) самовільно зайнято земельну ділянку площею 24 кв.м., за адресою: вул. Піскунівська (в районі автостанції) у м.Харкові, шляхом експлуатації та обслуговування торговельного павільйону.

Згідно з положеннями статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У якості документального обґрунтування самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Піскунівська (в районі автостанції) у м.Харкові, для розміщення торговельного павільйону та експлуатації та обслуговування літнього кафе, прокурором до позовної заяви додано акт № 1045/06 обстеження спірної земельної ділянки, складений головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель управління земельних відносин Харківської міської ради Андрієнком В.І. 10.07.2006р.

При цьому до зазначеного акту не додано ніяких документів, які б підтверджували право власності відповідача на спірний земельний кіоск.

У відповідності до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 14.03.2008 р., 02.04.2008 р. суд зобов’язав прокурора та позивача надати докази належності відповідачу на праві власності малої архітектурної форми, розташованої на спірній земельній ділянці.

Однак, належні правовстановлюючі документи, які підтверджували б існування у відповідача права власності на кіоск, розташований за адресою: вул. Піскунівська (в районі автостанції) у м.Харкові, до матеріалів справи не додані.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Матеріалами справи не доведено, що кіоск, розташований за адресою: вул. Піскунівська (в районі автостанції) у м.Харкові, належить саме ВАТ “Завод “Березівські мінеральні води” (відповідачеві).

Щодо договору на постачання електричної енергії № 050419, укладеного між відповідачем та АК “Харківобленерго” 08.02.2005р., на який посилається позивач як на одну з підстав на підтвердження розміщення на спірній земельній ділянці саме кіоску відповідача, суд вважає за необхідне зазначити, що даний договір не може підтверджувати належність відповідачу на праві власності кіоску розташованого на спірній земельній ділянці саме ВАТ “Завод “Березівські мінеральні води” . Крім того, як вбачається з п.9.11 копії договору на постачання електричної енергії № 050419, долученого позивачем до матеріалів справи, сторонами встановлено строк його дії до 31 грудня 2004 року, докази його пролонгації відсутні та відсутні додатки до даного договору згідно п.10., тому він не може бути прийнятий судом у якості належного доказу користування відповідачем спірною земельною ділянкою станом на момент розгляду справи.

З урахуванням обставин справи та вимог чинного законодавства суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора про зобов’язання ВАТ “Завод “Березівські мінеральні води” звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 24 кв.м., розташовану за адресою: вул. Піскунівська (в районі автостанції) у м.Харкові, повернути її Харківській міській раді з приведенням її у придатний для подальшого використання стан, не обґрунтовані, не підтверджені належними доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 32, 33, 34, 75, 79, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про зупинення провадження у справі відмовити.

В задоволенні усного клопотання позивача про відкладення розгляду справи відмовити.

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення виготовлено підписано 05.05.2008 року.

Суддя Дюкарєва С.В.