ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

суддів:

Кочерової Н.О.

Рибака В.В.

Черкащенка М.М.

розглянув

касаційну скаргу

комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва

на постанову

від 20.11.2007

Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 42/250 господарського суду м. Києва

за позовом

акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

до

про

комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва

стягнення 9 820 822,75 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Цурко Н.О. дов. від 18.12.07, Іваненко І.П. дов. від 18.12.07

від відповідача не з’явилися

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2007 року акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго»в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»пред’явила в суді позов до комунального підприємства по управлінню житлового господарства Святошинського району про стягнення боргу за спожиту електроенергію в сумі 8230713,63 грн., 283554,67 грн. пені, 1036113,11 грн. інфляційних, 270441,33 грн. річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.06.2003 року між сторонами було укладено договір № 30800 про постачання електричної енергії.

За період з 01.05.2004 року по 01.02.2007 року відповідачем спожито електричної енергії на суму 18779404,27 грн., а сплачено лише 10548690,64 грн.

З урахуванням умов договору та вимог діючого законодавства просив задовольнити позов.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.08.2007 року ( суддя Паламар П.І.) позов задоволено частково.

Стягнуто з комунального підприємства по управлінню житлового господарства Святошинського району міста Києва на користь акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»8230713,63 грн., 1036113,11 грн. інфляційних, 27044,33 грн. річних, 80000,00 грн. пені, 24971,46 грн. витрат по сплаті держмита, 115,55 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Задовольняючи позов щодо стягнення основного боргу, річних, інфляційних, господарський суд виходив з обґрунтованості вимог позивача.

Посилаючись на статтю 233 Господарського кодексу України суд першої інстанції зменшив розмір пені до 80000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2007 року ( судді: Смірнова Л.Г.- головуючий, Алданова С.О., Коротун О.М.) рішення господарського суду скасовано в частині стягнення пені і в цій частині прийнято нове рішення, яким в позові щодо стягнення з відповідача на користь позивача 80000,00 грн. пені відмовлено.

Скасовуючи рішення господарського суду і відмовляючи в позові про стягнення пені, апеляційна інстанція виходила з того, що сторонами при укладенні договору № 310800 від 01.06.2003 року про постачання електричної енергії не врегульовано питання щодо пені.

В касаційній скарзі комунальне підприємство по управлінню житлового господарства Святошинського району міста Києва просить постанову апеляційного господарського суду скасувати і прийняти нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивача 3742512,03 грн. основного боргу, в іншій частині позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Ця перевірка здійснюється на підставі фактичних обставин, встановлених судом першої та апеляційної інстанції.

Касаційна інстанція не вправі встановлювати обставини, які не були встановлені у рішенні чи постанові господарських судів або відхилені ними, збирати нові докази, вирішувати питання про достовірність тих чи інших доказів, додатково перевіряти докази.

Касаційна інстанція не позбавлена права перевіряти повноту встановлення обставин справи.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи між сторонами 01.06.2003 року було укладено договір № 310800 на постачання електричної енергії.

Згідно умов договору позивач зобов’язався постачати відповідачеві енергію відповідно до умов договору, а відповідач зобов’язався до 5 числа наступного після розрахункового місяця оплачувати спожиту електричну енергію, для визначення обсягів споживання електричної енергії складати та подавати звіти про використану електричну енергію.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем з 01.05.2004 року по 01.02.2006 року спожито електричної енергії на 18 779 404,27 грн., оплата проведена лише на суму 10 548 690,54 грн.

Як в суді першої так і апеляційної інстанції відповідачем не спростована наявність заборгованості у сумі 10 548 690,64 грн.

Посилання в касаційній скарзі на акт звірки розрахунків між сторонами, в якому заборгованість станом на 01.02.2007 року визначена в сумі 8 010 952,64 грн. є безпідставним, бо в матеріалах справи цей акт відсутній, не посилався на нього відповідач і у відзиві на позов, і в апеляційній скарзі.

Посилання в касаційній скарзі на не проведення зарахування коштів, яке повинен був провести позивач у зв’язку з наданими відповідачем послугами позивачу є безпідставним, бо така вимога відповідачем не заявлялась.

Враховуючи викладене, прийнята постанова апеляційної інстанції відповідає вимогам закону і обставинам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва залишити без задоволення, а постанову від 20.11.2007 року Київського апеляційного господарського суду у справі № 42/250 без змін.

Головуючий Н. Кочерова

Судді В.Рибак

М.Черкащенко