ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.04.08 Справа №7/8/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мойсеєнко Т. В. судді Мойсеєнко Т. В. , Колодій Н.А. , Кричмаржевський В.А.

при секретарі Лола Н.О.

за участю представників

позивача: Гончаров В.І., довіреність б/н від 12.03.2008р., заступник начальника юридичного відділу;

відповідача: Попович С.С., довіреність № 999/9 від 25.01.2008р., головний державний виконавець;

від третьої особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: Верлата О.М., довіреність 14/08 від 11.03.2008р.;

від третьої особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2: Щербаха Р.С., довіреність № 1/05-т від 25.12.2007р., юрисконсульт;

розглянувши матеріали справи № 7/8/08 та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трівлад», м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 18.02.2008р. у справі № 7/8/08

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт», м. Київ

до відповідача: Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, м. Запоріжжя

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Трівлад», м. Запоріжжя

2. Відкрите акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор», м. Запоріжжя

про звільнення заставленого майна з-під арешту

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.02.2008р. у справі № 7/8/08 (суддя Кутіщева Н.С.) залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ВАТ «Запоріжтрансформатор». Позов задоволено, з акту опису та арешту від 20.11.2007р. Орджонікідзевсього відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на користь Акціонерного банку «ТАС-Бізнесбанк» виключено майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Трівлад» і яке знаходиться в заставі згідно договору застави від 28.11.2003р., а саме: автомобіль марки RENAULT R 385 № знак 02672 НР, рік випуску 1996, та причеп ДСАН 27 держномер 02485 НР 2000 року випуску.

Рішення суду прийнято з посиланням на ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» та мотивовано тим, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача – заставодержателя, а опис та арешт майна ТОВ «Трівлад», закладеного згідно договору застави № ДЗ 253-03 від 28.11.2003р., виконаний на підставі інших виконавчих документів, порушує право заставодержателя по договору № ДЗ 253-03 від 28.11.2003р. одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Враховуючи обставини справи, господарський суд Запорізької області вважає, позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1, подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного господарського суду, в якій останній просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 18.02.2008р. у справі № 7/8/08, оскільки висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають обставинам справи і рішення винесено з порушенням норм процесуального права. Заявник апеляційної скарги зазначає, що господарським судом Запорізької області були порушені норми ст. 27 ГПК України, та неправомірно визначено правовий статус ТОВ «Трівлад». Стверджує, що позивачем не надано доказів існування заборгованості у розмірі 669 058,07грн., судом також не було встановлено її існування, отже зазначення про її наявність в рішенні є неправомірним, та порушує законні права та інтереси ТОВ «Трівлад». Також заявник апеляційної скарги вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції порушив п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України та вийшов за межі позовних вимог, а відповідно до зазначеної норми, суд має право виходити за межі позовних вимог, якщо про це є клопотання заінтересованої сторони. ТОВ «Трівлад» в своїй апеляційній скарзі вказує, що в позовній заяві АБ «ТАС-Бізнесбанк», вказана наступна позовна вимога: «2. Виключити з акту опису й арешту 20.11.2007року майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Трівлад» і яке знаходиться у заставі згідно договору застави від 28.11.2003року, а саме: 1) автомобіль марки RENAULT R 385 № знак 02672 НР, рік випуску 1996; 2) причеп ДСАН 27 держномер 02485 НР 2000 року випуску». При цьому в резолютивній частині рішення вказано: «З акту опису й арешту від 20.11.2007р. Орджонікідзевсього відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на користь Акціонерного банку «ТАС-Бізнесбанк», м. Київ виключити майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Трівлад» і яке знаходиться в заставі згідно Договору застави від 28.11.2003р….».

ВАТ «Запоріжтрансформатор» вважає доводи, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та необґрунтованими, а рішення господарського суду Запорізької області законним та таким, що не підлягає скасуванню. У своєму відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що існуючі у матеріалах справи документи чітко вказують на наявність заборгованості у розмірі 669 058,07грн., крім того, з боку скаржника не надано суду жодного доказу, який би свідчив про відсутність цієї заборгованості. ВАТ «Запоріжтрансформатор» вказує, що питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом. Скаржник у заяві не довів і не зазначив достатніх підстав для того, щоб його залучили до участі у справі як третю особу на стороні позивача, тому суд обґрунтовано прийняв рішення про залучення апелянта в якості третьої особи на стороні відповідача. Посилання скаржника, що суд першої інстанції нібито порушив положення ст. 83 ГПК України є необґрунтованими.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що рішення господарського суду Запорізької області від 18.02.2008р. у справі № 7/8/08 винесено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, при встановленні всіх обставин, що мають значення для вирішення даної справи. Просить рішення залишити без змін.

09.04.2008р. Відкрите акціонерне товариство «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт», м. Київ надіслало на адресу Запорізького апеляційного господарського суду заяву № 9/332-5 від 04.04.2008р. з додатками про правонаступництво в процесі. Пунктом 1.1 Статуту Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» передбачено, що даний статут визначає порядок організації, діяльності та ліквідації останнього, який виступає правонаступником по всіх правах та зобов’язаннях Акціонерного банку «ТАС-Бізнесбанк».

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, керуючись ст. 25 ГПК України, апеляційний господарський суд вважає, що слід здійснити процесуальне право наступ-ництво, замість Акціонерного банку «ТАС-Бізнесбанк» позивачем у справі № 7/8/08 вважати Відкрите акціонерне товариство «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт», м. Київ.

Відкрите акціонерне товариство «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» (позивач по справі) заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі. Вважає посилання ТОВ «Трівлад» на те, що суд залучив його в якості третьої особи на стороні відповідача, як і на те, що заборгованість перед Банком не доведена, не відносяться до суттєвих обставин при розгляді справи про виключення майна з опису, і не можуть бути підставами для скасування рішення від 18.02.2008 року, так само як і резолютивна частина рішення, в якій сказано: «…виключити на користь АБ «ТАС-Бізнесбанк». Позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду Запорізької області у справі № 7/8/08 від 18.02.2008р. року залишити без змін.

У судовому засіданні 15.04.2008р. представником заявника апеляційної скарги заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 5/238/08 за позовом ТОВ «Трівлад» до АБ «ТАС-Бізнесбанк» про визнання недійсним векселю, виконання зобов’язань за яким, забезпечено заставою спірного майна. Дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки розгляд справи № 5/238/08 не перешкоджає розгляду даної справи. До того ж, апеляційний суд переглядає законність оскарженого рішення на день його прийняття, а на день прийняття вказаного рішення вексель не оспорювався.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 19 березня 2008р. у справі № 7/8/08 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Трівлад» прийнята та призначена до розгляду на 15.04.2008р.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 736 від 15.04.2008р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів головуючого судді Мойсеєнко Т.В., суддів Колодій Н.А., Кричмаржевський В.А., даною колегією прийнято постанову.

За згодою представників сторін та третіх осіб судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення, та за їх згодою в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до статті 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів прийшла до висновку щодо скасування судового акту, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 20 листопада 2007р. на виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 31.08.2007р. у справі № 11/664/07 про накладення арешту на майно та грошові кошти в межах ціни позову у розмірі 768 261,90грн., старшим державним виконавцем Орджонікідзевського відділу виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції м. Запоріжжя Поповичем С.С. складений акт опису й арешту майна, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня, 1А, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Трівлад» (а.с. 15).

До зазначеного акту включено наступне майно:

1. Автомобіль марки RENAULT, модель PREMIUM, № знак 03112 НР, рік випуску 1999.

2. Автомобіль марки RENAULT R 385 № знак 02672 НР, рік випуску 1996.

3. Напівпричеп ДСАН 27 державний номер 02485 НР 2000 року випуску.

З матеріалів справи вбачається, що 28.11.2003 року між АБ «Муніципальний», правонаступником якого є ВАТ АБ « Бізнес Стандарт»(а.с. 19-20)), та ТОВ «Трівлад» укладено договір застави № ДЗ 253-03. Згідно з Додатком 2 (а.с. 81) до зазначеного договору, предметом останнього є, зокрема:

1. Автомобіль марки RENAULT R 385 № знак 02672 НР, рік випуску 1996.

2. Бортовий напівпричеп ДСАН 27 державний номер 02485 НР, 2000 року випуску.

Таким чином, у акті від 20 листопада 2007р. описане і арештоване майно, яке є предметом застави згідно договору застави № ДЗ 253-03.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернен-ня стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за вико-навчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Згідно з ч. 3 ст. 52 цього ж Закону для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів або у разі, коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Тобто, однією з обставин, що визначають порядок дій органу ДВС при вирішенні питання щодо задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, та звернення стягнення на заставлене майно боржника є визначення дійсної вартості заставленого майна.

Колегія суддів, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що суд першої інстанції не з’ясував дійсну вартість майна і не перевірив належним чином розміру фактичної заборгованості ТОВ «Трівлад» перед позивачем, а зробив висновок про наявність заборгованості у сумі 669 058грн. тільки з розрахунку, що був наданий позивачем до матеріалів справи (а.с.6,7). Однак з виконавчого напису слідує, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації заставленого майна, нотаріус пропонував задовольнити вимоги банку у сумі 319 920грн. Інших документів у підтвердження розрахунку в матеріалах справи немає.

10 грудня 2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В. вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на транспортні засоби ТОВ «Трівлад», які заставлені відповідно до договору застави № ДЗ-253-03 від 28.11.2003р.

14.12.2007 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції прийнята постанова (а.с. 11), якою відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису № 1215, виданого 10.12.2007 року, де зазначений строк добровільного виконання боржником своїх зобов’язань до 21.12.2007 року.

Виходячи з викладеного, суд передчасно зробив висновок, що опис та арешт майна ТОВ «Трівлад», закладеного згідно договору застави № 253 від 25.11.2003 року, виконаний на підставі інших виконавчих документів, порушує право заставодержателя по договору одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Крім того, оскільки предметом розгляду є вимоги позивача про звільнення з-під арешту у зв’язку з його перебуванням в заставі, колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до роз’яснень викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 року № 6 (зі змінами) "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" ( v0006700-76 ) за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідачами у справі суд притягує боржника, особу в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках –особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

За роз’ясненнями, викладеними в абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 ( v0014700-03 ) "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред’явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ЦПК , ГПК ) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

З наведеного слідує, що відповідачами за позовами про звільнення майна з-під арешту повинні виступати не орган виконавчої служби, якою складено акт опису та арешту, а боржник і кредитор.

Проте, суд першої інстанції вирішуючи спір не врахував зазначеного виходячи з вимог ст. ст. 1, 12 ГПК України і не правильно встановив процесуального становища цих осіб у спірних правовідносинах з урахуванням їх прав та обов’язків щодо предмету спору.

Із наявних у матеріалах справи документів вбачається, що боржником, і відповідно відповідачем по справі, необхідно було залучити ТОВ «Трівлад» та особу, в інтересах якої накладено арешт, а саме: ВАТ “Запоріжтрансформатор”. Враховуючи наведене ДВС є неналежним відповідачем і відносно нього заявлені у позові вимоги задоволені бути не можуть.

Стаття 24 ГПК України передбачає, що господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження по справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Право апеляційного господарського суду на заміну первісного відповідача належним відповідачем законодавством не передбачено.

Суд апеляційної інстанції, в силу ч.3 ст.101 ГПК України, не може розглядати вимог, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції. Позовні вимоги до ТОВ “Три влад” та ВАТ “Запоріжтрансформатор” судом першої інстанції не розглядались.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд зазначає, що господарський суд Запорізької області неповно з’ясував всі обставини, що мають значення для вирішення справи та невірно визначив процесуальний статус ТОВ «Трівлад» ВАТ “Запоріжтрансформатор і відповідно, неправомірно задовольнив позовні вимоги, а також порушив ст. 49 ГПК України не розподіливши господарських витрат, пов’язаних з розглядом справи.

За таких обставин, позовні вимоги, що заявлені до неналежного відповідача, задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що господарський суд Запорізької області не повністю з’ясував усі обставини справи та порушив норми процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення у справі.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити, а рішення господарського суду Запорізької області від 18.02.2008р. у справі № 7/8/08 слід скасувати.

Судові витрати за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції, відповідно до статті 49 ГПК України, слід віднести на позивача.

Керуючись ст. 25, 49, ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Здійснюючи процесуальне правонаступництво, замість Акціонерного банку «ТАС-Бізнесбанк» позивачем у справі № 7/8/08 вважати Відкрите акціонерне товариство «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт», м. Київ.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трівлад», м. Запоріжжя задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 18.02.2008р. у справі № 7/8/08 скасувати.

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт», м. Київ 42грн. 50коп. державного мита за розгляд справи у Запорізькому апеляційному господарському суді.

Видачу наказу доручити господарському суду Запорізької області.

Головуючий суддя Мойсеєнко Т. В.

судді Мойсеєнко Т. В.

Колодій Н.А. Кричмаржевський В.А.