Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2008 р. Справа № 35/569-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Погребняк В. Я., судді Афанасьєв В.В. , Шевель О. В.

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - Козлової О.В. – дов.

відповідача - Гладкої О.В. – дов.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вхідний № 617Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від 22 лютого 2008 року у справі № 35/569-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кросс –п/ф «Зоря»с. Хролі Харківського району Харківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомиколаївське», с. Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області

про стягнення 340437,14 грн.

встановила:

Позивач, ТОВ «Кросс –п/ф «Зоря», у грудні 2007 року звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 319320 грн. основного боргу по договору, 2500,35 грн. штрафу за відмову від постачання товару, 15677,30 грн. пені, 2939,49 грн. річних від простроченої суми, 3404,37 грн. держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а також розірвати договір постачання № 15/09/06-Н від 15.09.2006 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.02.2008 р. у справі № 35/569-07 (суддя Швед Е.Ю.) в задоволені позову відмовлено.

Позивач з даним рішенням не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області у справі № 35/569-07 від 22.02.2008 р. повністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Вимоги апеляційної скарги позивач обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, допущено неповне з‘ясування обставин, що мають значення для справи, визнано встановленими обставини, які відповідачем не доведені, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Позивач стверджує, що угода про перевід боргу, яка стала підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, його представником ніколи не укладалася та не підписувалася, разом з тим, оскільки рішення суду прийняте за відсутності представника позивача, він був позбавлений можливості надати будь-які заперечення щодо цієї угоди та заявити будь-які клопотання, в тому числі і щодо призначення експертизи по справі, зупинення провадження у справі до розгляду справи про визнання недійсною цієї угоди та залучення до участі у справі третьої особи, яка ніби-то є стороною цієї угоди.

Разом з апеляційною скаргою позивачем подано клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи ПФ «Укренергомонтаж», яка зазначена як сторона угоди про новацію зобов'язання і переведення боргу № 22/05/07-Н від 22.05.2007 р.

Розглянувши заявлене клопотання, колегія суддів вирішила у його задоволенні відмовити, оскільки у відповідності до ст. 27 ГПК України, залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можливо лише до прийняття рішення господарським судом.

Як вбачається із матеріалів справи, до прийняття оскаржуваного рішення по даній справі ні позивачем, ні відповідачем відповідних клопотань не заявлялося. Таким чином, у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для задоволення такого клопотання.

Також, 02.04.2008 р. позивачем до апеляційного господарського суду було подано клопотання про зупинення провадження по справі до вирішення пов'язаної з нею справи № 07/77-08 про визнання недійсною угоди про новацію зобов'язання і переведення боргу № 22/05/07-Н від 22.05.2007 р.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 07 квітня 2008 року по даній справі вирішено заявлене клопотання розглянути в наступному судовому засіданні.

Представник відповідача у призначені апеляційним господарським судом судові засідання 07 квітня 2008 р., 05 травня 2008 р., 12 травня 2008 р. не з‘являвся, витребуваних судом документів не надав, причини неявки та ненадання витребуваних документів не обґрунтовував. В судове засідання 28 квітня 2008 року представник відповідача також не надав витребуваних документів, в тому числі оригіналу угоди про новацію зобов'язання і переведення боргу № 22/05/07-Н від 22.05.2007 р., обґрунтовуючи її ненадання вилученням оригіналу цієї угоди Харківською міжрайонною прокуратурою. Разом з тим, будь-яких доказів, які б підтверджували факт вилучення у відповідача оригіналу угоди він не надав.

Відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження по даній справі до закінчення розгляду кримінальної справи, що порушена Харківською міжрайонною прокуратурою.

Представником позивача також подано повторне клопотання про зупинення провадження по даній справі до розгляду пов'язаною з нею справи № 07/77-08 про визнання недійсною угоди про новацію зобов'язання і переведення боргу № 22/05/07-Н від 22.05.2007 р. та до вирішення кримінальної справи, що порушена Харківською міжрайонною прокуратурою за фактом зловживання посадовим становищем посадовими особами ТОВ «Новомиколаївське», які вчинили у травні 2007 року умисне приховування боргу підприємства перед ТОВ «Кросс-п/ф «Зоря»в сумі 319320 грн.

Розглянувши заявлені позивачем та відповідачем клопотання, колегія суддів вирішила у їх задоволенні відмовити, оскільки у відповідності до ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов‘язаної з нею справи, що розглядається іншим судом. Цією статтею не передбачено зупинення провадження по справі до розгляду кримінальної справи, яка знаходиться в провадженні прокуратури. Крім того, сторонами не надано жодних доказів порушення кримінальної справи, тобто, відповідні твердження не підтверджені належними доказами, а відтак, не можуть бути прийняті судом.

Що стосується клопотання позивача про зупинення провадження по даній справі до розгляду пов‘язаною з нею справи № 07/77-08 про визнання недійсною угоди про новацію зобов‘язання і переведення боргу № 22/05/07-Н від 22.05.2007 р., колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, оскільки позивачем не надано належних доказів неможливості розгляду даної справи до вирішення справи № 07/77-08. Колегія суддів також враховує, що провадження по справі № 07/77-08 порушено після прийняття по даній справі оскаржуваного рішення, та, якщо у подальшому, рішення по справі № 07/77-08 якимось чином може вплинути на рішення чи постанову по даній справі, сторони мають право на перегляд даного рішення чи постанови по даній справі за нововиявленими обставинами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, заслухавши у судовому засіданні пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне:

звертаючись до місцевого господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача грошових коштів, позивач посилався на те, що відповідачем порушені умови договору в частині строків поставки товару, у зв‘язку з чим позивач і відмовляється від цього договору та вимагає повернення авансу, а також передбачених договором та положеннями чинного законодавства штрафних санкцій та річних.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд посилався на відсутність у відповідача заборгованості перед позивачем, оскільки між сторонами укладена угода новації зобов'язання і переведення боргу № 22/05/07-Н від 22.05.2007 р., відповідно до якої сторони погодили, що новим боржником у зобов‘язанні перед позивачем є ПФ «Укренергомонтаж».

Матеріали справи свідчать, що 15.09.2006 р. між сторонами по даній справі укладений договір постачання № 15/09/06-Н, відповідно до якого відповідач зобов‘язувався поставити позивачу пшеницю та ячмінь фуражний на загальну суму 500070 грн. у строк до 01.08.2007 року, а позивач зобов‘язувався здійснити оплату товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача на протязі 10 днів з моменту поставки товару.

Додані до матеріалів справи виписки з особового рахунку позивача та акт звірки взаєморозрахунків між сторонами свідчать про те, що в період з листопада 2006 р. по січень 2007 р. позивачем на розрахунковий рахунок відповідача перераховані грошові кошти у розмірі 319320 грн. У якості підстав платежу позивачем зазначено: передоплата за зернові по договору поставки № 15/09/06-Н від 15.09.2006 р. Відповідач факт отримання грошових коштів у сумі 319320 грн. підтверджує.

Колегією суддів встановлено, що умовами договору поставки не передбачено здійснення оплати за отримані товари у якості передоплати. Разом з тим, оскільки у платіжних документах позивачем як підставу платежу зазначено: передоплата за зернові по договору поставки № 15/09/06-Н від 15.09.2006 р., а відповідач відповідні грошові кошти позивачу не повернув, прийняв їх на свій рахунок у якості передоплати по укладеному договору поставки, колегія суддів вважає, що відповідними діями сторони змінили умови договору поставки в частині перерахування грошових коштів у сумі 319320 грн. в якості передоплати. При цьому, колегія суддів зазначає, що можливість зміни умов договору поставки по здійсненню оплати отриманого товару передбачена умовами договору, а саме п. 7.4 та п. 7.5, згідно з якими сторонами визначено порядок та строки повернення грошових коштів у разі відмови відповідача від поставки товару у встановлені договором строки.

Таким чином, зважаючи на вищенаведені умови договору та фактичні дії сторін по перерахуванню та прийняттю спірних грошових сум, колегією суддів встановлено, що грошові суми у розмірі 319320 грн. перераховані у якості оплати за товар.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи та не заперечується відповідачем, передбачений умовами договору товар (пшениця та ячмінь) у встановлені договором строки (до 01.08.2007 р.) відповідачем не був поставлений. Доказів поставки товару в подальшому відповідачем також не було надано. Тобто, на думку колегії суддів, відповідні дії відповідача свідчать про відмову від поставки товару.

Доказом відмови відповідача від поставки товару свідчить і те, що ним до суду першої інстанції надано копію угоди про новацію зобов‘язань і перевід боргу від 22.05.2007 року (факт підписання якої позивач спростовує). З тексту цієї угоди вбачається, що боржник (відповідач) зобов‘язується повернути позивачу борг у сумі 319320 грн. Таким чином, ще до дати настання зобов‘язань по передачі товару (до 01.08.2007 р.) відповідач, підписавши зі свого боку вказану угоду, фактично відмовився від поставки товару.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог цього Кодексу. Ст. 530 ч. 1 ЦК України встановлено, що якщо у зобов‘язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Порушенням зобов‘язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов‘язання (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов‘язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору та сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною (ч. 2 ст. 651 ЦК України). При цьому, названою статтею встановлено, що істотним є таке порушення, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

З урахуванням вищеназваних положень чинного законодавства та фактичних обставин справи, колегією суддів встановлено, що відповідачем по справі порушені умови укладеного між сторонами договору поставки в частині строків поставки товару. Факт відмови відповідача від поставки товару є свідченням істотного порушення ним умов договору, оскільки внаслідок цього позивач був позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору (відповідної кількості товару).

Таким чином, колегія суддів вважає, що вимога позивача про розірвання договору поставки від 15.09.2006 р. заявлена у відповідності з вимогами чинного законодавства, підтверджена належними доказами та підлягає задоволенню.

П. 7.1 договору поставки сторонами визначено, що за відмову від поставки товару відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 0,5% від вартості товару, поставка якого прострочена.

Враховуючи факт відмови відповідача від поставки товару, закінчення передбачених договором строків поставки, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2500,35 грн. штрафу (500070 грн. –вартість товару по договору х 0,5%) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до п. 7.4 договору поставки, у разі відмови в поставці товару в строки, передбачені договором, відповідач зобов'язується здійснити повернення грошових коштів, отриманих від позивача на протязі 3-х днів.

Ч. 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про договір купівлі-продажу, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін. Аналіз положень договору поставки свідчить про те, що сторони визначили застосовувати до нього положення про договір купівлі-продажу.

Ч. 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З урахуванням вищеназваних положень чинного законодавства та умов договору поставки, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 319320 грн., сплачених у якості попередньої оплати по договору, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

П. 7.5 договору поставки сторонами встановлено, що у разі неповернення грошових коштів в 3-х денний строк, покупцю сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочки.

Позивачем заявлено до стягнення 15677,30 грн. пені, яка нарахована на суму боргу –319320 грн. із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ (16%) за 112 днів за період з 01.08.2007 р. (кінцевий строк поставки по договору) по 20.11.2007 р. (дата звернення до суду).

Перевіркою наданих розрахунків встановлено, що розрахунок позивачем здійснено вірно, застосована ставка НБУ, яка діяла у спірний період.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зменшити заявлену до стягнення суму та стягнути з відповідача на користь позивача 15257,37 грн. пені за порушення строків повернення грошових коштів за 109 днів за період з 04.08.2007 р. по 20.11.2007 р., оскільки, як встановлено вище, п. 7.5 договору поставки передбачено нарахування пені у разі неповернення грошових коштів у триденний строк. З цих же підстав у задоволенні пені у розмірі 419,93 грн. за період з 01.08.2007 р. по 03.08.2007 р. (3 дні) слід відмовити, як необґрунтовано заявленої.

Позивачем також заявлено до стягнення 2939,49 грн. річних, які нараховані на суму боргу –319320 грн. за 112 днів за період з 01.08.2007 р. (кінцевий строк поставки по договору) по 20.11.2007 р. (дата звернення до суду) у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Перевіркою наданих розрахунків встановлено, що розрахунок позивачем здійснено вірно.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зменшити заявлену до стягнення суму та стягнути з відповідача на користь позивача 2860,76 грн. річних за 109 днів за період з 04.08.2007 р. по 20.11.2007 р., оскільки п. 7.4 договору поставки передбачено повернення грошових коштів у разі відмови від поставки у встановлені договором строки на протязі 3-х днів. З цих же підстав у задоволенні річних у розмірі 78,73 грн. за період з 01.08.2007 р. по 03.08.2007 р. (3 дні) слід відмовити, як необґрунтовано заявленої.

Колегія суддів не приймає у якості належного доказу відсутності у відповідача зобов‘язань перед позивачем надану відповідачем угоду про новацію зобов'язання та перевід боргу від 22.05.2007 р. № 22/05/07-Н, оскільки у відповідності до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці докази встановлюються, зокрема, письмовими та речовими доказами, а в необхідних випадках, письмовими поясненнями представників сторін та інших осіб.

Ст. 36 ГПК України встановлено, що письмовими доказами є документи та матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Враховуючи ті обставини, що позивачем та його представником у судових засіданнях заперечувався факт укладання та підписання зі свого боку угоди про новацію зобов‘язання та перевід боргу від 22.05.2007 р. № 22/05/07-Н, до матеріалів справи (арк.справи 91) залучено письмове пояснення Чижа С.І. (особи, зазначеної в угоді), з якого вбачається, що останній вищеназвану угоду не підписував і про її існування не знає, апеляційним господарським судом для встановлення фактичних даних у відповідача ухвалами від 07 квітня 2008 р. та від 12 травня 2008 р. було витребувано оригінал угоди про новацію зобов‘язання та перевід боргу від 22.05.2007 р. № 22/05/07-Н.

Представником відповідача вимоги вищеназваних ухвал виконані не були. Будь-яких обґрунтованих пояснень та доказів з приводу неможливості надання оригіналу вказаної угоди відповідач не надав. Твердження представника відповідача у судовому засіданні 28.05.2008 р. щодо вилучення вказаного оригіналу Харківською міжрайонною прокуратурою не підтверджені належними доказами, а тому не приймаються апеляційним господарським судом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у відповідності до ст. 4-3 ГПК України, сторонам були створені необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи, але відповідач вимогу суду апеляційної інстанції проігнорував, належних доказів (оригіналу угоди) на підтвердження своїх заперечень не надав, а тому його заперечення проти позову, за наявності усіх інших обставин справи, колегія суддів не приймає.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача у зв’язку з її юридичною та фактичною обґрунтованістю і наявністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з‘ясуванні обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В іншій же частині позовних вимог (стосовно заявлених сум пені у розмірі 419,93 грн. та річних у розмірі 78,73 грн.) твердження позивача, викладені ним у позовній заяві та в апеляційній скарзі, ґрунтуються на невірних розрахунках, а тому вони не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 99,101,102, п.2 ст. 103, п. 1, 3, 4 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

У задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи –ПФ «Укренергомонтаж»відмовити.

У задоволенні клопотань позивача та відповідача про зупинення провадження по справі відмовити.

Апеляційну скаргу позивача задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 22 лютого 2008 року у справі № 35/569-07 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати договір поставки № 15/09/06-Н, укладений 15.09.2006 р. між ТОВ «Кросс-п/ф «Зоря»та ТОВ «Новомиколаївське».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомиколаївське»(63630 Харківська область Шевченківський район с. Новомиколаївка вул. Молодіжна,13 р/рахунок 8417 в ФВАТ «Укрексімбанк»м. Харкова МФО 351618 Код 30925979 ІПН 41)) на користь Товариства з обмеженою відповідадьністю «Кросс-п/ф «Зоря»(62480 Харківська область Харківський район с. Хроли вул. Червоноармійська та вул. Миколаївська, 25/2 п/рахунок 1813 в ФВАТ «Держексімбанку»м. Харкова МФО 351618 Код 32124525) 319320 грн. боргу, 2500,35 грн. штрафу, 15257,37 грн. пені, 2860,76 грн. річних, 3404,36 грн. держмита за подання позовної заяви, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 1703 грн. держмита за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

В іншій частині позовних вимог (в частині стягнення 419,93 грн. пені та 78,73 грн. річних) у задоволенні позову відмовити.

Головуючий суддя Погребняк В. Я.

суддя Афанасьєв В.В.

суддя Шевель О. В.