КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2008                                                                                           № 2/311

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:           Зубець Л.П.

Лосєва А.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Соловйова А.В. – дов. б/н від 30.08.2007р.;

від відповідача - Савелов Д.Є. – дов. б/н від 17.03.2008р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Інжинірінг"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 22.01.2008

у справі № 2/311 (Домнічева І.О.)

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Інжинірінг"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервіскомплект"

про                                                  визнання недійсними договорів купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу:

- нежилого будинку площею 626,10 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 4 (літ. А) від 21.06.2001р.;

- цілісного майнового комплексу площею 1 133,80 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 6 від 14.06.2001р.;

- нежилого будинку площею 922,30 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 8 (літ. А) від 21.06.2001р.;

- цілісного майнового комплексу площею 199,00 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 8-а, який складається з нежитлової будівлі (літ. А) та сараю-складу (літ. Б) від 25.09.2002р.;

- нежилого будинку площею 645,90 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 6-а від 25.09.2002р.

Окрім того, позивачем були заявлені вимоги про визнання права власності останнього на вищевказані об'єкти нерухомості та виселення з них відповідача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2006р. у справі №2/311 Відкритому акціонерному товариству “Інжиніринг” у позові було відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду міста Києва від 09.10.2006р. та Постановою Вищого господарського суду міста Києва від 16.01.2007р. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2006р. у справі №2/311 було залишено без змін, а апеляційну та касаційну скарги позивача – без задоволення.

Ухвалою Верховного Суду України від 01.03.2007р. позивачу було відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 16.01.2007р.

26.11.2007р. Відділу документального забезпечення Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача без зазначення дати та номеру її складання про перегляд рішення Господарського суду міста Києва у справі №2/311 від 09.08.2006р. за нововиявленими обставинами.

В даній заяві позивач зазначає про те, що Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15.08.2006р. були визнані недійсними та незаконними рішення Правління Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” (позивача у справі) №1 від 15.05.2001р., №2 від 20.06.2001р. та рішення, оформлене протоколом №09 від 18.09.2002р., відповідно до яких було погоджено відчуження об'єктів нерухомості, а саме: нежилого будинку площею 626,10 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 4 (літ. А), цілісного майнового комплексу площею 1 133,80 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 6; нежилого будинку площею 922,30 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 8 (літ. А), цілісного майнового комплексу площею 199,00 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 8-а, який складається з нежитлової будівлі (літ. А) та сараю-складу (літ. Б), нежилого будинку площею 645,90 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 6-а.

Позивач зазначає, що факт визнання недійсними та незаконними рішень Правління Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” №1 від 15.05.2001р., №2 від 20.06.2001р. та №09 від 18.09.2002р. з моменту їх прийняття, відповідно, договори купівлі-продажу, дійсність яких оспорювались у справі №2/311, свідчить про те, що дані договори були укладені з порушенням норм законодавства.

Відповідач заперечував проти заяви позивача, просив суд відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що визнання рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15.08.2006р. недійсними та незаконними рішень Правління Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” №1 від 15.05.2001р., №2 від 20.06.2001р. та №09 від 18.09.2002р. не є нововиявленою обставиною у розумінні ст. 112 Господарського процесуального кодексу України. До того ж, на думку відповідача, для укладення договорів купівлі-продажу, дійсність яких оспорювалась у справі №2/311, статутом позивача не передбачено повноважень правління приймати рішення про відчуження нерухомого майна. Зокрема, згідно з п.9.3.4 Статуту Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” голова правління Шкрабов С.Ф. був наділений повноваженнями на укладення договорів щодо відчуження нерухомого майна. Окрім того, саме рішенням Загальних зборів Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” №5 від 25.05.2001р. правління було уповноважене на відчуження нерухомого майна товариства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2008р. у справі №2/311 в задоволенні заяви позивача про перегляд рішення Господарського суду міста Києва у справі №2/311 від 09.08.2006р. за нововиявленими обставинами було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною Ухвалою суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2008р. у справі №2/311, задовольнити заяву про перегляд Рішення Господарського суду міста Києва у справі №2/311 від 09.08.2006р. за нововиявленими обставинами та скасувати Рішення Господарського суду міста Києва у справі №2/311 від 09.08.2006р., прийнявши нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги позивача мотивовані тим, що при винесенні оскаржуваної Ухвали судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, а саме ст. ст. 47, 112 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до безпідставної, на думку позивача, відмови в задоволенні заяви про перегляд Рішення Господарського суду міста Києва у справі №2/311 від 09.08.2006р. за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2008р. апеляційну скаргу позивача було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.03.2008р.

03.03.2008р. до Відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшло клопотання позивача без зазначення номеру та дати його складання, в якому він просить суд зупинити апеляційне провадження у справі №2/311 до вирішення питання по кримінальній справі №49-2290, порушеній проти посадових осіб Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг”, одним з епізодів по якій є укладення договорів купівлі-продажу, дійсність яких оспорюється сторонами у справі №2/311.

18.03.2008р. до Відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання без зазначення номеру та дати його складання, в якому останній просить суд зупинити апеляційне провадження у справі №2/311 до вирішення питання по кримінальній справі №49-2290. До клопотання позивачем було додано копію Постанови прокурора відділу захисту фінансово-економічних інтересів держави Генеральної прокуратури України від 27.12.2007р. про порушення кримінальної справи стосовно голови правління Шкрабова С.Ф. та заступника голови правління Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” генерального директора Закритого акціонерного товариства “Гідроінжбуд” Копистки С.М. за фактом зловживання службовим становищем, службового підроблення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за ознаками складу злочинів, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України.

У судовому засіданні 19.03.2008р. представник позивача підтримав подані клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі №2/311, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти клопотань представника позивача, зазначаючи про необґрунтованість останніх, та просив суд відмовити в їх задоволенні.

В ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

З постанови, доданої позивачем до клопотання про зупинення провадження у справі, вбачається, що кримінальну справу направлено для організації розслідування прокурору міста Києва, тоді як норми статті 79 Господарського процесуального кодексу України визначають передумовою для зупинення провадження у справі саме наявність іншої справи, що розглядається іншим судом.

Той факт, що кримінальну справу, про яку зазначає в своєму клопотанні позивач, не передано до суду для здійснення відповідного провадження, позивачем не заперечується.

Зважаючи на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що правові підстави для задоволення клопотання представника позивача та зупинення провадження у справі №2/311 відсутні.

Інших заяв або клопотань від представників сторін до суду не надійшло.

Представник позивача у судовому засіданні надав суду пояснення, в яких зазначив, що підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі, просить суд її задовольнити, скасувати Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2008р. у справі №2/311, задовольнити заяву про перегляд Рішення Господарського суду міста Києва у справі №2/311 від 09.08.2006р. за нововиявленими обставинами та скасувати Рішення Господарського суду міста Києва у справі №2/311 від 09.08.2006р., прийнявши нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення, в яких зазначив про те, що заперечує проти апеляційної скарги позивача з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, у зв’язку з чим просили суд залишити без змін оскаржувану Ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №2/311 від 22.01.2008р. як таку, що прийнята з повним та всебічним з’ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм як матеріального, так і процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

У відповідності до вимоги ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. На підставі статті 112 Господарського процесуального кодексу України судове рішення може бути переглянуто за двох умов: істотність нововиявлених обставин для вирішення спору або розгляду справи про банкрутство і виявлення їх після прийняття судового рішення зі справи. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна позиція викладена в Роз'ясненні президії Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами” №04-5/563 від 21.05.2002р.

Обґрунтовуючи вимоги про перегляд Рішення Господарського суду міста Києва у справі №2/311 від 09.08.2006р. за нововиявленими обставинами та скасування останнього, позивач, зокрема, посилається на факти, встановлені в Рішенні Шевченківського районного суду міста Києва від 15.08.2006р.

Як було встановлено місцевим господарським судом, Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15.08.2006р. у справі за позовом Бєлік Н.В. до Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” були визнані недійсними та незаконними рішення Правління Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” №1 від 15.05.2001р., №2 від 20.06.2001р., а також рішення, оформлене протоколом №09 від 18.09.2002р., згідно з якими було погоджено відчуження об'єктів нерухомості, а саме:

- нежилого будинку площею 626,10 кв. м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 4 (літ. А);

- цілісного майнового комплексу площею 1 133,80 кв. м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 6;

- нежилого будинку площею 922,30 кв. м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 8 (літ. А);

- цілісного майнового комплексу площею 199,00 кв. м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 8-а, який складається з нежитлової будівлі (літ.А) та сараю-складу (літ. Б), нежилого будинку площею 645,90 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 6-а.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14.12.2006р. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15.08.2006 було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

За результатами касаційного оскарження вищевказаної Ухвали Апеляційного суду міста Києва Вищим господарським судом України було винесено Постанову від 10.05.2007р., якою Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15.08.2006р. та Ухвала Апеляційного суду міста Києва від 14.12.2006р. скасовані, а справу передано на розгляд до Господарського суду міста Києва. Проте, Постановою Верховного Суду України від 09.10.2007р. Постанова Вищого господарського суду України від 10.05.2007р. та ухвала Апеляційного суду міста Києва від 14.12.2006р. - скасовані, а Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15.08.2006р. - залишено без змін.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що обґрунтовуючи вимоги своєї заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, позивач посилається на факти, встановлені Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15.08.2006р., але копії самого Рішення позивач ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду не надав.

До заяви про перегляд Рішення Господарського суду міста Києва у справі №2/311 від 09.08.2006р. за нововиявленими обставинами позивачем додано лише копію Постанови Верховного Суду України від 09.10.2007р., якою Рішення Шевченківського районного суду міста Києва залишено без змін (в силі). Тобто, позивач не надав суду документ, на якому базуються вимоги його заяви, тоді як згідно з ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В ч.2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь-яких заяв або клопотань з цього приводу від позивача ані до місцевого господарського суду, ані до суду апеляційної інстанції не надходило.

Засвідчену копію Рішення Шевченківського районного суду м. Києва до суду апеляційної інстанції було надано відповідачем.

Відносно посилання позивача на відсутність у голови правління Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” повноважень, необхідних для укладення від імені товариства оспорюваних договорів купівлі-продажу об’єктів нерухомого майна, судом було встановлено наступне.

Згідно з пп.9.3.2 Статуту Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” в редакції чинній на момент укладення оспорюваних договорів, до компетенції правління відносяться усі питання діяльності товариства окрім тих, що чинним законодавством та статутом Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” віднесені до компетенції іншого органу Товариства.

В пп.9.3.4 Статуту Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” (в редакції від 05.06.1998р.) визначено, що голова правління має право без доручення здійснювати дії від імені товариства, представляти товариство в його відносинах з третіми сторонами, вести переговори та укладати угоди від імені товариства.

Таким чином, для укладення договорів купівлі-продажу, дійсність яких оспорювалась у справі №2/311, прийняття Правлінням Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” рішень взагалі не передбачено положеннями Статуту товариства в редакції, яка була чинна на момент укладення спірних договорів. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що рішення №1 від 15.05.2001р., №2 від 20.06.2001р. та рішення, оформлене протоколом №09 від 18.09.2002р., про погодження відчуження об'єктів нерухомості було прийнято Правлінням Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” на виконання рішення Загальних зборів акціонерів товариства №5 від 25.05.2001р., а отже на виконання рішення вищого органу товариства.

Отже, прийняття правлінням Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” рішень про відчуження нерухомого майна за своєю суттю було альтернативним, а не обов'язковим. Окрім того, зважаючи на те, що оспорювані позивачем договори досліджувались та оцінювались судом на предмет відповідності законодавству як в частині укладення договорів, так і відносно прийняття рішень органами товариства щодо відчуження майна, а самі договори були підписані від імені Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” Головою правління Шкрабовим С.Ф., який діяв як на підставі протоколу Загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” №5 від 25.05.2001р., яким було доручено правлінню Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” відчужувати майно товариства на користь кредиторів, так і на підставі Статуту Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг”.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що Рішення Загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства “Інжиніринг” про доручення правлінню Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” відчужувати майно товариства на користь кредиторів, оформлене протоколом №5 від 25.05.2001р., не обмежувало повноваження голови правління Шкрабова С.Ф. щодо укладення договорів про відчуження майна товариства, оскільки у відповідності до Статуту Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг”, в редакції чинній на час укладення спірних договорів, у вказаної посадової особи зазначені повноваження були, а сам Статут товариства є основним організаційним документом, на основі якого діє товариство та здійснює свою діяльність голова правління.

Судом також було встановлено, що рішення Загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” про доручення правлінню товариства відчужувати майно на користь кредиторів, оформлене протоколом №5 від 25.05.2001р., не позбавило та не обмежило голову правління Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” щодо належних йому повноважень, а лише додатково поклало на правління Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг”, включаючи і його голову, обов'язок організувати відчуження майна.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, що на момент звернення до місцевого господарського суду з позовом позивачу були відомі обставини, які в подальшому були встановлені Шевченківським районним судом м. Києва від 15.08.2006р., але позивач не зміг їх довести ані під час розгляду справи №2/311 в Господарському суді міста Києва, ані під час перегляду рішення у справі №2/311 в порядку апеляційного і касаційного оскарження.

Таким чином, про незаконність рішень Правління Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” щодо продажу майнових комплексів і нежилих будинків, а саме рішення №1 від 15.05.2001р., №2 від 20.06.2001р. та рішення, оформленого протоколом №09 від 18.09.2002р., позивачу було відомо під час розгляду справи №2/311 Господарським судом міста Києва. Окрім того, в самій апеляційній скарзі позивачем не заперечується той факт, що, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в суді першої інстанції, він посилався на незаконність (невідповідність вимогам законодавства) вказаних рішень.

За загальним правилом, підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є наявність цих обставин на час розгляду справи в суді, неможливості їх бути відомими на час розгляду справи та їх істотність для вирішення спору.

Згідно з ч.2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на вищенаведене, дана обставина не може бути визнана судом саме як нововиявлена.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для перегляду Рішення Господарського суду міста Києва у справі №2/311 від 09.08.2006р. за нововиявленими обставинами, наведені позивачем у його заяві, не є нововиявленими обставинами в розумінні приписів ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, оскільки дані обставини не є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, на яких ґрунтується Рішення Господарського суду міста Києва у справі № 2/311.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що обставини, якими обґрунтовує вимоги своєї апеляційної скарги, зокрема, факт порушення кримінальної справи стосовно голови правління Шкрабова С.Ф. та заступника голови правління Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” генерального директора Закритого акціонерного товариства “Гідроінжбуд” Копистки С.М. за фактом зловживання службовим становищем, службового підроблення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за ознаками складу злочинів, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України, не повідомлялись суду першої інстанції і їм, відповідно, місцевим господарським судом не було надано належної оцінки.

Зважаючи на вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд констатує, що доводи, викладені в апеляційній скарзі позивача, спростовуються матеріалами, наявними у справі. Додаткових обґрунтувань (пояснень) з приводу обставин, викладених в апеляційній скарзі, позивач суду не надав.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №2/311 від 22.01.2008р. прийнята з повним з’ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв’язку з чим правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивача, з викладених у ній підстав, у суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 79, 99, 101-103, 105, 106, 112 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотань позивача про зупинення провадження у справі №2/311.

2. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Інжиніринг” залишити без задоволення, Ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №2/311 від 22.01.2008р. – без змін.

3. Матеріали справи №2/311 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя                                                                      Мартюк А.І.

Судді                                                                                          Зубець Л.П.

Лосєв А.М.

25.03.08 (відправлено)