СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"11"
березня 2008 р.

справа
№ 20-11/136

За
позовом:     Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1

АДРЕСА_1

До
відповідача:
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2

АДРЕСА_2

Треті
особи:     Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_3

АДРЕСА_3

Державна виконавча
служба в Ленінському районі м. Севастополя

(99011, м.
Севастополь, вул.. Кулакова, 57-500)

Про                     стягнення збитків, пов'язаних з
витратами по сплаті послуг зберігання

Суддя: Дмитрієв В.Є.

За
участю  представників сторін:

від
позивача:  ОСОБА_4, довіреність б/н  від 19.12.2006 р.

від
відповідача:           не з'явився

від
третьої особи  не з'явився

від
третьої особи    не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2про стягнення збитків, пов'язаних з витратами по сплаті послуг
зберігання за період  з  01.01.2005 р. по 01.05. 2006 р..

Ухвалою від 17.07.06 р. суд залучив
до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору не стороні позивача - Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_3.

Ухвалою від 08.08.06 р. суд залучив
до участі у розгляді справи у якості третьої особи, на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державну виконавчу служба в
Ленінському районі м. Севастополя.

Ухвалою від  12.10.06 р. суд зобов'язав  Державну виконавчу службу в Ленінському
районі м. Севастополя представити у судове засідання, виконавче
провадження,  яке було порушено згідно
наказу Господарського  суду м.
Севастополя за позовом СПД ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про стягнення суми.

Ухвалою від 06.11.06 р. суд, в
зв'язку  з відмовою  ДВС Ленінського району м. Севастополя у
наданні витребуваних судом документах, зупиняє провадження по справі та
направляє її до слідчих органів прокуратури м. Севастополя для проведення
перевірки щодо наявності чи відсутності в діях службових осіб  ДВС Ленінського району м. Севастополя ознак
складу злочинів, передбачених кримінальним законодавством України.

19.02.2008 р. на адресу суду
надійшли матеріали справи №20-11/136 із постановою про відмову у порушенні
кримінальної справи.

Відповідно до ч.3 ст. 79 ГПК
України суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили
його зупинення.

Ухвалою від 21.02.2008 р.
провадження по справі  № 20-11/136
поновлено.

Відповідач явку уповноважених
представників у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не
повідомив, у відзиві на позов позовні вимоги не визнає, просить суд у позові
відмовити.

Треті особи явку уповноважених
представників у судове засідання не забезпечили, про причини неявки суд не
повідомила.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, вислухавши представника позивача, суд, -

В
С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду м.
Севастополя від 12.04.2002 р. по справі №20-5/353 позов СПД ОСОБА_1. до
СПД  ОСОБА_2. про стягнення 36.878 грн.
задоволений. Не погодившись з рішенням суду, СПД ОСОБА_2. звернувся до
Севастопольського Апеляційного господарського суду з апеляційною жалобою.
19.08.2002 р. Севастопольський апеляційний господарський  суд постановив рішення, згідно якого
відповідач СПД ОСОБА_2. був зобов'язаний прийняти придбаний їм  товар: шинелі двобортні офіцерські у
кількості 176 штук. А також судом була задоволена вимога про стягнення з
відповідача  сплати за послуги
зберігання  у сумі 536,56 грн.

08.04.2003 р. Господарський суд
м. Севастополя постановив додаткове рішення, яким зобов'язав СПД ОСОБА_2.
прийняти від СПД ОСОБА_1.   придбаний їм  товар: шинелі двобортні офіцерські у
кількості 176 штук та видати наказ.

09.06.2003 р. Господарський суд
м. Севастополя постановляє ухвалу, якій роз'яснює СПД ОСОБА_1. порядок
виконання рішення суду від 12.04.2002 р. по справі №20-5/353, що державний виконавець  зобов'язан погодитись с СПД ОСОБА_2. та СПД
ОСОБА_1. місто та час прийняття -передачи
від СПД ОСОБА_1.   придбаний
ОСОБА_2.  товар: шинелі двобортні
офіцерські у кількості 176 штук, організувати разом з ОСОБА_1. вивіз.

Згідно листів направлених СПД
ОСОБА_1. на адресу СПД ОСОБА_2.
10.10.2002 р., 20.02.2003 р., 17.06.2003 р., 22.03.2004 р., 09.06.2004
р., ОСОБА_1. пропонував відповідачу отримати свій товар у позивача, але СПД
ОСОБА_2. добровільно свій товар не забрав у СПД ОСОБА_1., а ДВС Ленінського
району м. Севастополя  провадження  по справі передачі майна від СПД ОСОБА_1. до
СПД ОСОБА_2. провадження закрило 23.05.2003 р.

Відповідно до рішення
господарського суду м. Севастополя від 17.02.2004 у справі № 20-8/422 (арк. с.
8-11) з  Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 на користь Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1було
стягнуто збитки, пов`язані  із оплатою  послуг зберігання в сумі 13200,0 грн.

30.12.2004 г. між СПД ОСОБА_1. и
СПД ОСОБА_3. був укладений  договір про
зберігання 176 шинелей двобортних офіцерських.

За період часу з 01.01.2005 р.
по 01.05. 2006 р. сума витрат СПД ОСОБА_1.,
по договору зберігання склала 13.071 грн.

Згідно квитанції до прибуткового
касового ордеру №1 СПД Папунова М.В. 05.05.2006 р. від СПД ОСОБА_1. отримала за
зберігання 176 шт. шинелей, за період з 01.01.05 р. по 01.05.2006 р. - 15.360
грн.

Згідно квитанції до прибуткового
касового ордеру №2 від 11.05.2006 р. СПД ОСОБА_1. продав ЧП «Военсервис»  176 шинелей двобортних офіцерських за 2288
грн., чим  частково відшкодував свої
збитки, тому  просить суд стягнути
збитки, пов'язані з витратами по сплаті послуг зберігання у сумі (15.360 грн.
-2.288 грн. = 13.072 грн.).

На підставі ст. 667 Цивільного
кодексу України, якщо право власності переходить до покупця раніше від
передання товару, продавець зобов'язаний до передання зберігати товар, не
допускаючи його погіршення. Необхідні для цього витрати покупець зобов'язаний
відшкодувати продавцеві, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно
до ст. 611 Цивільного кодексу України, в
разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або
законом, або розірвання договору;  зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;  відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Відповідно
до ст. 216 Господарського  кодексу
України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування
до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та договором.

З
аналізу вищезазначених норм вбачається, що підставою для стягнення  збитків являється  порушення однією стороною договірних
зобов`язань.

Відповідачем
порушені умови договору купівлі -продажу, що встановлено рішенням
господарського суду від 12.04.2002 у справі № 20-5/323, як вже зазначалося
раніше, відповідач був зобов'язаний прийняти придбаний їм  товар: шинелі двобортні офіцерські у
кількості 176 штук. Невиконання умов Договору купівлі - продажу призвело до
того, що позивач поніс збитки пов`язані із зберіганням неприйнятого
відповідачем товару.

Відповідно
до ст.  615 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення зобов'язання.

Крім
того, позивач просить стягнути з відповідача
вартість правової допомоги адвоката
в розмірі 1500,0 грн.

Статтею
44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу
судових витрат входить оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми, судові
витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому
випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались,
та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Відповідно
до ч. 2 п. 10 Роз`яснення президії Вищого арбітражного суду від 04.03.1998 від
02-5/78 Витрати позивачів та відповідачів, пов'язані з оплатою ними послуг
адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських
об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському
суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною
п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом
шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності
документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо
ведення справи у суді та належно оформленої довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

Враховуючи
надання позивачем усіх вищезазначених доказів (арк. с. 25, 27, 107), суд дійшов
висновку, що витрати на надання юридичних послуг адвоката в розмірі  1500,0 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на
відповідача витрати по сплаті державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись
статтями 49, 78, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України,
суд-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

2.          Стягнути с  Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2
(АДРЕСА_3) на користь Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1АДРЕСА_2) збитки, пов'язані з витратами по сплаті послуг зберігання
13.072 грн, а також витрати на юридичну допомогу у сумі 1500 грн., державне
мито у сумі 146 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу в сумі 118 грн.

3.
Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Суддя                                                                                                                 В.Є.Дмитрієв

Рішення оформлено
відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального
кодексу України і підписано   17.03.2008

РОЗСИЛКА :

Суб`єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1-АДРЕСА_3

Суб`єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_2- АДРЕСА_2

Суб`єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_3-АДРЕСА_3