ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2008 р.

№ 6/148/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюка М.В.,

Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносервіс-НК" на ухвалу Запорізького апеляційного господарського суду від 27 листопада 2007 року у справі № 6/148/07 Господарського суду Запорізької області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь-ХХІ", м. Запоріжжя, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносервіс-НК", м. Запоріжжя про стягнення 50 000 грн.,

за участю представників сторін:

позивача –не з'явилися;

відповідача –не з'явилися;

встановив:

У квітні 2007 року позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю "Сталь-ХХІ" пред’явив у господарському суді позов до відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносервіс-НК" про стягнення 54 302,74 грн.

Вказував, що 1 листопада 2001 року між ним (покупцем) та ТОВ "Техносервіс-НК" (продавцем) укладено договір купівлі-продажу товару № 01/11-01, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання передати у власність позивача металоконструкції, а останній зобов'язався прийняти та оплатити товар, згідно із специфікацій до договору.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, що полягало у передачі товару у власність позивача, позивач просив стягнути з відповідача 54 302,74 грн., з яких 50 900 грн. передплати з урахуванням індексу інфляції за час прострочення, 3213,70 грн. пені та 189,04 грн. 3 % річних від простроченої суми.

В подальшому позивач уточнив свої вимоги та просив стягнути з відповідача перераховану, згідно платіжного доручення № 94 від 7 листопада 2006 року, передплату у сумі 50 000 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 1 червня 2007 року (суддя Мисюра Л.С.) позов задоволено.

Постановлено стягнути з відповідача на користь позивача 50 000 грн. основного боргу, 499,96 грн. державного мита та 108,64 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивоване наявністю підстав до задоволення позовних вимог на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки відповідачем безпідставно набуто грошові кошти у сумі 50 000 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач –ТОВ "Техносервіс-НК", подав апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного господарського суду, в якій просив рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову ТОВ "Сталь-ХХІ" у задоволені позовних вимог.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 27 листопада 2007 року (колегія суддів у складі: Коробки Н.Д., Кричмаржевського В.А., Хуторного В.М.) відмовлено скаржнику у прийняті апеляційної скарги з підстав пропуску, без поважних причин, строку на апеляційне оскарження рішення.

Ухвала мотивована відсутністю підстав вважати причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду поважними.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, з підстав невідповідності до вимог процесуального законодавства та порушення його права на оскарження рішення місцевого господарського суду в даній справі.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається, а апеляційне подання вноситься протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, –з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Згідно до частини 1 статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов’язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення Господарським судом Запорізької області винесено 1 червня 2007 року. Строк для подання апеляційної скарги сплинув 11 червня 2007 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техносервіс-НК" одночасно з апеляційною скаргою заявило клопотання про відновлення пропущеного строку, в обгрунтування якого відповідач послався на те, що про оскаржуване рішення йому стало відомо 8 листопада 2006 року, після того як було накладено арешт на банківський рахунок відповідача.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, прийняте 1 червня 2007 року Господарським судом Запорізької області рішення, направлене сторонам у справі того ж дня, про що свідчить печатка суду на зворотній частині судового рішення.

Відмовляючи скаржнику у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, апеляційний суд виходив з того, що відповідач не надав належних доказів не отримання ним рішення Господарського суду Запорізької області від 1 червня 2007 року та неналежного його повідомлення про час та місце судового засідання, а тому підстав для відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження немає.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом розгляд даної справи неодноразово відкладався про, що повідомлялися учасники процесу, зокрема, відповідачу ухвалу про відкладення судового слухання було направлено на фактичну та юридичну адреси.

Посилання скаржника в касаційній скарзі на те, що всупереч ст. 65 ГПК України його не було належним чином повідомлено про призначення судового засідання не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи, зокрема тим, що в судовому засіданні першої інстанції 23 травня 2007 року, за клопотанням позивача, розгляд справи було відкладено на 1 червня 2007 року, про, що винесено та розіслано сторонам у справі відповідні ухвали Господарського суду Запорізької області.

Твердження касаційної скарги про те, що ухвала Запорізького апеляційного господарського суду від 27 листопада 2007 року прийнята внаслідок неправильного застосування норм процесуального права не заслуговують на увагу та спростовуються вищевикладеним.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята ухвала відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Зважаючи на те, що ухвала апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог норм ст. 93 ГПК України, підстав до її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносервіс-НК" залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького апеляційного господарського суду від 27 листопада 2007 року у справі № 6/148/07 залишити без змін.

Судді:

Н. Дунаєвська

М. Михайлюк

С. Самусенко