ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2008 р.

Справа № 46/40

За позовом

Комунального підприємства “Київпастранс” в особі Автобусного парку № 4

До

Дочірнього підприємства “Італавто”

Про

стягнення 1 220,80 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

Від позивача

Бєлах Л.Ф. —представник за довіреністю від 02.01.2008 р. № 06/40

Від відповідача

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство “Київпастранс” в особі Автобусного парку № 4 звернулося до Дочірнього підприємства “Італавто” з позовом про відшкодування 1 220,80 грн. шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини працівника відповідача (Хіральдло Рамірес Олександр Максимо Вальтер) під керуванням належним відповідачу автомобілем, йому було заподіяно 1 220,80 грн. майнової шкоди.

Оскільки ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України передбачено обов’язок особи, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, відшкодувати шкоду, завдана таким джерелом підвищеної небезпеки, позивач вважає, що саме відповідач має відшкодувати заподіяну йому шкоду.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 46/40 від 14.02.2008 р.

17.03.2008 р. розгляд справи було відкладено на 31.03.2008 р. у зв’язку з неявкою в засідання відповідача та неподанням витребуваних судом документів, а також витребувано від Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справи України у м. Києві письмові відомості про власника автомобіля “Фіат”, державний реєстраційний номер 472-26 КТ.

31.03.2008 р. розгляд справи не відбувся через перебування судді на лікарняному та був призначений на 14.04.2008 р. (ухвала від 02.04.2008 р. в матеріалах справи).

Ухвалою Заступника голови Господарського суду м. Києва від 09.04.2008 р. продовжено строк вирішення спору у справі № 46/40.

У судове засідання, призначене на 14.04.2008 р. сторони не прибули, уповноважених представників не направили, зважаючи на що розгляд справи було відкладено на 05.05.2008 р.

05.05.2008 р. відповідач не з’явився, про причини неявки свого представника суд не повідомив. Представник позивача, який прибув до суду, документів на виконання вимог ухвали суду від 14.04.2008 р. не надав, у зв’язку з чим розгляд справи було відкладено на 12.05.2008 р.

У судове засідання, що відбулося 12.05.2008 р., відповідач не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причину нез’явлення свого представника відповідач суд не повідомив, вимоги ухвал у справі № 46/40 не виконав, відзиву на позовну заяву не надав, заявлені вимоги не оспорив. Враховуючи вищенаведене та у відповідності до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

В ході розгляду спору по суті представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити позов, посилаючись в підтвердження своїх вимог на матеріали справи про притягнення працівника відповідача до адміністративної відповідальності, звіт з визначення вартості матеріального збитку, претензії на ім’я відповідача, довідку Управління Державної автомобільної інспекції.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши надані оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

17.06.2006 р. на проспекті Перемоги у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок зіткнення автомобілів “Богдан”, державний номер 054-74 КА, що знаходиться в користуванні позивача та “Фіат”, державний номер 472-26 КТ, що належить відповідачу (копії технічного паспорту, облікової картки автомобілю юридичної особи, протоколу про адміністративне правопорушення, протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в матеріалах справи).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АИ 0788753 та довідки відділу Державної автомобільної інспекції Святошинського Районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві без вихідного номеру та дати вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.06.2006 р. по проспекту Перемоги, 100 у м. Києві внаслідок зіткнення з автомобілем “Фіат”, державний номер 472-26 КТ, належним Дочірньому підприємству “Італавто”.

З матеріалів справи слідує, що на момент зіткнення автомобіля “Фіат” з автомобілем “Богдан”, останнім керував громадянин Хіральдло Рамірес Олександр Максимо Вальтер, менеджер відділу з продажу Дочірнього підприємства “Італавто”.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 17.07.2006 р. у справі № 3-17195 встановлено наступне:

“Хіральдо Р.О., 17.06.2006 р., керуючи автомобілем “Фіат”, державний номер 472-26 КТ в м. Києві на проспекті Перемоги перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоду іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем “Богдан”, державний номер 054-74 КА, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху. Вина водія підтверджується матеріалами про адміністративне правопорушення”.

На вказаних підставах, Святошинським районним судом м. Києва відповідно до ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України Хіральдо Раміреса притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На думку позивача, оскільки постановою Святошинського районного суду м. Києва вказану особу притягнуто до відповідальності у зв’язку з зіткненням з автомобілем “Богдан”, Дочірнє підприємство “Італавто” має нести відповідальність в порядку регресу перед позивачем, якому заподіяно матеріальну шкоду.

Для встановлення характеру та розміру шкоди позивачем було замовлено автотоварознавче дослідження у Товариства з обмеженою відповідальністю “Експертна компанія “Укравтоекспертиза-Стандарт”.

Згідно зі звітом з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу “Богдан” державний номер 054-74 КА внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає 1 220,80 грн.

Витрати позивача на проведення дослідження в розмірі 250,00 грн. підтверджуються актом прийому-передачі виконаних робіт № 1854 від 27.07.2006 р. та платіжним дорученням № 1259 від 28.07.2008 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов’язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, хімічних радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і та ін.).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи не заперечив заявлені вимог, факту того, що в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 17.06.2006 р. громадянин Хіральдо Рамірес Олександр Максимо Вальтер перебував з ним у трудових відносинах не спростував.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків.

Зважаючи на встановлені постановою Святошинського районного суду міста Києва від 17.07.2006 р. № 3-17195 обставини, якими стверджується вина громадянина Хіральдо Раміреса у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.06.2006 р., внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову, з огляду на те, що відповідач, в силу вищевказаних норм законодавства, має нести відповідальність за заподіяну позивачу шкоду.

Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, останній був змушений замовити проведення товарознавчого дослідження та сплатити його вартість. Тобто, дані збитки позивач поніс у зв’язку з відновленням порушеного права. За таких обставин, виходячи з положень ст. 22 Цивільного кодексу України, витрати позивача у сумі 250,00 грн. слід вважати витратами, які позивач зробив для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) і такими, що підлягають стягненню з відповідача.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені ним витрати по сплаті державного мита у розмірі 102,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони, і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати державного мита. У ч. 4 ст. 49 Господарського процесуального України передбачено, що витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства “Італавто” (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 17, ідентифікаційний код 31567153) на користь Комунального підприємства “Київпастранс” в особі Автобусного парку № 4 (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, 2, ідентифікаційний код 31725604) 1 220 (одну тисячу двісті двадцять) грн. 80 коп. шкоди, завданої джерелом підвищеною небезпеки, 250 (двісті п’ятдесят) грн. вартості автотоварознавчого дослідження, 102 (сто дві) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                    С.В. Шабунін

справа № 46/40

12.05.08

За позовом Комунальне підприємство "Київпастранс" Автобусний парк № 4

до Дочірнє підприємство "Італ-Авто"

про стягнення 1 220,80 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

Шабунін С.В.а