ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.06.08 р.                     Справа № 26/63

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді - Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання – Ярош В. В.;

за участю представники сторін:

від позивача – Дейнека Т. І. - довіреність; Царенко О. В. - довіреність;

від відповідача 1 – не з’явився;

від відповідача 2 – Пономарьов О. О.- довіреність;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Харцизькі електричні мережі м. Харцизьк,

до відповідачів: 1) державного підприємства „Донецька обласна дирекція по ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка, 2) державного підприємства “З ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств „Укрвуглеторфреструктуризація” м. Київ;

про стягнення 32 834,65 грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач - відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Харцизькі електричні мережі м. Харцизьк, з позовом до відповідача - державного підприємства „Донецька обласна дирекція по ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка, про стягнення інфляційних витрат в сумі 14 725,62 грн., 3% річних в сумі 1 375,37 грн. та пені в сумі 16 733,66 грн. за прострочення платежу за спожиту електричну енергію у вересні 2007 р. за договором про постачання електричної енергії № 3-262т/06 від 13.04.2006 р. ( далі - Договір ).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на Договір, протокол розбіжностей до Договору, Акти прийому-передачі, рахунок № 3 Т/10 від 01.10.2007 р., платіжне доручення № U3364226 від 19.11.2007р. на суму 669 346,49 грн., розрахунок заборгованості, прострочку невиконання відповідачем своїх зобов’язань.

Відповідач у судовому засіданні та відзиві № 9/01-112 від 04.04.2008р. проти позову заперечував з огляду на те, що його підприємство належить до державної власності, у зв’язку чим бюджетні асигнування не передбачають сплату штрафних санкцій. Також посилався на недостатнє фінансування та відсутність коштів на погашення боргу.

Крім того, представник відповідача заявив про реорганізацію підприємства, яка відбувається на підставі наказу Міністерства вугільної промисловості України № 612 та створення ДП “З ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств „Укрвуглеторфреструктуризація”.

У зв’язку з чим клопотав про зупинення провадження по справі на підставі статті 79 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечував.

Розглянув матеріали справи, суд заявлене клопотання про зупинення провадження по справі № 26/63 відхилив, оскільки положеннями статті 79 ГПК України передбачено зупинення провадження по справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов’язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Ухвалою від 12.05.2008 р. за ініціативною суду було залучено до участі у розгляді справи другого відповідача - державне підприємство “З ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств „Укрвуглеторфреструктуризація” м. Київ (далі – відповідач 2).

Представник відповідача 2 у судовому засіданні проти позову заперечував, вважає себе неналежним відповідачем, оскільки є правонаступником відповідача 1 згідно з передавальним балансом.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, 12.05.2008 р. позивач надав заяву про уточнення позовних вимог в частині стягнення пені у зв’язку з перерахунком та просив стягнути пеню в сумі 7 329,34 грн. позовні вимоги щодо стягнення інфляційних витрат в розмірі 14 725,62 грн. та 3 % річних в сумі 1 375,37грн. підтримав.

Уточнення прийнято судом в порядку передбаченому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача 1 в останні судові засідання не з’являвся, поважних причин нез’явлення не сповістив, хоча був належним чином повідомлений.

Суд вважає надані сторонами документи достатніми для розгляду спору по суті та, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, позов розглянуто за наявними у справі матеріалами за відсутності відповідача 1.

Розглянув матеріали справи, додатково представлені документи, заслухав пояснення сторін, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені до відповідача 1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 1 був укладений договір про постачання електричної енергії № 3-262т/06 від 13.04.2006р., згідно з яким постачальник (позивач) зобов’язався продавати електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача (відповідач 1) з приєднаною потужністю 10284кВт, а споживач зобов’язався сплачувати постачальнику вартість використаної (придбаної) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами Договору.

Відповідно до п. 9.4 та протоколом розбіжностей Договір набирає чинності з 01.04.2006 р. його підписання і укладається на строк до 01.04.2009 р. Договір та протокол розбіжностей підписані сторонами та скріплені печатками підприємств.

Згідно п.п. 2.2.2, 2.3.3 постачальник зобов’язався постачати споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, що визначені у Розділі 5 Договору, а споживач зобов’язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 4 „Порядок розрахунків” та № 5 „Графік зняття показників засобів обліку електричної енергії”.

Як убачається з наданих позивачем документів (акти прийому-передачі, рахунки тощо) позивачем здійснювалось постачання підприємству відповідача електричної енергії згідно з умовами Договору, про що відповідач 1 не заперечував.

01.10.2007 р. відповідачу 1 було вручено рахунок № 3 Т/10 від 01.10.2007 р. на оплату спожитої електроенергії за вересень 200 7р. на суму 669 346,49 грн., про що свідчить підпис повноважної особи відповідача 1.

Пунктом 2.3.3 Договору та протоколом розбіжностей, що укладений між сторонами, споживач зобов’язався здійснювати повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показниками засобів обліку електричної енергії не пізніше 25-го числа періоду, наступного за звітним. Отже, остаточний розрахунок за спожиту електроенергію відповідач 1 повинен був здійснити до 25.10.2007 р.

Приймаючи рішення, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є зокрема договори та інші правочини.

Як визначено положеннями ст.193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Аналогічні положення містить ст.526 Цивільного кодексу України.

Згідно копії платіжного доручення № U3364226 вартість спожитої активної електроенергії у вересні 2007 р. у розмірі 669 346,49 грн. відповідач 1 сплатив 19.11.2007 р.

Як убачається з виписки банку вказана сума надійшла до позивача 19.11.2007 р. о 17-45 год.

Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок несвоєчасної оплати відповідачем 1 вартості спожитої електричної енергії в сумі 669 346,49грн., що була поставлена за Договором у вересні 2007 р., виникла прострочка виконання зобов’язання на 25 календарних днів, що підтверджується матеріалами справи. Даний факт відповідачем 1 по суті не заперечувався.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також сплатити 3 % річних від простроченої суми.

З огляду на правильне нарахування, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат в сумі 14 725,62 грн. та 3% річних в сумі 1 375,37 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Що стосується уточнених позовних вимог про стягнення пені у сумі 7 329,34 грн. за прострочення платежів, суд приходить до висновку, що вони також підлягають також задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Умовами Договору (п. 4.2.1) у разі внесення платежів з порушенням термінів споживач сплачує пеню на весь період прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Суд прийшов до висновку про існування у період з 26.10.2007р. по 19.11.2007р. основного боргу в сумі 669 346,49 грн.

З огляду на правильне нарахування, вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач 1 в обґрунтування заперечень посилався на те, що його підприємство належить до державної власності, у зв’язку чим бюджетні асигнування не передбачають сплату штрафних санкцій. Також він посилався на недостатнє фінансування та відсутність коштів на погашення боргу оскільки він є отримувачем, а не розпорядником державних коштів.

Судом не приймаються до уваги вказані заперечення відповідача 1, оскільки тяжкий фінансовий стан не є підставою звільнення від виконання зобов’язань та встановленої господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Інших доказів у підтвердження заперечень відповідачем 1 надано не було.

Щодо позовних вимог до відповідача 2 про стягнення інфляційних витрат у розмірі 14 725,62грн., 3 % річних в сумі 1 375,37грн. та пені в сумі 7 329,34 грн. за Договором, суд враховує наступне.

Державне підприємство “З ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств „Укрвуглеторфреструктуризація” (відповідач 2) було створене на підставі наказу Міністерства вугільної промисловості України № 612 від 29.12.2007 р. шляхом приєднання до його складу державних підприємств, які реорганізовувались, у тому числі і Державного підприємства „Донецька обласна дирекція по ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” (відповідач 1).

Як убачається з пункту 5.9. вказаного наказу, реорганізацію підприємств необхідно було здійснити до 1 квітня 2008 р.

Відповідно до пункту 5.6. наказу, було зобов’язано посадових осіб підприємств, що реорганізуються, здійснити інвентаризацію майна та в строк до 1 березня 2008 р. скласти передавальний баланс.

Як убачається з матеріалів справи заборгованість за вересень 2007 р. була сплачена відповідачем 1 у листопаді 2007 р.

Відповідно до довідки статуправління № 05-85-0656, відповідач 1 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України не виключений.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до відповідач 2 не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у порядку передбаченому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі статей 11, 526, 625 Цивільного кодексу України, статей 193, 230 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити позовні вимоги відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Харцизькі електричні мережі м. Харцизьк, до державного підприємства „Донецька обласна дирекція по ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка, про стягнення інфляційних витрат в сумі 14 725,62 грн., 3 % річних в сумі 1 375,37грн. та пені в сумі 7 329,34 грн. за прострочення платежу за спожиту електричну енергію у вересні 2007 р. за договором про постачання електричної енергії № 3-262т/06 від 13.04.2006 р.

2. Стягнути з державного підприємства „Донецька обласна дирекція по ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” (86102, Донецька область, м. Макіївка, вул. Успенського, 4, ) на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (84600, Донецька область, м. Горлівка, пр. Леніна, 11, ) в особі структурної одиниці Харцизькі електричні мережі (86700, Донецька область, м. Харцизьк, вул. Адамця, 58, , р/р 5311 в відділенні ПІБ м. Харцизька, МФО 334345) інфляційні витрати в сумі 14 725,62 грн., 3 % річних в сумі 1 375,37 грн. та пеню в сумі 7 329,34 грн. за прострочення платежу за спожиту електричну енергію у вересні 2007 р. за договором про постачання електричної енергії № 3-262т/06 від 13.04.2006 р.

3. Стягнути з державного підприємства „Донецька обласна дирекція по ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” (86102, Донецька область, м. Макіївка, вул. Успенського, 4, ) на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (84600, Донецька область, м. Горлівка, пр. Леніна, 11, ) в особі структурної одиниці Харцизькі електричні мережі (86700, Донецька область, м. Харцизьк, вул. Адамця, 58, , р/р 5311 в відділенні ПІБ м. Харцизька, МФО 334345) витрати по сплаті державного мита в сумі 234,30 грн. та витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 84,20 грн.

4. Відмовити у задоволенні позовних вимог відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Харцизькі електричні мережі м. Харцизьк, заявлених до державного підприємства “З ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств „Укрвуглеторфреструктуризація” м. Київ, про стягнення інфляційних витрат в сумі 14 725,62 грн., 3 % річних в сумі 1 375,37 грн. та пені в сумі 7 329,34 грн. за прострочення платежу за спожиту електричну енергію у вересні 2007 р. за договором про постачання електричної енергії №3-262т/06 від 13.04.2006 р.

Видати наказ після вступу рішення у законну силу.

Суддя

Пом. с.: Давидовська Т.В.

Надруковано 5 прим.

2 прим. – позивачу;2 прим. – відповідачам 1, 2;

1 прим. – у справу.