ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.03.2008  року
Справа № 10/576

Луганський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Бойченка
К.І.

суддів          Журавльової Л.І.

Семендяєвої І.В.

секретар

судового
засідання:
Антонова І.В.

за участю
представників:

від заявника
позову:                    -представник
не прибув;

від
позивача:
-Демченко Д.О., головний спеціаліст -юрисконсульт відділу фінансів та
аналізу роботи Управління комунальним майном Луганської міської ради,

дов. №01-03-30/7020а від 15.11.07;

від  відповідача:                                -ОСОБА_1,
суб'єкт підприємницької діяльності,

паспорт
НОМЕР_1, виданий 22.09.95 Ленінським

РВ УМВС України
в Луганській області;

розглянувши у
відкритому

судовому
засіданні

апеляційну
скаргу
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи

ОСОБА_1, м.
Луганськ

на рішення

господарського
суду                    Луганської
області

від
17.01.08

по справі                                        №10/576
(суддя -Мінська Т.М.)

за
позовом:                                        Прокурора м. Луганська в інтересах
держави в особі

виконавчого
комітету Луганської міської ради, м. Луганськ

до
відповідача:
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи

ОСОБА_1, м.
Луганськ

про                                                  стягнення
2101 грн. 45 коп.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2007 року Прокурор міста
Луганська (далі за текстом -прокурор, заявник) в інтересах держави в особі
виконавчого комітету Луганської міської ради, м. Луганськ (далі за текстом
-виконком Луганської міської ради, позивач), звернувся до господарського суду
Луганської області з позовною заявою від 27.11.07 №07/2524вих до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Луганськ (далі за текстом
-приватний підприємець ОСОБА_1, відповідач), з вимогами про стягнення з
останнього на користь позивача заборгованості по орендній платі в сумі 2101
грн. 45 коп.

Рішенням
господарського суду Луганської області від 17.01.08 у справі №10/576 позов
задоволений повністю, а саме: з відповідача на користь позивача  стягнута заборгованість з орендної плати в
сумі 2101 грн. 45 коп., а також з відповідача в дохід Державного бюджету
України стягнуті витрати по державному миту у сумі 102 грн. 00 коп.  та на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Згадане рішення
суду першої інстанції мотивоване тим, що:

-згідно зі ст.
526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів
законодавства. Згідно зі ст. 762 Цивільного кодексу України за користування
майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором
найму;

-відповідач, в
порушення ст. 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”,
ст. 762 Цивільного кодексу України та умов договору оренди, орендні платежі
вносив не в повному обсязі, у зв'язку з чим створилася заборгованість орендаря
перед орендодавцем;

-позовні вимоги
підтверджені матеріалами справи та відповідають діючому законодавству.

Не погоджуючись
з рішенням господарського суду Луганської області від 17.01.08 у справі
№10/576, відповідач подав до Луганського апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу від 31.01.08 б/н, у якій просить скасувати згадане рішення у
повному обсязі та залишити позов без розгляду.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що, на його думку, при винесенні оскаржуваного рішення були
неповно з'ясовані обставини справи, що мають значення для справи; висновки,
викладені  у рішенні, не відповідають
обставинам справи; оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з
порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу України, ст. 784 Цивільного кодексу
України, ст. 129 Конституції України, ст. 7 Закону України  „Про судоустрій України”.

Позивач відзивом без дати та номеру,
який наданий до Луганського апеляційного господарського суду 26.02.08,
заперечив проти апеляційної скарги відповідача та просить залишити оскаржуване
рішення суду першої інстанції від 17.01.08 у справі №10/576 без змін, а
апеляційну скаргу -без задоволення.

Прокурор відзиву на апеляційну скаргу
відповідача до Луганського апеляційного господарського суду не подав та у
судове засідання, яке відбулося 11.03.08, не прибув, хоча прокурор та сторони у
даній справі були повідомлені Луганським апеляційним господарським судом про
час, дату та місце цього судового засідання належним чином, про що свідчать матеріали
даної справи.

Згідно зі ст. 28 Закону України “Про
судоустрій України” розпорядженням голови Луганського апеляційного
господарського суду від 07.02.08 для розгляду апеляційної скарги Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Луганськ, від 31.01.08
б/н на рішення господарського суду Луганської області від 17.01.08 у справі
№10/576 була призначена судова колегія у складі: головуючий суддя -Бойченко
К.І., суддя -Єжова С.С., суддя -Журавльова Л.І.

У зв'язку з
відсутністю судді Єжової С.С., розпорядженням голови Луганського апеляційного
господарського суду від 25.02.08, на підставі ст. 28 Закону України “Про
судоустрій України” та ст. 46 Господарського процесуального кодексу
України, суддю  Єжову С.С. виключено із
складу колегії по розгляду апеляційної скарги у справі №10/576 та призначено до
складу судової колегії суддю Семендяєву І.В.

Згідно з ч. 2 ст. 99  Господарського процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку,
користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали даної справи,
заслухавши пояснення та доводи
представників сторін у судовому засіданні, обговоривши доводи
апеляційної скарги, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
відповідача підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів даної
справи і встановлено господарським судом Луганської області, сторони 20.01.06
уклали договір №5/06-Л оренди вбудованого нежитлового приміщення загальною
площею 72,7 кв.м, яке розташоване на першому поверсі за адресою: м.
ЛугансьАДРЕСА_1 (далі за текстом - договір).

Також 20.01.06 сторони склали акт
приймання-передачі вказаного нежитлового приміщення за адресою:  м. ЛугансьАДРЕСА_1.

Умовами п. 2.3 договору сторони
передбачили, що орендоване нежитлове приміщення повертається відповідачем
позивачу на підставі акту приймання -передачі. Дія договору припиняється та
орендоване приміщення вважається поверненим з моменту підписання акту приймання
-передачі.

Згідно з п. 3.2 договору орендна
плата за перший місяць складає 800 грн. 27 коп.

Пунктом 3.4 договору сторони
встановили, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується
шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п. 3.7 договору орендна
плата повинна бути внесена не пізніш 10-го числа поточного місяця.

Пунктом 6.3 договору сторони
передбачили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному
обсязі, стягується на користь позивача відповідно до чинного законодавства з
урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку
України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу (включаючи
день оплати пені та заборгованості).

У разі внесення орендної плати з
порушенням строку, у першу чергу здійснюється погашення суми нарахованої пені,
а сума, що залишилась, зараховується на погашення заборгованості з орендної
плати (п. 6.4 договору).

Згідно з п. 7.1 договору у випадках
дострокового розірвання договору, відповідач здійснює орендну плату за фактичне
користування орендованим майном.

За умовами п. 8.1 договору сторони
визначили строк його дії -з 20.01.06 до 20.12.06.

У подальшому сторони 10.08.06 уклали
угоду про припинення договору оренди нежитлового приміщення №5/06-Л від
20.01.06, за якою дійшли до згоди розірвати цей договір з 11.08.06.

Відповідач повернув позивачу
орендоване нежитлове приміщення за актом приймання -передачі від 10.08.06.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору.

Прокурор у позові зазначає, що
заявлена до стягнення заборгованість в сумі         2101 грн. 45 коп. утворилась станом на
26.11.06.

Разом з тим, до позову надані
розрахунки заборгованості за договором станом на: 31.12.06 і на 26.11.07,
розмір якої складає 2101 грн. 45 коп.

Позовна заява №07/2524 вих. датована
27.11.07.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України
„Про оренду державного та комунального майна” орендар зобов'язаний вносити
орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 43
Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України визначено, що сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до
прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до
всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідачем не надано доказів
своєчасного і у повному обсязі здійснення платежів за оренду нежитловим
приміщенням за договором.

З урахуванням умов договору, факту
несвоєчасної сплати відповідачем оренди та не у повному обсязі, нарахування
позивачем пені та зарахування її погашення у першу чергу та відповідно до
наданих розрахунків на день звернення прокурора з позовом до господарського суду
Луганської області з боку відповідача перед позивачем утворилась заборгованість
в сумі 2096 грн. 42 коп.

Так, за період оренди відповідачу
нарахована орендна плата в сумі 5570 грн. 63 коп.

За період дії договору відповідачем
сплачено на користь позивача 3490 грн. 27 коп., з яких 21 грн. 09 коп. останній
зарахував в рахунок погашення нарахованої пені.

Позивач не вірно здійснив розрахунок
пені на суму 21 грн. 09 коп. за період з 21.01.06 по 05.06.06, а обґрунтоване
нарахування пені складає 16 грн. 06 коп. за період нарахування з 11.02.06 по
05.06.06, тому, з урахуванням умов п. 6.4 договору, з перерахованої
відповідачем загальної суми за оренду нежитлового приміщення за договором -3490
грн. 27 коп., в рахунок погашення нарахованої пені слід було зарахувати 16 грн.
06 коп., а не 21 грн. 09 коп., як це помилково зробив позивач.

Як свідчать матеріали даної справи,
борг в сумі 2096 грн. 42 коп. існував як за станом на 26.11.06, так і на день
подання позову до місцевого господарського суду та на день прийняття
оскаржуваного рішення.

За таких обставин, судова колегія
вважає доведеними позовні вимоги частково, а саме: у частині стягнення боргу в
сумі 2096 грн. 42 коп.

Стосовно доводів апелянта щодо неотримання
ним за місцем своєї реєстрації ні позовної заяви, ні ухвал суду першої
інстанції, тобто порушень норм процесуального права, судова колегія зазначає
наступне.

Статтею 56 Господарського
процесуального кодексу України визначено, що позивач, прокурор чи його
заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін немає.

Відповідно до п. 6 ст. 63
Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Матеріали справи не містять
відомостей про надсилання відповідачеві копії позовної заяви №07/2524 вих від
27.11.07.

До матеріалів справи (а.с. 4) надана
світлокопія реєстру розсилки замовних листів (листів про відмову від договорів
оренди виконавчого комітету Луганської міської ради) на адресу трьох
отримувачів, у тому числі -на адресу відповідача.

Місцевий господарський суд позовну
заяву та додані до неї світлокопії документів заявнику, на підставі п. 6 ст. 63
Господарського процесуального кодексу України, не повернув та ухвалою від
03.12.07 порушив провадження у даній справі та призначив її розгляд на 17.12.07
об 11 годині 30 хвилин у приміщенні суду в кімнаті №336.

Як свідчить відмітка канцелярії
місцевого господарського суду на зворотній стороні цієї ухвали, підшитої до
матеріалів справи, її копія була направлена прокурору та сторонам у справі
04.12.07 (вих. №1542).

Ухвалою від 17.12.07 місцевий
господарський суд розгляд справи відклав на 17.01.08 о 10 годині 00 хвилині та
вказав, що судове засідання відбудеться у приміщенні суду в кімнаті №336.

Як свідчить відмітка канцелярії місцевого
господарського суду на зворотній стороні цієї ухвали, підшитої до матеріалів
справи, її копія була надіслана прокурору та сторонам у справі 20.12.07 (вих.
№1640).

Крім того, під час вивчення даного
питання в апеляційній інстанції встановлено, що факт відправки відповідачу
ухвали від 03.12.07 (про порушення провадження у справі) підтверджено також
випискою з реєстру відправлення рекомендованої поштової кореспонденції
господарського суду Луганської області за 04.12.07, а факт відправки
відповідачу ухвали від 17.12.07 (про відкладення розгляду справи) підтверджено
також випискою з реєстру відправлення поштової кореспонденції господарського
суду Луганської області за 20.12.07.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 104
Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування або
зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи процесуального права.

Проте судовий акт підлягає скасуванню
лише за умови, якщо таке порушення призвело до прийняття неправильного судового
рішення. Як правило, скасування судового рішення має бути наслідком істотного
порушення процесуальних прав сторін спору або інших учасників судового процесу,
що потягло за собою неповне з'ясування обставин, які мають значення для
правильного вирішення спору. Відповідне питання повинно вирішуватись у кожному
конкретному випадку на підставі встановлення кола обставин, що входять до
предмету доказування у справі та з урахуванням її матеріалів.

Відповідно до
п. 3.5.1 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої
наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.02 № 75 (далі за
текстом - Інструкція) ухвала про порушення провадження у справі і призначення
її до розгляду надсилається службою діловодства в день її прийняття всім
учасникам процесу з повідомленням про вручення. Факт неодержання ухвали
адресатом засвідчується поштовим повідомленням встановленого зразка, яке разом
з неотриманою ухвалою та конвертом оперативно передається службою діловодства
судді для ознайомлення та залучення до справи.

Разом з тим,
п.п. 3.5.10, 3.5.11 Інструкції передбачено, що судові документи, які підлягають
відправленню, передаються до служби діловодства, реєструються і в той же або
наступного дня відправляються за призначенням. Відправка чи передача адресатові
судових документів без їх реєстрації у службі діловодства забороняється. Не
допускається залишення у справі судового документа без відмітки про його відправку.
Перший (підписаний) примірник процесуального документа (ухвали, рішення,
постанови) залишається у справі, на якому на звороті у лівому нижньому куті
проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що
містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених
примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Судова колегія
вважає, що вказані положення Інструкції мають застосовуватись в комплексі, а
тому, з урахуванням наведених вимог, матеріалами справи підтверджено належним
чином факт відправлення відповідачу ухвал від 03.12.07 та від 17.12.07.

Щодо доведення
апелянтом факту неотримання таких ухвал, судова колегія зазначає наступне.

За змістом ст.
18 Закону України "Про поштовий зв'язок" від 04.10.01

№2759-ІІІ у
разі неможливості вручити адресатам поштові відправлення вони повертаються
відправникам.

Разом з тим,
відповідних поштових повідомлень та повернутих поштою ухвал суду матеріали
справи не містять.

Відповідно до
п. 142 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 17.08.02 № 1155, фізична або юридична особа, яка
користується послугами поштового зв'язку має право, зокрема: на одержання
достовірної та необхідної інформації про порядок і терміни надання послуг
поштового зв'язку; подати заяву до будь-якого об'єкта поштового зв'язку про
розшук відправленого на його адресу поштового відправлення; подати претензію, в
тому числі з вимогою про відшкодування завданих йому збитків, у разі невиконання
або неналежного виконання оператором поштового зв'язку обов'язків з надання
послуг поштового зв'язку. Такі претензії можуть подаватися об'єктові поштового
зв'язку протягом шести місяців з дня прийняття ним поштового відправлення для
пересилання.

Доказів
звернення до відділу поштового зв'язку з вимогою про надання інформації щодо
направлення на його адресу кореспонденції за спірний період чи будь-яких інших
доказів щодо неотримання ухвал суду від 03.12.07 та від 17.12.07 відповідачем
не надано.

Крім того, в
апеляційній скарзі відповідач пояснює, що він не отримував ухвал суду першої
інстанції, що свідчить про те, що йому відомо, що по даній справі виносилась не
одна ухвала, якою лише було порушено провадження у справі.

Відповідач не
скористався своїми процесуальними правами, які визначені у ст. 22
Господарського процесуального кодексу України, зокрема, знайомитися з
матеріалами справи,  робити з   них
витяги,  знімати  копії,
брати  участь  в
господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у  дослідженні
доказів, заявляти клопотання,
давати  усні    та
письмові    пояснення
господарському  суду,  наводити
свої  доводи  і міркування з усіх питань,  що
виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань  і доводів інших учасників судового процесу,
оскаржувати судові  рішення  господарського  суду в установленому цим Кодексом порядку,  а
також  користуватися  іншими
процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

З урахуванням
вищевикладеного, позов підлягає до задоволення частково, з відповідача на
користь позивача слід стягнути борг в сумі 2096 грн. 42 коп., а в решті позову
відмовити.

За таких
обставин, судова колегія відповідно до п. 4 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України змінює рішення господарського суду Луганської
області від 17.01.08 у справі №10/576, а саме:

-пункт перший
резолютивної частини рішення господарського суду Луганської області від
17.01.08 у справі №10/576 викладає у наступній редакції: „1. Позов задовольнити
частково.”;

-пункт другий
резолютивної частини рішення господарського суду Луганської області від
17.01.08 у справі №10/576 викладає у наступній редакції: „2. Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, м. Луганськ, 91000, ідентифікаційний код №НОМЕР_2, на
користь Виконавчого комітету Луганської міської ради, вул. Коцюбинського, 14,
м. Луганськ, 91000, ідентифікаційний код №21796730, борг з орендної плати в
сумі 2096 грн. 42 коп., видати наказ.”;

-пункт третій
резолютивної частини рішення господарського суду Луганської області від
17.01.08 у справі №10/576 залишає без змін;

-доповняє
резолютивну частину рішення господарського суду Луганської області від 17.01.08
у справі №10/576 пунктом четвертим наступного змісту: „4. В решті позову
відмовити.”.

Враховуючи ті
обставини, що позов заявлено прокурором, і що мінімальний розмір державного
мита, який підлягає перерахуванню до Державного бюджету України складає 102
грн. 00 коп., а розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу, який підлягає перерахуванню -
118 грн. 00 коп., судові витрати за позовом покладаються на відповідача
у повному обсязі.

Відповідно до
ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті
державного мита у розмірі 51 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги до
Луганського апеляційного господарського суду покладаються на відповідача
(заявника скарги) - Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичну особу
ОСОБА_1,   м. Луганськ.

У судовому
засіданні за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна
частини даної постанови.

Керуючись ст.
ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 4 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104, ст. 105
Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Луганськ, від
31.01.08 б/н на рішення господарського суду Луганської області від 17.01.08 у
справі №10/576 задовольнити частково.

2.Рішення господарського суду
Луганської області від 17.01.08 у справі №10/576 змінити.

3.Пункт перший
резолютивної частини рішення господарського суду Луганської області від
17.01.08 у справі №10/576 викласти у наступній редакції: „1. Позов задовольнити
частково.”.

4.Пункт другий
резолютивної частини рішення господарського суду Луганської області від
17.01.08 у справі №10/576 викласти у наступній редакції: „2. Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, м. Луганськ, 91000, ідентифікаційний код №НОМЕР_2, на
користь Виконавчого комітету Луганської міської ради,                             вул.
Коцюбинського, 14, м. Луганськ, 91000, ідентифікаційний код №21796730, борг з
орендної плати в сумі 2096 грн. 42 коп., видати наказ.”.

5.Пункт третій
резолютивної частини рішення господарського суду Луганської області від
17.01.08 у справі №10/576 залишити без змін.

6.Доповнити
резолютивну частину рішення господарського суду Луганської області від 17.01.08
у справі №10/576 пунктом четвертим наступного змісту: „4. В решті позову
відмовити.”.

7.Витрати по
сплаті державного мита у розмірі 51 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги
до Луганського апеляційного господарського суду покласти на відповідача
(заявника скарги) -Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичну особу
ОСОБА_1,   м. Луганськ.

Доручити господарському суду
Луганської області видати відповідний наказ.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105
Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя
К.І. Бойченко

Суддя                                                                                          Л.І.
Журавльова

Суддя
І.В. Семендяєва