ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.08
Справа № 26/209

За
позовом:

фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, м. Львів,

до
відповідача:

товариства
з обмеженою відповідальністю „Золочівагро”, с. Ясенівці,

про:

про
стягнення 5'619,11 грн.,

за
зустрічним позовом:

товариства
з обмеженою відповідальністю „Золочівагро”, с. Ясенівці,

до
відповідача:

фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, м. Львів,

про:

про
стягнення 19'322,96 грн.

Суддя
М. Синчук

За
участю представників:

позивача:

не
з'явився,

відповідача:

ОСОБА_2.
-дов. від 28.12.2007 р.

На
розгляд Господарського суду Львівської області подано позов фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю „Золочівагро” про стягнення
5'619,11 грн. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.06.2007 р.
провадження у справі порушено, судове засідання призначено на 03.07.2007 р.

Ухвалою
Господарського суду Львівської області від 07.08.2007 р. провадження у справі
зупинено, призначено техніко-криміналістичну експертизу, проведення якої
доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

У
зв'язку з тим, що в судді Деркача Ю. Б. закінчилися повноваження, справу
передано для подальшого розгляду судді Синчуку М. М. Ухвалою від 07.12.2007 р.
провадження у справі поновлено у зв'язку із надходженням висновків експертизи,
судове засідання призначено на 21.01.2008 р. Розгляд справи відкладено на
04.02.2008 р., 25.02.2008 р. з підстав, наведених у відповідних ухвалах суду.

На
розгляд Господарського суду Львівської області подано зустрічний позов
товариства з обмеженою відповідальністю „Золочівагро” до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення 19'322,96 грн. Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 08.02.2008 р. провадження у справі порушено, судове
засідання призначено на 25.02.2008 р. Розгляд справи відкладено на 11.03.2008
р. В судовому засіданні 11.03.2008 р. оголошено перерву до 14.03.2008 р.

Вимоги
за первісним позовом обґрунтовуються тим, що відповідач в порушення умов
договору №21 від 05.09.2006 р. не здійснив оплати за надані послуги перевезень
вантажу, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 7'342,79 грн. Оскільки
відповідач за первісним позовом проводив заправку автомобіля позивача на
загальну суму 1'723,68 грн., то останній просить стягнути різницю -5'619,11
грн.

Відповідач
за первісним позовом проти заявлених вимог заперечив повністю з наступних підстав.
Зазначає, що позивач здійснив перевезень на суму 5'112,00 грн., а отримав
дизельного пального та моторного мастила на загальну суму 10'434,96 грн. Тому
насправді існує заборгованість саме у позивача. Крім того, просить застосувати
позовну давність, встановлену ст. 315 ГК України.

Вимоги
за зустрічним позовом обґрунтовуються тим, що відповідач, здійснивши перевезень
на загальну суму 5'112,00 грн., отримав дизельного пального та моторного
мастила на загальну суму 10'434,96 грн. Крім того, оскільки відповідач за
зустрічним позовом 7 разів використовував автомобіль для надання послуг іншим
замовникам, за що передбачено штраф п. 4 розділу 3 договору, то йому нараховано
14'000,00 грн. штрафу. Вважає, що факт заправки автомобіля в період, коли
перевезення фактично не здійснювалися, свідчить про те, що відповідач
використовував його для надання послуг іншим замовникам. Таким чином, просить
стягнути з ФОП ОСОБА_1. 19'322,96 грн.

Відповідач
за зустрічним позовом проти заявлених вимог заперечив повністю. Пояснив, що
отримав паливо-мастильні матеріали на загальну суму лише 1'723,68 грн. На інших
документах відсутній підпис підприємця, інших осіб на отримання матеріальних
цінностей він не уповноважував. Що стосується вимог про стягнення штрафу, то
зазначає таке. Договором передбачено можливість надання паливо-мастильних
матеріалів лише в рахунок наданих послуг, тобто після їх фактичного надання.
Вважає, що позивач за зустрічним позовом не довів жодних обставин, на які
посилається, у тому числі і того, що ним надавалися послуги іншим замовникам.

В
судовому засіданні 19.03.2008 р. ТОВ "Золочівагро" подано додаткові
пояснення, з яких убачається наступне. ФОП ОСОБА_1. отримав 2'490 літрів
дизельного пального та 40 л моторного мастила, долучено товарно-транспортні
накладні про здійснення перевезень 11.10.2006 р. та додаткові докази, що
свідчать, на його думку, про здійснення перевезень для інших замовників.

Вислухавши
представників сторін проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між
сторонами по справі укладено договір №21 на надання послуг по перевезенню від
05.09.2006 р. (надалі - Договір). Додатком №1 до Договору передбачено, що
перевезення будуть здійснюватися автомобілем КАМАЗ, д. н. з. НОМЕР_1, 1980 року
випуску, водій -ОСОБА_3. Додатком №2 до Договору сторони погодили тарифи на
перевезення вантажу.

ФОП
ОСОБА_1. здійснив власний розрахунок наданих ним послуг, виходячи з додатку №2
до Договору, тобто від 0,50 грн. до 0,68 грн. перевезення однієї тони вантажу
на один кілометр.

У
зв'язку з тим, що у відповідача за первісним позовом виникли сумніви щодо
дійсності відтиску печатки та підписів уповноважених осіб на додатку №2 до
договору №21 від 05.09.2006 р., ухвалою від 07.08.2007 р. зупинено провадження
у справі та призначено техніко-криміналістичну експертизу. Проведення
експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.
До суду надійшли висновки експертизи:

-          №3244 від 30.10.2007 р., яким
встановлено, що підпис від імені головного бухгалтера, підпис від імені генерального
директора та відтиск печатки від імені ТОВ "Золочівагро"  в оригіналі додатку №2 до договору №21 від
05.09.2006 р. виконані за допомогою струминного принтера до ПЕОМ,
водорозчинними фарбувальними речовинами однакового композиційного складу за барвниками;

-          №3209 від 22.11.2007 р., яким
встановлено, що штрихи всіх без виключення друкованих текстів, штихи підпису
від імені головного бухгалтера ОСОБА_4., штрихи та зображення відтиску круглої
печатки від імені ТОВ "Золочівагро", штрихи підпису від імені
генерального директора в досліджуваному оригіналі додатку №2 до договору №21
від 05.09.2006 р. про тарифи перевезення вантажу (а. с. 45), виконані за
допомогою кольорових струминних принтерів до персональних комп'ютерів. Штрихи
трьох рукописних записів дат виконані за допомогою кулькових ручок пастами
чорного кольору. Відтиск простої круглої печатки від імені СПД ОСОБА_1.
виконаний фарбувальною речовиною фіолетового кольору, нанесений способом висого
друку за допомогою рельєфної, еластичної (фотополімерної, гумової) друкарської
форми (печатки) водорозчинною фарбувальною речовиною, типу штемпельної фарби,
чорнила.

У
довідці ТОВ "Золочівагро" про вартість перевезень, здійснених ФОП
ОСОБА_1. визнано, що ФОП ОСОБА_1. здійснив перевезення 345,40 т вантажу на
загальну суму 5'112,03 грн.

Однак,
ФОП ОСОБА_1. представлено суду товарно-транспортну накладну №0 від
03.10.2006 р. (том 1, а. с. 11), яка свідчить про здійснення ним перевезення
10,95 т вантажу на відстань 28 км. Таким чином, позивач за первісним позовом
додатково перевіз 10,95 т вантажу на вказану відстань.

ТОВ
"Золочівагро" зверталося до виробників цукру з проханням надати
тарифи, за якими вони замовляють перевезення вантажів. У відповідь:

-          ТОВ "Самбірагро"
повідомило, що в період 01.09.06-31.12.06 замовляло перевезення за тарифами
0,40-0,51 грн. (0,46 грн. у середньому) за 1 тону на кілометр,

-          ТОВ "Радехів-цукор"
повідомило, що в період 01.09.06-21.12.06 замовляло перевезення за тарифами
0,30-0,44 (0,37 грн. у середньому) за 1 тону на кілометр,

-          ТОВ "Ходорівський цукровий
завод" повідомило, що в період 01.09.06-31.12.06 замовляло перевезення за
тарифами 0,36-0,48 грн. (0,42 грн. у середньому) за 1 тону на кілометр.

ТОВ
"Золочівагро" здійснило розрахунок заборгованості ФОП ОСОБА_1. за
здійснені ним перевезення, виходячи з тарифу 0,44 грн. (в середньому)
перевезення однієї тони вантажу на один кілометр, тобто за тарифом, що
перевищує середні ціни (0,42 грн.) на той період у Львівській області на аналогічні
послуги.

Суду
представлено наступні товарно-транспортні накладні, які свідчать про видачу
паливо-мастильних матеріалів:

-          №2005 від 02.10.2006 р. на підставі
заяви ОСОБА_3. від 02.10.2006 р., відповідно до якої отримано 1'500 л
дизельного пального за ціною 3,42 грн. / 1 л та 10 л моторного мастила за ціною
4,50 грн. / 1 л на загальну суму 6'210,00 грн. (у т. ч. ПДВ - 20%). Як
убачається зі звіту №1б про розхід паливо-мастильних матеріалів за жовтень 2006
р. вказані об'єми паливо-мастильних матеріалів отримані не ОСОБА_1.;

-          №2922 від 26.10.2006 р. на підставі
заяви ОСОБА_1. від 26.10.2006 р., відповідно до якої отримано 500 л дизельного
пального за ціною 3,42 грн. / 1 л та 25 л моторного мастила за ціною 4,50 грн.
/ 1 л на загальну суму 2'187,00 грн. (у т. ч. ПДВ - 20%). Однак, на заяві від
26.10.2006 р. є підпис не ОСОБА_1. Як убачається зі звіту №1б про розхід
паливо-мастильних матеріалів за жовтень 2006 р. вказані об'єми
паливо-мастильних матеріалів отримані не ОСОБА_1.;

-          №3195 від 23.11.2006 р., відповідно до якої
отримано 400 л дизельного пального по ціні 3,42 грн. / 1 л на загальну суму
1'641,60 грн. (у т. ч. ПДВ -20%) та №3196 від 23.11.2006 р., відповідно до якої
отримано 20 л дизельного пального за ціною 3,41 грн. / 1 л на загальну суму
82,08 грн. (у т. ч. ПДВ -20%). На вказаних товарно-транспортних накладних є
підпис ОСОБА_1., він не заперечує факту отримання ним цього пального;

-          №3209 від 25.11.2006 р. на підставі
заяви ОСОБА_1. від 25.11.2006 р., відповідно до якої отримано 70 л дизельного
пального за ціною 3,42 грн. / 1 л та 5 л моторного мастила за ціною 4,50 грн. /
1 л на загальну суму 314,28 грн. (у т. ч. ПДВ -20%). Однак. на заяві від
25.11.2006 р. відсутній підпис ОСОБА_1.
Як убачається зі звіту №3б про розхід паливо-мастильних матеріалів за
листопад 2006 р. вказані об'єми паливо-мастильних матеріалів отримані не
ОСОБА_1.

Таким
чином, особисто ОСОБА_1. отримано паливо-мастильних матеріалів на загальну суму
1'723,68 грн. (товарно-транспортні накладні №3195 від 23.11.2006 р., №3196 від
23.11.2006 р.). Таким чином, факт отримання ОСОБА_1. дизельного пального (420
л) на загальну суму 1'723,68 грн. сторонами не заперечується та встановлено
судом на підставі представлених товарно-транспортних накладних.

Отже,
ОСОБА_1. особисто отримав від ТОВ "Золочівагро" 420 л дизельного
пального (420 л 23.11.2006 р.) за ціною 3,42 грн. / 1 л, що становить (420 л *
3,42 + 20%) 1'723,68 грн. (у т. ч. ПДВ -20%). Це спростовує твердження ТОВ
"Золочівагро" про те, що ФОП ОСОБА_1. отримав паливо-мастильних
матеріалів на загальну суму 10'434,96 грн.

При
винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно
до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Необхідною умовою укладення договору є волевиявлення обох сторін при його
укладенні. Враховуючи те, що висновком експертизи встановлено відсутність
оригінальної печатки та підписів уповноважених осіб на Додатку №2 до Договору,
суд виходить з того, що сторони не досягли згоди щодо ціни (тарифів), за якими
будуть здійснюватися (і здійснювалися) перевезення вантажу.

Частиною
4 ст. 632 ЦК України визначено, що коли ціна у договорі не встановлена і не
може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із
звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент
укладення договору.

Оскільки
ТОВ "Золочівагро" доведено, що ним здійснено розрахунок вартості
перевезень ФОП ОСОБА_1., виходячи з вищих середніх цін, ніж існували на той
момент у Львівській області, то суд бере за основу розрахунків тариф 0,44 грн.
за перевезення 1 тони вантажу на 1 кілометр.

Як
встановлено судом вище, та не заперечується сторонами ФОП ОСОБА_1. за період з
04.10.2006 р. по 19.11.2006 р. здійснив перевезень на загальну суму 5'112,03
грн. Однак, оскільки позивач за первісним позовом додатково перевіз 10,95 т
вантажу на відстань 28 км, суд вважає доведеним факт, що ним додатково надано
послуг на суму (10,95 * 28 * 0,44) 134,90 грн.

Отже,
за період з 03.10.2006 р. по 19 .11.2006 р. ФОП ОСОБА_1. здійснив перевезення
вантажу на загальну суму (5'112,03 грн. + 134,90 грн.) 5'246,93 грн.

У той
же час ФОП ОСОБА_1. отримав від ТОВ "Золочівагро" 420 л дизельного
пального на загальну суму 1'723,68 грн.

Відповідно
до положень п. 3.4 Розділу 1 Договору замовник зобов'язується забезпечувати по
мірі можливості заправку автомобілів в рахунок наданих послуг по перевезенню
вантажу. Таким чином, сторони погодили форму взаєморозрахунків, за якою
здійснюється зарахування наданих одне одному послуг та товарів.

У
такому разі, оскільки ФОП ОСОБА_1. надав ТОВ "Золочівагро" послуг з
перевезення на загальну суму 5'246,93 грн., а отримав дизельного пального на
суму 1'723,68 грн., то позовні вимоги ОСОБА_1. підлягають частковому
задоволенню, в сумі 3'523,25 грн., а вимоги ТОВ "Золочівагро"
в частині стягнення 5'322,96 грн. за отримані паливо-мастильні матеріали
визнаються судом безпідставними та необґрунтованими. Твердження ТОВ
"Золочівагро" про те, що підприємство відповідає за дії свого
працівника, суд не бере до уваги, оскільки суду не представлено доказів того,
що Башко В. В. є працівником ФОП ОСОБА_1. Більше того, як убачається з
представленої довідки Львівського міського центру зайнятості від 14.03.2008 р.
№1681/10 ФОП ОСОБА_1. не реєстрував трудовий договір з працівником ОСОБА_3.
Жодних інших доказів підставності отримання паливо-мастильних матеріалів
уповноваженою ОСОБА_1. особою суду не представлено.

Що
стосується вимог ТОВ "Золочівагро" про стягнення 14'000,00 грн.
штрафу за порушення договірних обов'язків, то суд не погоджується з такими
вимогами з огляду на таке.

Відповідно
до положень п. 2.13 Розділу І Договору перевізник зобов'язується не
використовувати транспорт для надання послуг іншим замовникам по перевезенню
вантажу без згоди замовника. Пункт 4 Розділу ІІІ Договору встановив
відповідальність за порушення наведеного вище обов'язку -2'000,00 грн. за кожне
виявлене порушення.

Однак,
здійснення заправок автомобіля не може свідчити про надання послуг іншим
замовникам, особливо, коли суду не представлено первинних доказів
(товарно-транспортних накладних, договорів з іншими замовниками тощо). Крім
того, пункт 3.4 Розділу І Договору про можливість заправки автомобіля вказує,
як зазначалося вище, на здійснення взаємних розрахунків між сторонами.
Прив'язки до часу здійснення заправок в Договорі нема, тому стверджувати, що
такі заправки могли бути лише авансовими, необґрунтовано. Тому ФОП ОСОБА_1. при
визначенні ціни позову обґрунтовано віднімав від суми наданих ним послуг із
перевезення, вартість отриманих ним паливо-мастильних матеріалів.

Таким
чином, ТОВ "Золочівагро" не доведено суду жодними доказами факт
надання ФОП ОСОБА_1. послуг із перевезення автомобілем, вказаним у Додатку №1
до Договору, іншим замовникам, а відтак вимоги в частині стягнення 14'000,00
визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Заява
відповідача за первісним позовом про застосування позовної давності,
передбаченої ст. 315 ГК України не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно
до положень ст. ст. 256, 261 ЦК України позовна давність -це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права
або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка
його порушила.

Згідно
із ч. 5 ст. 315 ГК України для пред'явлення перевізником до вантажовідправників
та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється
шестимісячний строк.

Таким
чином, вказаний шестимісячний строк починається від дня, коли особа довідалася
або могла довідатися про порушення свого права. Умовами Договору чітко не
визначено момент виникнення обов'язку ТОВ "Золочівагро" оплатити
надані ФОП ОСОБА_1. послуги. Зроблено лише прив'язку до проведеної звірки
взаєморозрахунків та виставлених рахунків (п. 2 Розділу ІІ Договору). Таким
чином, зазначений шестимісячний строк станом на день подання позову до суду не
почав свого перебігу.

Що
стосується розподілу судових витрат, то суд зазначає таке.

Оскільки
первісний позов задовольняється судом частково, то суд у порядку ч. 1 ст. 49
ГПК України покладає судові витрати ФОП ОСОБА_1. на обидві сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Як
убачається з платіжного доручення №2 від 31.01.2008 р. ТОВ
"Золочівагро" сплатило 200,00 грн. державного мита за подання
зустрічного позову. У той же час ціна зустрічного позову становить 19'322,96
грн., тобто до сплати належало 193,23 грн.

Відповідно
до ч. 1 ст. 47 ГПК України державне мито підлягає поверненню у випадках і в
порядку, встановлених законодавством. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 8 Декрету
Кабінету Міністрів України „Про державне мито” сплачене державне мито підлягає
поверненню частково або повністю у випадках внесення мита в більшому розмірі,
ніж передбачено чинним законодавством. Таким чином, суд вважає за необхідне
повернути з державного бюджету ТОВ "Золочівагро" зайво сплачене
державне мито в сумі 6,77 грн., про що слід видати відповідну довідку.

Враховуючи
наведене, керуючись ст. ст. 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          У задоволенні первісного позову відмовити частково.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю
"Золочівагро" (адреса: с. Ясенівці, Золочівський район, Львівська
область, 80750; ) на користь фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1; ід. код НОМЕР_2) 3'523,25 грн.
заборгованості, 63,95 грн. відшкодування витрат на оплату державного мита,
73,99 грн. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

3.          У задоволенні решти вимог за первісним позовом
відмовити.

4.          У задоволенні вимог за зустрічним позовом відмовити
повністю.

5.          Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя
Синчук М.М.