СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

3 березня 2008 року

Справа № 2-22/15543-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Котлярової О.Л.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Ткаченка М.І.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: Давидов Є.В., довіреність № б/н від 19 лютого 2008 року, Відкрите акціонерне товариство "Сімферопольський консервний завод ім. 1 Травня";

відповідача: не з'явився, Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим;

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Сімферопольський консервний завод ім. 1 Травня" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Яковлєв С.В.) від 17 грудня 2007 року у справі № 2-22/15543-2007А

за позовом           Відкритого акціонерного товариства "Сімферопольський консервний завод ім. 1 Травня" (вул. Севастопольська, 62,Сімферополь,95015)

до           Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим (вул. Леніна, 17,Сімферополь,95001)

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Сімферопольський консервний завод ім.1 Травня»звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим № 1432 від 7 лютого 2006 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не мав правових підстав застосовувати положення Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" під час застосування штрафних санкції.

Відповідач проти позову заперечував, вказав, що рішення № 1432 від 7 грудня 2006 року прийнято згідно з діючим законодавством, тому відсутні підстави для його скасування.

Постановою господарського суду Автономної республіки Крим (суддя С.В.Яковлєв) від 17 грудня 2007 року у справі №2-22/15543-2007 А у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в позові, суд вказав, що позивач, здавши після здійснення операційного часу до обслуговуючого банку 20 листопада 2007 року платіжне доручення №3, знав, що воно буде виконане лише 21 листопада 2007 року, що свідчить про несвоєчасно здійснення ним перерахування страхових внесків, тому штрафні санкції застосовані відповідачем правомірно.

Не погодившись з постановою суду, Відкрите акціонерне товариства "Сімферопольський консервний завод ім. 1 Травня" звернулося до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати.

На думку апелянта, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, без повного дослідження матеріалів справи, суд не взяв до уваги, що Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" є законом спеціальної дії, що регулює порядок і строки сплати зборів у державні цільові фонди.

При цьому апелянт посилається на підпункт 5.3.1. пункт 5.3, статтю 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", положення Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, статті 184-187, 195, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства України.

Від Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим надійшли заперечення на апеляційну скаргу.

У судове засідання, призначене до слухання на 3 березня 2008 року представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим, не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомленій належним чином.

Враховуючи, що явка у судове засідання представників сторін не визнавалася обов'язковою, та є правом, а не обов'язком учасників судового процесу, а також, те, що в матеріалах справи достотно доказів для розгляду апеляційної скарги, судова колегія ухвалила можливим розглянути справу за відсутністю Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим.

Розглянувши справу в порядку статей 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія встановила наступне.

Відкрите акціонерне товариство «Сімферопольський консервний завод ім.1 Травня»зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду у Центральному районі міста Сімферополя як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування .

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, основи та механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування визначені в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон).

Згідно статті 1 Закону страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно цього Закону.

Стаття З Закону визначає, що Пенсійний фонд і юридичні особи є суб'єктами системи пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до пункту 2 статті 5 Закону виключно цім Законом визначаються порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, а також стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом 6 частини 2 статті 17 Закону передбачено обов'язок відповідача надавати звітність, сплачувати страхові внески в повному обсязі та у встановлені терміни.

Згідно з пунктом 6 статті 20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

У відповідності з частиною 9 статті 20 Закону, днем сплати страхових внесків вважається день списання установою банку суми платежу з банківського рахунку страхувальника незалежно від часу зарахування на банківський рахунок органу пенсійного фонду.

Постановою Пенсійного фонду України №21-1 від 19 грудня 2003 року затверджена Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України ( далі Інструкція № 21-1).

Зазначена Постанова зареєстрована Міністерством юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Відповідачем 7 грудня 2006 року прийнято рішення № 1432 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхових внесків, згідно з яким до позивача застосовані штраф у розмірі 1367,35 гри. та нарахована пеня у розмірі 13,67 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 листопада 2006 року позивачем до Сімферопольського відділення АКБ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції», договір на розрахунково-касове обслуговування з яким укладений 28 травня 2003 року, надано платіжне доручення № 3 на переказ до Пенсійного фонду Центрального району місті Сімферополя 16766,40 грн. страхових внесків, які підлягали сплаті за жовтень 2006 р.

На платіжному дорученні № 3, наданим позивачем 20 листопада 2006 року до обслуговуючого банку, міститься відмітка «Вечірня».

Зазначений факт підтверджений позивачем.

Загальний порядок проведення переказу коштів в межах України визначено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнту, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документу клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Таким чином, платіжне доручення № 3 мало бути виконане банком, обслуговуючим позивача лише 21 листопада 2006 року.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, здавши після здійснення операційного часу до обслуговуючого банку 20 листопада 2007 року платіжне доручення № 3, знав, що воно буде виконане лише 21 листопада 2006 року.

Дана обставина свідчить про несвоєчасне здійснення ним перерахування страхових внесків, а тому штрафні санкції застосовані відповідачем правомірно.

Враховуючи викладене, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає, постанова судом першої інстанції прийняте при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, відповідності висновків обставинам справи, інших підстав для скасування постанови також не має.

Керуючись статтями 24, 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Сімферопольський консервний завод ім. 1 Травня" залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 17 грудня 2007 року у справі № 2-22/15543-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законну силу з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        О.Л. Котлярова

Судді                                                                      І.В. Антонова

М.І. Ткаченко