ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.06.2008                                                              Справа № 18/119

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Закарпаття”, с. Брід Іршавського району

до Брідської сільської ради, с. Брід Іршавського району

про визнання договору оренди недійсним та зобов’язання вчинити певні дії,

Суддя господарського суду –Кривка В.П.

представники:

Позивача –Гаврилець М.Б.., довіреність №08/09/07-ю від 12.06.2007 року;

Відповідача – Костак В.І., представник за довіреністю №171 від 24.06.2008 року;

Ломага М.І., сільський голова.

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою відповідальністю „Закарпаття”, с. Брід Іршавського району заявлено позов до Брідської сільської ради, с. Брід Іршавського району про визнання договору оренди недійсним та зобов’язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 10.09.1998 року, між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання в оренду нежилого приміщення ФАПу (фельдшерсько-акушерського пункту), який знаходиться за адресою: вул. Радгоспа, 13 с. Брід, Іршавського району, загальною площею 164 м.кв. Договір укладено на безстроковий термін та на безкоштовній основі. Позивач стверджує, що у зв’язку зі зміною Цивільного кодексу України з 01.01.2004 року зазначений договір не відповідає вимогам ст.ст. 203, 793, 794 ЦК України щодо нотаріального посвідчення та державній реєстрації. Більше того, всупереч умов договору ним самовільно зайнято ще 5 кімнат орендованої будівлі. Вимоги щодо переукладення договору та його розірвання відповідач ігнорує, тому заявник вважає зазначений договір незаконним і просить суд визнати його недійсним та зобов’язати відповідача усунути перешкоди в користуванні не житловими приміщеннями шляхом виселення.

Під час судового засідання уповноважений представник позивача позовні вимоги не уточняв, позов підтримав в повному обсязі та наполягав на вирішенні спору по суті заявлених вимог, а саме, визнати договір оренди від 10.09.1998 року недійсним та зобов’язати у зв’язку з цим відповідача усунути перешкоди в користуванні не житловими приміщеннями шляхом виселення.

Відповідач проти позову заперечив в повному обсязі з підстав зазначених у письмовому пояснення по суті спору. Зокрема вказав на пропуск позовної давності для заявлення таких вимог, про що також подав письмову заяву. Крім цього вказує, що даний договір було укладено 10.09.1998 року за волевиявленням обидвох сторін з дотриманням усіх норм права чинного на момент його укладення, тому посилання позивача на порушення вимог норм Цивільного кодексу України щодо укладення договорів в редакції, який вступив в дію з 01.01.2004 року вважає безпідставним.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 25.06.2008 року у справі № 18/119

суд встановив:

10.09.1998 року, між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір про надання в оренду нежилого приміщення ФАПу (фельдшерсько-акушерського пункту), який знаходиться за адресою: вул. Радгоспа, 13 с. Брід, Іршавського району, загальною площею 164 м.кв. (копія додається). Договір укладено на безстроковий термін та на безкоштовній основі. Того ж дня, на виконання вказаного договору, об’єкт оренди був переданий орендарю. Позивач вважає зазначений договір незаконним і просить суд визнати його недійсним та у зв’язку з цим зобов’язати відповідача усунути перешкоди в користуванні не житловими приміщеннями шляхом виселення. Мотивом таких вимог зазначає, що у зв’язку зі зміною Цивільного кодексу України з 01.01.2004 року зазначений договір не відповідає вимогам законодавства, при цьому покликається на ст.ст. 203, 793, 794 ЦК України (N 435-IV від 16.01.2004 року) щодо нотаріального посвідчення та державній реєстрації. Крім цього вказує, що всупереч умов договору ним самовільно зайнято ще 5 кімнат орендованої будівлі. Вимоги щодо переукладення договору та його розірвання відповідач ігнорує.

Відповідач проти заявлених вимог заперечує і вказує на пропуск позовної давності на пред’явлення таких вимог, а також на їх безпідставність.

Між тим, згідно перехідних положень Цивільного кодексу України (N 435-IV від 16.01.2003 року), що вступив в силу 01.01.2004 року цей Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (п.4). При цьому щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом (п. 6). Водночас до позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним і про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, право на пред'явлення якого виникло до 1 січня 2004 року, застосовується позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше (п. 7). Перехідними положеннями також визначено, що до договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу тільки щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення (п. 9).

За таких обставин, виходячи з суті заявлених вимог, до спірних правовідносин в частині визнання недійсним договору оренди від 10.09.1998 року слід застосовувати вимоги Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року, діючого на час виникнення оспорюваних правовідносин.

Згідно ст. 71 Цивільного кодексу (від 18 липня 1963 року діючого на час виникнення оспорюваних правовідносин) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. При цьому законодавцем було визначено, що вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, незалежно від закінчення строку позовної давності (ст. 74 ЦК, 1963 року). Матеріалами справи достовірно підтверджено, що такий пропущено.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 25.06.2008 року у справі № 18/119

Зважаючи на викладене в задоволенні заявлених позивачем вимог про визнання недійсним договору оренди від 10.09.1998 року, а у зв’язку з цим зобов’язати відповідача усунути перешкоди в користуванні не житловими приміщеннями шляхом виселення слід відмовити.

Керуючись ст.ст., 1, 33, 44, 46, 58, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

В зв’язку з оголошенням в судовому засіданні 25.06.2008 року лише вступної і резолютивної частини рішення оформлено відповідно до ст. 84 ГПК України та підписано 01.07.2008 року.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя В. Кривка