ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"22" квітня 2008 р.                                                            Справа №6/1848-А

за позовом Прокурора м. Кам'янця-Подільського в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському

до Приватного підприємства "Бівер" м. Кам'янець-Подільський

про стягнення 666 грн. заборгованості по страхових внесках

Суддя Танасюк О.Є. Секретар судового засідання Сарбей О.Ф.

Представники сторін:

позивача           Кубрак І.Я. –представник за довіреністю №545/08 від 06.02.2008р.

відповідача           не з’явився

за участю           прокурора відділу прокуратури Хмельницької області Ільчук Ю.Ф.

Суть спору: Прокурор в інтересах позивача просить суд з посиланням на Закон України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” стягнути з відповідача на користь управління Пенсійного фонду України в м. Кам’янець-Подільському заборгованість по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в розмірі 666 грн., що утворилась за лютий-березень 2007р.

Прокурор та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять суд задоволити позов.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, письмових заперечень щодо позовних вимог та доказів про сплату заборгованості суду не надав. Відповідача було належним чином повідомлено про розгляд справи із направленням ухвали та повістки з відміткою про їх одержання відповідачем 01.04.2008р. згідно повідомлення відділення поштового зв’язку.

Розглядом наданих матеріалів справи встановлено :

У відповідача за період лютий-березень 2007р. утворилась заборгованість по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в розмірі 666 грн., що підтверджується розрахунками сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, які подавались відповідачем до Пенсійного фонду України, за лютий 2007р., за березень 2007р., карткою особового рахунку платника, розрахунком заборгованості.

Позивачем, відповідно до вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” виставлено відповідачу вимогу від 03.03.2007р. про сплату 1185,18 грн. заборгованості з відміткою про вручення вказаної вимоги відповідачу 06.03.2007р. згідно поштового повідомлення.

Оскільки заборгованість по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в розмірі 666 грн. в добровільному порядку відповідачем не сплачена, прокурором в інтересах позивача подано позов до суду.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне.

Відповідно ст.1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (надалі –Закону), страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно п. 1 ст. 14 Закону страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п.6 ст.17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Нормами ст. 106 зазначеного Закону передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність заборгованості відповідача та вжиття заходів її стягнення з врахуванням вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Судом приймається до уваги те, що відповідачем у розрахунках сум страхових внесків за лютий-березень 2007р. самостійно визначено розміри внесків та в установленому законом порядку вимога про сплату заборгованості не оскаржувалась та не скасована, доказів про сплату заборгованості суду не подано.

За таких обставин, позовні вимоги прокурора в інтересах позивача обґрунтовані, підтвердженні матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 104, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов прокурора м. Кам’янець-Подільського в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Кам’янець-Подільський до Приватного підприємства „Бівер” м. Кам’янець-Подільський про стягнення 666 грн. заборгованості по страхових внесках задоволити.

Стягнути з Приватного підприємства „Бівер” м. Кам’янець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів, 25 (код 31395889) на користь управління Пенсійного фонду України в м. Кам’янець-Подільському, вул.. Огієнка,10 (код 04060631) заборгованість по страхових внесках в розмірі 666 грн. (шістсот шістдесят шість гривень 00 коп.).

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      О.Є. Танасюк

Віддрук. 5 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.

4,5- в прокуратуру