ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.08 Справа № 20/116/08

Суддя Гандюкова Л.П.

За позовом Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, м.Запоріжжя

до Запорізької міської ради, м.Запоріжжя

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1.) Запорізьке міське управління земельних ресурсів, м.Запоріжжя

2.) Товариство з обмеженою відповідальністю “Веста Трейд”, м.Луцьк

3.) Комунальне підприємство “Управління капітального будівництва”,

м.Запоріжжя

про визнання не законними рішень Запорізької міської ради

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача – Павлова І.Д.(дов. №1/33 від 09.01.2008р.);

Від відповідача –Баранник О.Л. (дов.№01-38/145 від 30.012008р.);

Від Запорізького міського управління земельних ресурсів –не з’явився;

Від ТОВ “Веста-Трейд” –Біленко В.А. (дов. ВКС №549253 від 25.02.2008р.);

Від КП “Управління капітального будівництва” –не з’явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про визнання нечинними рішень Запорізької міської ради від 15.09.2005р. №21/174 та від 23.12.2005р. №15/19, як таких, що прийняті з порушенням діючого законодавства.

Ухвалою господарського суду від 01.02.2008р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/116/08, судове засідання призначено на 28.02.2008р. У судовому засіданні 28.02.2008р. на підставі ст.77 ГПК України оголошено перерву до 19.03.2008р., потім справу відкладено на 31.03.2008р.

31.03.2008р. справу розглянуто, за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Первісно заявлені позовні вимоги визнати нечинними рішення Запорізької міської ради від 15.05.2005р. №21/154 та від 23.12.2005р. №15/19 як такі, що прийняті з порушенням діючого законодавства України. Позивач підтримав позовні вимоги, однак надав уточнюючу позовну заяву, яка в порядку ст.22 ГПК України прийнята судом до розгляду. Просить на підставі п.10 ст.59 Закону України “Про місцеве самоврядування “ визнати не законними рішення Запорізької міської ради від 15.09.2005р. №21/174 та від 23.12.2005р., №15/19, як такі, що не відповідають Конституції України і законам України, а саме: Земельного кодексу України (статей 116,123,124,141,143, ст.149 п.п.2;10, ст.151 п.п.1; 16; ст.152, ч.1 ст.155); Закону України “Про освіту” (ст.63, п.2;4); Закону України “Про інформацію” (ст.21). Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. 28.08.1997р. Запорізький міськвиконком своїм рішенням №453/2 надав Запорізькому юридичному інституту МВС України (який перейменовано на “Запорізький юридичний інститут Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ”) земельну ділянку площею 4,525 га по вул. Перемоги в постійне користування для будівництва і подальшого функціонування навчального закладу. На підставі цього рішення Запорізькою міською радою видано державний акт на право постійного користування ділянкою землі від 03.11.1997р. №1961, встановлено межі землекористування у натурі (на місцевості), здійснена державна реєстрація. На підставі рішень Запорізької міської ради від 15.09.2005р. №21/154 та 23.12.2005р. №15/19 було вилучено земельну ділянку площею 4,5250 га, яка належить на праві постійного користування Запорізькому юридичному інституту МВС України та передано в оренду терміном на 10 років ТОВ “ВЕСТА ТРЕЙД”. На підставі ст.ст.116, 141 Земельного кодексу України позивач зазначає, що Запорізька міська рада на момент прийняття рішення від 15.09.2005р. за №21/174 не мала ніяких підстав для припинення права користування земельною ділянкою. Оскільки вилучення та надання земельної ділянки по пр.Маяковського,15, було здійснено з порушенням вимог ст.ст.141,149,151 Земельного кодексу України, тобто без належних на те підстав та без належного погодження із постійним землекористувачем, а саме Запорізьким юридичним інститутом МВС           України, рішення від 15.09.2005р. №21/174 та від 23.12.2005р. №15/19 прийнято в порушення вимог чинного законодавства. На момент прийняття рішення Запорізької міської ради від 15.09.2005р. №21/174 Запорізький юридичний інститут ДДУВС не надавав свою згоду про відмову у користуванні земельною ділянкою. Більш того, на ім’я міського голови за підписом ректора направлено лист, в якому зазначено, що ЗЮІ МВС України відкликає і просить вважати недійсною свою раніше подану заяву від 01.04.2003р. за вих.№1/1497 про відмову користування земельною ділянкою. Про цей лист йде мова і у висновку Запорізького міського управління земельних ресурсів від 16.08.2005р. за №01-04/56154, який згідно з п.6 ст.123 Земельного кодексу України є обов’язковим при розробці проекту землеустрою. Запорізька міська рада не зверталась з позовом до суду з позовом про припинення права постійного користування земельною ділянкою.

У судовому засіданні 19.03.2008р. представник позивача заявив усне клопотання про витребування і залучення до матеріалів справи копії проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки в оренду ТОВ “Веста Трейд”.

Ухвалою суду від 19.03.2008р. клопотання відхилено як необгрунтоване. Крім того, до матеріалів справи долучені копії проекту відведення земельної ділянки.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просить в їх задоволенні відмовити на таких підставах. Земельну ділянку по вул. Перемоги в м.Запоріжжя було надано в користування Запорізькому юридичному інституту МВС України для будівництва і функціонування юридичного інституту на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.08.1997р. №453/2. Постановою КМУ від 08.09.2005р. №880 Запорізький юридичний інститут МВС України було реорганізовано та передано до складу Дніпропетровського державного університету. У подальшому Наказом МВС України від 27.09.2005р. №827 Запорізький юридичний інститут реорганізовано в Запорізький юридичний інститут Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. Згідно з ст.141 Земельного кодексу України припинення діяльності підприємства, установи, організації є підставою припинення права користування земельною ділянкою. На підставі ст.59 ГК України, ст.104 ЦК України відповідач вважає, що реорганізація юридичної особи є юридичним фактом для припинення його права на користування земельною ділянкою. Зазначена позиція співпадає із позицією Верховного Суду України (постанова від 21.01.2002р.). Згоду на припинення права користування земельною ділянкою юридичної особи, діяльність якої вже припинено, отримати неможливо. Хоча листом від 01.04.2003р. Запорізьким юридичним інститутом МВС України було надано відмову від користування земельною ділянкою. Відповідно до роз’яснення Держкомзему від 02.08.2004р. №14-22-6/6835 переоформлення правовстановлюючих документів на землю при реорганізації підприємства має здійснюватися одночасно з реорганізацією. Отже, відповідач вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення від 23.12.2005р. №15/19 ніяких прав на користування земельною ділянкою у позивача не було. Рішення відповідає вимогам закону і прийняте у межах компетенції. Розглянувши на засіданні сесії матеріали щодо передачі в оренду земельної ділянки по пр.Маяковського,15, для розташування відкритої платної автостоянки №26, які були погоджені зі всіма необхідними службами міста, керуючись ст.ст.120,124,141 ЗК України Запорізька міська рада у межах своїх повноважень прийняла рішення 15.09.2005р. №21/174 “Про передачу ТОВ “Веста трейд” земельної ділянки. Розглянувши на засіданні сесії матеріали щодо встановлення Управлінню капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації нових меж земельної ділянки для розташування Ландшафтного парку вздовж Прибрежної автомагістралі площею 14,0823 га, керуючись ст.123 ЗК України міська рада у межах своїх повноважень прийняла рішення 16.12.2005р. “Про встановлення Управлінню капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації нових меж земельної ділянки для розташування Ландшафтного парку вздовж Прибрежної автомагістралі”. Розглянувши технічну документацію із землеустрою та керуючись ст.ст.120,124,141 ЗК України міська рада прийняла рішення від 23.12.2005р. №15/19, технічна документація пройшла державну землевпорядну експертизу. У момент прийняття рішення 23.12.2005р. №15/19 у позивача вже не існувало права на користування земельною ділянкою, що виключає право на звернення з позовом. Тому виникнення права на оренду у ТОВ “Веста Трейд” не порушує права позивача. Крім того, п.7.3 рішення виконкому Запорізької міської ради від 28.08.1997р. №453/2 встановлено, що у разі зміни назви підприємства, його юридичного статусу, придбання або відчуження будівель та споруд протягом місяця звернутися до виконкому для внесення відповідних змін. Але позивачем після реорганізації не було заявлено про намір оформлення земельної ділянки для будівництва і функціонування юридичного інституту. Просить у позові відмовити.

Третя особа –ТОВ “Веста Трейд” вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з підстав, які викладені відповідачем. Крім того, пояснила, що 01.04.2003р. за підписом ректора Запорізького юридичного інституту МВС України С.М.Алфьорова було направлено листа, в якому вказано про відмову від користування земельною ділянкою, переданою інституту рішенням виконавчого комітету міської ради від 28.08.1997р. №453/2, та клопотання про надання вказаної земельної ділянки ВАТ “Автотехсоюз”. Дане клопотання обумовлено тим, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.03.2002р. №90-р інституту переданий цілісний комплекс Запорізького науково-дослідного інституту радіозв’язку, в зв’язку з чим відпала необхідність користування вказаною ділянкою, а втрати, пов’язані з його освоюванням, відшкодовуються ВАТ “Автотехсоюз”. Після цього листа-відмови від постійного користування земельною ділянкою Запорізька міська рада прийняла спірні рішення. Всі дії Запорізька міська рада та погоджувальні організації проводили в рамках діючого законодавства України та без порушення права постійного користувача, тому що на момент прийняття рішень Запорізькою міською радою відмову від постійного користування вже було заявлено та відповідно і не було постійного користувача. Просить на підставі ст.ст. 12,82 ГПК України в повному обсязі відмовити позивачу та провадження по справі припинити.

Третьою особою заявлялось клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст.17 КАС України, оскільки справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Ухвалою суду від 19.03.2008р. клопотання відхилено, оскільки ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.11.2007р. у адміністративній справі №27/362-АП провадження закрито з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Зазначена ухвала набрала законної сили.

Третя особа –Комунальне підприємство “Управління капітального будівництва” в судове засідання не з’явилась, надала письмове пояснення, згідно з яким просить розглянути справу без участі представника. По суті пояснила, що для передачі в оренду ТОВ “Веста Трейд” земельної ділянки площею 3,0681 п.№3 рішення Запорізької міської ради від 15.09.2005р. №21/174 у КП “Управління капітального будівництва” тимчасово припинено право користування земельною ділянкою площею 0,0767 по пр.Маяковського,15. Вказана земельна ділянка раніше входила у склад земельної ділянки та була надана управлінню для будівництва житлових будинків по індивідуальному проекту на підставі рішення виконкому від 25.10.1984 №320/10. КП “УКБ” листом від 06.09.2005р. №030/208 надало згоду на вилучення земельної ділянки, будівництво на яких не розпочато для ТОВ “Веста Трейд” під автостоянку. Вважає, що рішення Запорізької міської ради щодо припинення права користування земельною ділянкою КП “УКБ” та надання її в оренду ТОВ “Веста Трейд” відповідає чинному законодавству, не порушують прав та інтересів КП “УКБ” або інших осіб та не можуть бути визнані незаконними.

Третя особа –Управління земельних ресурсів м.Запоріжжя надала пояснення, відповідно до яких вказує, що згідно з ст.12 та п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України, п.34 ст.26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, відноситься до відповідних міських рад. Питання регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях міської ради. Встановлений у ст.140 ЗК України перелік підстав припинення права користування на земельну ділянку є вичерпним. При підготовці проекту відведення земельної ділянки Управлінням земельних ресурсів було надано висновок №01-04/56154 від 16.08.2005р. про передачу в оренду строком на 10 років ТОВ “Веста –Трейд” земельної ділянки по пр.Маяковського, 15 для розташування відкритої платної земельної автостоянки №26 при умові відгуку Запорізьким юридичним інститутом листа від 20.05.2004р. Рішенням Запорізької міської ради №15/19 від 23.12.2005р. встановлено та затверджено нові межі земельної ділянки площею 2,7206 га за рахунок земель, наданих рішенням Запорізької міської ради від 15.09.2005р. №21/174, та вважати це рішення таким, що втратило чинність. Таким чином, третя особа вважає, що рішення Запорізької міської ради від 15.05.2005р. №21/154 оскарженню не підлягає, оскільки дане рішення втратило чинність.

Суд визнав наявні матеріали достатніми для розгляду справи у відсутність третіх осіб в порядку ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.08.1997р. №453/2 “Про надання в постійне користування Запорізькому юридичному інституту МВС України земельної ділянки площею 4,525 га по вул.Перемоги для будівництва і функціонування юридичного інституту” Запорізькому юридичному інституту МВС України затверджено матеріали відведення земельної ділянки площею 4,525 га по вул.Перемоги та надано її в постійне користування.

03.11.1997р. Запорізькому юридичному інституту МВС України на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.08.1997р. №453/2 видано Державний акт на право постійного користування землею І-ЗП №000762, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №1961.

15.09.2005р. двадцять третьою сесією Запорізької міської ради прийнято рішення №21/174, яким Запорізькому юридичному інституту МВС України припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 4,5250га по пр.Маяковського,15, раніше наданої йому в постійне користування рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.08.1997р. №453/2, та передано її до земель запасу (п.2); КП “Управління капітального будівництва” припинено, тимчасово, строком на 10 років, право користування наданої раніше рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради народних депутатів від 25.10.1984р. №20/10, земельною ділянкою площею 0,0767 га по пр.Маяковського,15 (п.3.); затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 3,0681 га по пр.Маяковського,15, ТОВ “Веста Трейд” для розташування відкритої платної автостоянки №26, за рахунок земель Запорізької міської ради та за рахунок земель, право користування якими тимчасово припинилося КП “Управління капітального будівництва” (п.п.1, 4).

Згідно з п.9 цього рішення, рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.08.1997р. №453/2 вважається таким, що втратило чинність.

Рішенням Запорізької міської ради двадцять сьомої сесії від 23.12.2005р. №15/19 ТОВ “Веста Трейд” затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення нових меж земельної ділянки, припинено користування земельними ділянками загальною площею 0,3474 га раніше наданими рішенням Запорізької міської ради від 15.09.2005р. №21/174, встановлено та затверджено ТОВ “Веста Трейд” нові зовнішні межі та розмір земельної ділянки по пр.Маяковського,15.

Із матеріалів справи слідує, що фактично спірна земельна ділянка розташована у м.Запоріжжі на пересіченні вул. Перемоги та пр.Маяковського,15.

Слід зазначити, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.11.2007р. у справі №27/362/07-АП за позовом Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до Запорізької міської ради про визнання нечинними рішень від 15.05.2005р. №21/154 та від 23.12.2005р. №15/19 провадження у адміністративній справі закрито у зв’язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Ухвала набрала законної сили.

Приписами ст. 13 Конституції України встановлено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Згідно з ст.142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об’єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Відповідно до Закону України “Про оренду землі” оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Волевиявлення відповідного органу, як власника землі, у господарських відносинах здійснюється у формі рішення такого органу (зокрема, органу місцевого самоврядування, оскільки він є колегіальним органом).

Таким чином, даний спір підлягає розгляду за правилами Господарського процесуального Кодексу України, оскільки фактично є спором про захист права юридичної особи у господарських відносинах, відповідно до ст. 35 Закону України “Про оренду землі” та ст. 152 Земельного кодексу України.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають на наступних підставах.

Із змісту статей 15,16 ЦК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 цього Кодексу право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Стаття 152 Земельного кодексу України передбачає способи захисту прав на земельні ділянки. Згідно з частиною 3 статті визначено: захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б)відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в)визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г-1) відшкодування заподіяних збитків; д)застосування інших, передбачених законом, способів.

Вирішуючи спір, суд враховує, що відповідно до ст.4-1 ГПК України господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження.

Позов –це вимога позивача про захист порушеного або оспорюваного суб’єктивного права чи охоронюваного законом інтересу, яка здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Згідно з господарським процесуальним законодавством предмет позову це матеріально –правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення. Матеріально –правова вимога позивача повинна опиратися на певні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме на підставу позову.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.22 ГПК України, ст.20 ЦК України, зміна предмету або підстав позову –це право позивача.

Позивач способом захисту прав обрав визнання незаконними рішення Запорізької міської ради від 15.09.2005р. №21/174 та від 23.12.2005р. №15/19, що не відповідає у даному випадку способам захисту права, так як враховуючи вимоги ст.152 Земельного кодексу України, ст.ст.12,15 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають спори про визнання недійсними актів, у тому числі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Пунктом 10 ст.59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, на який посилається позивач, передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Даною нормою встановлено порядок оскарження актів, а не способи захисту права.

Позивач у мотивувальній частині уточненої позовної заяви посилався на ст.ст.152,155 Земельного кодексу України, однак у резолютивній частині уточненої позовної заяви, яка і визначає предмет спору, вказав на визнання незаконними рішення.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Під час розгляду справи суд неодноразово роз’яснював права сторін, звертав увагу позивача на спосіб захисту права, так як первісна позовна заява містила вимогу визнати не чинними рішення. У судовому засіданні оголошувалась перерва, розгляд справи відкладався і позивач мав можливість визначити спосіб захисту права.

Оскільки позивачем неправильно обраний спосіб захисту своїх прав, як наслідок, він не призводить до поновлення його порушеного права, тому у позові відмовляється. У зв’язку з викладеним вище, враховуючи предмет позову, суд не бере до уваги по даному предмету як підставу позову посилання позивача на інші норми права та письмові докази.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог по даному предмету позову відмовляється повністю.

Згідно з ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суддя Л.П.Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення підписано у повному обсязі 04.04.2008р.