ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.04.2008                                                              Справа №15/25

За позовом закритого акціонерного товариства „ЗакарпаттяЛада”, м. Ужгород

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерно-комерційного банку „Форум” в особі Ужгородської філії, м. Ужгород

до приватного підприємства „Закарпатська колекторська компанія”, м. Ужгород

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичної особи Качур Івана Юрійовича, с. Туриця Перечинського району

про стягнення 47266,28 грн., в тому числі 40260,00 грн. основного боргу за поставлений автомобіль згідно з субдилерським договором №04 від 03.01.07 та 7006,28 грн. пені (згідно уточнених позовних вимог),

Суддя –Ващиліна Н.М.

Представники сторін:

від позивача – Рошканюк В.М., представник по довіреності від 14.03.08;

від відповідача - не з’явився;

від третіх осіб - не з’явився;

СУТЬ СПОРУ: закритим акціонерним товариством „ЗакарпаттяЛада” за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерно-комерційного банку „Форум” в особі Ужгородської філії заявлено позов до приватного товариства „Закарпатська колекторська компанія” за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичної особи Качур Івана Юрійовича про стягнення 47266,28 грн., в тому числі 40260,00 грн. основного боргу за поставлений автомобіль згідно з субдилерським договором №04 від 03.01.07 та 7006,28 грн. пені.

Позивач підтримав уточнені позовні вимоги та просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість, яка виникла у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов’язання в частині оплати отриманого згідно з субдилерського договору автомобіля.

Відповідач у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, надіслав господарському суду відзив від 02.04.08, в якому визнав позов повністю, невиконання зобов’язань пояснив важким фінансовим становищем підприємства.

Треті особи, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи (ухвала від 03.04.08 надіслана рекомендованими листами з повідомленнями про вручення, яка отримана відповідно 09.04.08 та 11.04.08), письмових пояснень по суті спору не подали, явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили.

На запит господарського суду державний реєстратор подав витяг ЄДРПОУ, в якому підтверджено знаходження відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на правах юридичної особи ( а. с. 49).

З огляду на викладене, справа розглядається у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши

пояснення представника позивача,

СУД ВСТАНОВИВ:

03 січня 2007 року між закритим акціонерним товариством „ЗакарпаттяЛада” (дилер) в особі директора Жамкочян Левана Михайловича та приватним товариством „Закарпатська колекторська компанія” (субдилер) в особі директора Шпак Олександра Адамовича укладено субдилерський договір №04, за умовами якого дилер поручає, а субдилер приймає на себе зобов’язання по забезпеченню переміщення та продажу автомобілів покупцям на території України.

На виконання договору на підставі заявки від 12.01.07 (а. с. 16) відповідач отримав автомобіль ВАЗ-11183-110-20.

Згідно п. 3.5 вказаного договору передача автомобілів від дилера до субдилера проводиться на підставі актів прийому-передачі.

Матеріалами справи, зокрема, актом прийому-передачі товару №5 від 15.01.07 та довідкою-рахунком Серії СГП №327114 від 12.01.07 підтверджується отримання відповідачем автомобіля ВАЗ-11183-110-20, кузова №0072118 та двигуна №1694829.

Вказаний автомобіль реалізовано гр. Качур І. Ю., який розрахувався за автомобіль за рахунок кредитних коштів, отриманих ним в Ужгородській філії Акціонерно-комерційного банку „Форум” шляхом перерахування на розрахунковий рахунок приватного підприємства „Закарпатська колекторська компанія”.

Відповідач взяв на себе зобов’язання здійснювати оплату покупцем вартості автомобіля на розрахунковий рахунок дилера, згідно з рахунком-фактурою (п. 4.1.1.9. субдилерського договору).

Умови субдилерського договору позивачем виконані в повному обсязі, однак відповідачем зобов’язання по оплаті за отриманий автомобіль не виконано.

На день подання позовної заяви (29.02.08) заборгованість відповідача склала 45150,00 грн. основного боргу.

Після порушення провадження у справі позивачем уточнено суму основного боргу в розмірі 40260,00 грн. та пені в розмірі 7006,28 (заява про уточнення розміру позовних вимог №30 від 02.04.08), а тому провадження у справі в частині стягнення 5506,02 грн. боргу належить припинити у відповідності п. 1. 1 ст. 80 ГПК України.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.03 №436-IV з наступними змінами та доповненнями, ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.03 №435-IV з наступними змінами та доповненнями, господарське зобов’язання (зобов’язання) має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться.

Позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підтверджені належними доказами. Зокрема, субдилерським договором №04 від 03.01.07, актом прийому-передачі товару №5 від 15.01.07, довідкою-рахунком Серії СГП №327114 від 12.01.07 та претензією №48 від 27.09.07.

Позовні вимоги відповідачем визнаються, тому підлягають задоволенню: порушене право позивача підлягає захисту судом шляхом стягнення з відповідача на його користь 40260,00 грн. основного боргу.

Згідно з п. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” №543/96-ВР від 22.11.69 (з наступними змінами та доповненнями) за прострочення платежу пеня сплачується в розмірі, встановленому за згодою сторін. Статтею 231 Господарського кодексу України також регламентовано, що розмір штрафних санкцій може бути встановлено законом або договором.

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору з нього підлягає також стягнення пені у розмірі 7006,28 грн. (п. 6. 4. договору).

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, п. 1. 1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з приватного товариства „Закарпатська колекторська компанія” вул. Шевченка, 30/14, м. Ужгород (р/р в „Райффайзенбанку”, МФО 380805, ) на користь закритого акціонерного товариства „ЗакарпаттяЛада”, вул. Собранецька, 160, м. Ужгород (р/р 0300 в АКБ „Укрсіббанк” м. Ужгород, МФО 351005, суму 47266 /Сорок сім тисяч двісті шістдесят шість/ грн. 28 коп., в тому числі 40260,00 грн. основного боргу та 7006,28 грн. пені, а також суму 527 /П’ятсот двадцять сім/ грн. 72 коп. у відшкодування витрат по сплаті державного мита та 118 /Сто вісімнадцять/ грн. 00 коп. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Провадження у справі в частині стягнення 5506,02 грн. боргу припинити.

4. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя Н.М. Ващиліна