СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.08                                                                                 Справа № 1/28пд.

Суддя Зюбанова Н.М., розглянувши матеріали за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Луганської обласної дирекції, м. Луганськ

до Відкритого акціонерного товариства "Луганськмлин", м. Луганськ

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Мале приватне підприємство виробничо-комерційна фірма "Мілленіум", м. Луганськ

про визнання договорів іпотеки дійсними

в присутності представників сторін:

від позивача –Соколов О.М., дов. від 21.01.08 № 95;

від відповідача –Віскунов О.В., дов. від 05.01.08;

від третьої особи –не прибув;

в с т а н о в и в:

Суть спору: про визнання договорів іпотеки від 08.09.06 та від 31.05.07 дійсними для відповідача /з врахуванням уточнення позивачем позовних вимог за листом від 24.03.08 № 03-11/0300/.

На підставі ст. 77 ГПК України у засіданні суду 25.03.08 оголошено перерву для підготовки повного рішення до 26.03.08, 17-00.

Відповідач у відзиві на позовну заяву за листом б/н та дати, який здано в засіданні суду 25.03.08, проти позову заперечує з посиланням у тому числі на те, що чинним законодавством не передбачено такий спосіб захисту права, як визнання договору іпотеки дійсним для третьої особи, а також ту обставину, що позивач та третя особа повинні були з моменту повернення спірного майна ВАТ "Луганськмлин" замінити предмет іпотеки, але цього зроблено не було.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у поясненнях за листом від 28.02.08 просить суд задовольнити позовні вимоги з посиланням на ст. 23 Закону України "Про іпотеку".

Дослідивши обставини справи, додатково надані матеріали, вислухавши представників сторін, суд прийшов до наступного.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.09.06 між АППБ "Аваль" в особі Луганської обласної дирекції /правонаступником якого є позивач/ укладено кредитний договір № 014/0000/82/931 з громадянкою Заюковою О.В., за умовами якого остання отримала споживчий кредит у сумі 278200,00 дол. США.

07.09.06 року між позивачем та громадянином Денищенком А.М. укладено кредитний договір № 014/0000/82/932, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 297000,00 дол. США.

07.09.06 року між позивачем та громадянкою Шиловою Я.Ю. укладено кредитний договір № 014/0000/82/933, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 283900,00 дол. США.

З матеріалів справи вбачається, що у встановленому законом порядку позивач в забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами уклав з майновим поручителем - Малим приватним підприємством "Виробничо-комерційна фірма "Мілленіум" /третя особа у справі на стороні позивача/ іпотечний договір від 08.09.06, посвідчений приватним нотаріусом за реєстраційним № 3923.

Відповідно до вказаного договору предметом іпотеки визначено нерухоме майно: 5-ти поверхова будівля гуртожитку з тамбуром, ганками, підвалом, загальною площею 2087,4 м2, яка розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Краснознамьона 2, буд. 49а .

Зазначена будівля гуртожитку належала МПП "ВКФ "МІЛЛЄНІУМ" на підставі відповідного договору купівлі-продажу.

Також 08.09.06 року за реєстраційним № 3707809 реєстратором-приватним нотаріусом накладене обтяження –іпотека.

31.05.07 року між позивачем та громадянином Кримцевим О.І. укладено кредитний договір № 014/0000/82/94, відповідно до якого позичальник отримав споживчий кредит у сумі 140000,00 дол. США, в забезпечення виконання зобов'язань за яким між ним та майновим поручителем укладено іпотечний договір від З1.05.07, посвідчений приватним нотаріусом за реєстраційним № 1604.

Відповідно до вказаного договору предметом іпотеки є нерухоме майно: 5-ти поверхова будівля гуртожитку з тамбуром, ганками, підвалом, загальною площею 2087,4 м2, розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Краснознамьона 2, буд. 49а, яка належить іпотекодавцю на підставі відповідного договору купівлі-продажу. На вказане майно також накладене обтяження –іпотека.

У той же час, 21.09.07 рішенням господарського суду Луганської області по справі № 18/306пд договір купівлі-продажу гуртожитку від 22.05.06 був розірваний за позовом ВАТ "Луганськмлин", а договір від 15.09.06 про внесення змін до договору купівлі-продажу гуртожитку визнано недійсним. Також суд зобов"язав МПП "ВКФ "Мілленіум" повернути позивачу будівлю гуртожитку.

Згідно акта державного виконавця від 02.11.07 року спірне нерухоме майно було передане ВАТ "Луганськмлин".

У якості нормативно-правової підстави позову про визнання договорів іпотеки від 08.09.06 та від 31.05.07 дійсними для відповідача позивач посилається на ст. 23 Закону України "Про іпотеку" та стверджує, що ВАТ "Луганськмлин" після повернення йому майна набуло статус іпотекодавдя і має всі його права і несе всі його обов'язки за вказаними іпотечними договорами у повному обсязі.

За листом від 24.03.08 № 03-11/0300 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, зі змісту якої вбачається, що позовні вимоги про визнання договорів іпотеки від 08.09.06 та від 31.05.07 дійсними залишились незмінними, а фактично позов доповнено новими вимогами про визнання відповідача іпотекодавцем за вказаними договорами іпотеки. У зв"язку з тим, що таке збільшення позовних вимог, які раніше не заявлялись, протирічить ст. 22 ГПК України, господарський суд не приймає їх до розгляду.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, а позов таким, у задоволенні якого слід відмовити, з огляду на наступне.

Так, у ст. 23 Закону України "Про іпотеку", на яку посилається позивач, законодавець передбачив, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Саме виходячи з даного положення закону позивачем сформульовано предмет позову у даній справі, але, суд вважає, що позивач не звернув уваги на те, що поняття предмету позову перебуває у системному зв"язку з поняттям "спосіб захисту".

Щодо останнього, то вичерпний перелік відповідних способів захисту визначений ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України. При цьому слід зазначити, що у відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, якщо він встановлений договором чи законом.

Згідно зі ст. 20 ГК України законні інтереси суб"єктів господарювання можуть захищатися іншими способами, передбаченими законом.

Але позивачем не наведено такий закон та будь-яким законом України не встановлено такий спосіб захисту права, як визнання договору іпотеки дійсним для третьої особи, якою є за матеріалами даної справи позивач. Так, наприклад, ст. 220 ЦК України передбачено, що можливе у судовому порядку визнання дійсним договору у разі ухилення однієї сторони від його нотаріального посвідчення за відповідних умов.

Суд дійшов висновку, що, по-перше, за матеріалами даної справи не відбулося переходу права власності у розумінні ст. 23 Закону України "Про іпотеку", оскільки мають місце заходи по застосуванню реституції щодо повернення майна третьою особою відповідачу, а, по-друге, закон не встановлює такого способу захисту, як заявлено позивачем.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, тому у позові слід відмовити. Судові витрати покладаються на позивача повністю згідно зі ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 35, 49, 77, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити. Судові витрати віднести на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

проголошення.

Дата проголошення повного рішення –26.03.08.

Суддя Н.М.Зюбанова