ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 34/51

19.03.08

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Сервіс»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Бізнес ЕМедіа Груп»

про

стягнення 12087,11 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

не з’явився.

від відповідача –

не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВС-Сервіс" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Бізнес ЕМедіа Груп" (далі - Відповідач) 12 087, 11 грн. заборгованості за Договором № 14/06 на розміщення реклами від 14.06.2007 укладеного між Позивачем та Відповідачем (далі - Договір).

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Відповідачем своїх зобов’язань за Договором щодо виконання згідно з пунктом 2.1. цього Договору свої обов’язків (видання журналу «Новая Торговля»в липні 2007 року й розміщення рекламної продукції Позивача в журналі). Позивач просить суд крім суми основного боргу стягнути з Відповідача також на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.02.2008 порушено провадження у справі, розгляд справи було призначено на 05.03.2008.

Ухвалою суду від 05.03.2008 розгляд справи було відкладено на 19.03.2008 у зв’язку із неявкою судове засідання представника відповідача та не виконання ним вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

У судове засідання 19.03.2008 Позивач та Відповідач не з’явилися, хоча були належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення, Відповідач письмових заперечень проти позову не подав.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання, а також ухвала про відкладення розгляду справи були надіслані на юридичну адресу Відповідача: м. Київ, вул. М.Грушевського, 28/2, Н.П. № 43, зазначену в позовній заяві, його реєстраційних документах та Витязі з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), виданого станом на 03.03.2008.

Про поважні причини неявки в судове засідання представників Позивача та Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Сторін не надходило.

Враховуючи те, що нез’явлення представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представників сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

14.06.2007 між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір, відповідно до розділу 1 якого Позивач (Замовник) доручає, а Відповідач (Виконавець) приймає таке доручення і бере на себе обов’язки по розміщенню рекламних матеріалів Позивача в журналі «Новая Торговля»(п. 1.1 Договору).

06.07.2007 Позивач, відповідно до пунктів 2.2.1., 2.2.2 Договору виконав взяті на себе зобов’язання в повному обсязі та здійснив оплату перерахувавши на розрахунковий рахунок відповідача 12000 грн., що підтверджено доданою до матеріалів справи копією платіжного доручення № 2371.

Відповідно до п.2.1 Договору Відповідач зобов'язаний був виконувати свої обов'язки згідно із Договором, а саме: видати журнал «Новая Торговля»в липні 2007 року (п.п. 1.1, 2.1 Договору) й розмістити рекламну продукцію Позивача (інформацію) в журналі.

Позивач зазначає, що стаття мала бути розміщена в даному виданні у встановлений Договором строк (20.07.2007), так як остання була присвячена 12-річчу компанії і мала вийти напередодні цієї дати, а саме, 01.08.2007 і вихід її в подальшому вже був неактуальним.

Як вбачається із матеріалів справи 27.06.2007 Позивачем було направлено на адресу відповідача лист за вих. № 100 з вимогою пояснення чому відбувається затримка виходу у встановлені строки Журналу.

Своїм листом від 30.07.2007 за вих. № 24/07 Відповідач підтвердив факт порушення ним строків виходу журналу та повідомив, що кінцевим строком виходу журналу є 15.08.2007, а кінцевим строком розповсюдження видання є 21.08.2007.

Позивач зазначає, що у зв'язку із порушенням Відповідачем всіх встановлених строків, 21.08.2007 останньому було направлено лист за вих. № 110 з вимогою повернути сплачені кошти у розмірі 12 000,00 грн. протягом 3-х банківських днів на рахунок Позивача.

Позивач вказує, що жодної відповіді на даний лист від Відповідача не надходило.

31.08.2007 Позивачем було направлено Відповідачу Претензію № 1 відповідно до якої Позивач вимагав Відповідача вважати договір № 14/06 від 14.06.2007 таким, що втратив чинність та вимагав негайно перерахувати кошти у розмірі 12 000 грн.

Позивач вказує на те, що відповідно до претензії №1 від 31.08.2007 договір № 14/06 від 14.06.2007 припинив свою дію.

Позивач пояснює, що згідно із частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний повернути борг протягом 7 календарних діб, а тому, 04.09.2007 на адресу Відповідача було направлено претензію № 02 відповідно до якої Позивач вимагав негайно повернути всю суму боргу не пізніше 06.09.2007.

Оскільки Позивач, не був згодний із такими строками повернення коштів останній направив Відповідачу претензію № 03 від 07.09.2007 в якій вимагав повернути всю суму боргу негайно.

Своїми листами за № № 01/09 та 02/09 від 03.09.2007 Відповідач повідомив, що останній гарантуєте повернення коштів до 12.09.2007 чим фактично і визнав Договір розірваним.

17.09.2007 Позивачем була направлена претензія № 4 з попередженням про те, що якщо борг не буде повернутий то Позивач буде змушений звертатися до суду.

Із матеріалів справи вбачається, що 28.11.2007 платіжним дорученням № 514 Відповідач сплатив частину боргу в сумі 1 000 грн.

За таких обставин справи позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 206 ГК України господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Статтею 615 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом (частина 1).

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання (частина 2).

Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється (частина 3).

З пояснень представника Позивача вбачається, що основною метою укладання ним із Відповідачем Договору було те, що стаття повинна була бути розміщена у встановлений Договором строк, так як остання була присвячена 12-річчу компанії і мала вийти напередодні цієї дати, а саме, 01.08.2007 і вихід її в подальшому вже був неактуальним.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 3 статті 612 ЦК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Як убачається з матеріалів справи, Відповідач порушував свої зобов’язань за Договором щодо вчасного розміщення рекламних матеріалів Позивача (п.1.1. Договору).

Позивач вказує, що внаслідок прострочення виходу номера журналу 20.07.2007 зобов’язання за Договором втратили інтерес для Позивача.

Частиною 3 статті 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Крім того, матеріалами справи підтверджується той факт, що Відповідач гарантував повернення грошових коштів в розмірі 12 000 грн. до 12.09.2007 у зв’язку із порушень ним строків виходу журналу «Новая Торговля»№ 4 (2007) чим і підтвердив факт розірвання Договору.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України, статтею 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) зобов’язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Як убачається з матеріалів справи, Відповідач, як у встановлений Договором строк так і на дату судового розгляду, свого зобов’язання щодо повернення передоплати не виконав.

Відповідно до ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Відповідача 11 000 грн. боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Аналогічне положення міститься й у статті 611 ЦК України, згідно з якою у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягає задоволенню у повному обсязі за розрахунком Позивача в сумі 984,04 грн. інфляційних втрат та 103, 07 грн. 3% річних. Розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та умовам Договору.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Оскільки позивачем сплачено державне мито в розмірі 128, 00 грн., тобто у розмірі більшому, ніж встановлено підпунктом а) пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, то на підставі пункту 1 статті 8 цього ж Декрету, надмірно сплачене державне мито у розмірі 7,13 грн. підлягає поверненню позивачеві.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Бізнес ЕМедіа Груп»(м. Київ, вул. М. Грушевського, 28/2, н.п. № 43, ідентифікаційний код 33402080, п/р 5037 в ЗАТ «ОТП Банк»м. Київ, МФО 305528, а у випадку відсутності коштів із будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Сервіс»(м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, 125, ідентифікаційний код 21856403, р/р 0001 в КБ «Приватбанк»м. Дніпропетровська, МФО 305299) 11 000 (одинадцять тисяч) грн. 00 коп. боргу, 984 (дев’ятсот вісімдесят чотири) грн. 04 коп. інфляційних втрат, 103 (сто три) грн. 07 коп. 3% річних, а також 128 (сто двадцять вісім) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «ВВС-Сервіс»(м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, 125, ідентифікаційний код 21856403, р/р 0001 в КБ «Приватбанк»м. Дніпропетровська, МФО 305299) зайве сплачене державне мито в розмірі 7 (сім) грн. 13 коп., перераховане платіжним дорученням № 2706 від 13 листопада 2007 року, яке знаходиться у справі № 34/51.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя

Сташків Р.Б.