СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

14 квітня 2008 року

Справа № 2-9/14619-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Гоголя Ю.М.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився (Орендне підприємство "Кримтеплокомуненерго");

позивача: не з'явився(Керченська філія орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго");

відповідача: не з'явився (Дитяча школа мистецтв імені Р.В. Сердюка);

розглянувши апеляційну скаргу орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" в особі Керченської філії орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Пєтухова Н.С.) від 25 січня 2008 року у справі № 2-9/14619-2007

за позовом           орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго"

(вул. Гайдара, 3-а, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95000)

в особі Керченської філії орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" (вул. Кірова, 79 а місто Керч, Автономна Республіка Крим, 98318)

до          Дитячої школи мистецтв ім. Р.В. Сердюка

(вул. Войкова, 30, місто Керч, Автономна Республіка Крим, 98306)

про стягнення 13571,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 25 січня 2008 року у справі № 2-9/14619-2007 відмовлено у задоволені позову орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" в особі Керченської філії орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" до Дитячої школи мистецтв ім. Р.В. Сердюка          про стягнення 13571,16 грн.

Не погодившись з вказаним судовим актом, орендне підприємство "Кримтеплокомуненерго" в особі Керченської філії звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач належним чином виконав свій обов’язок за договором про надання теплової енергії в частині повідомлення відповідача про зміну тарифів, а тому судом першої інстанції при прийняті рішення порушено норми матеріального права.

07 квітня 2008 року на адресу Севастопольського апеляційного господарського суду надійшло пояснення на апеляційну скаргу від орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" в особі Керченської філії, в якому апелянт вказує, що зміна ціни (тарифу) вартості теплової енергії через засоби масової інформації про встановлений тариф не змінює умов договору, а лише конкретизує зміст обов’язків, виникаючих на підставі такого договору.

Розпорядженням про заміну складу колегії від 31 березня 2008 року, у зв’язку з зайнятістю в іншому судовому процесі судді Плута В.М. та з метою дотримання графіку розгляду справ, суддю Плута В.М. замінено на суддю Гоголя Ю.М.

В судове засідання, призначене розглядом на 14 квітня 2008 року, представники сторін не з’явились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Судова колегія, враховуючи ті обставини, що явка представників сторін не визнавалась обов’язковою, клопотання про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходили, а також на підставі того, що в минулому засіданні суду представники сторін давали пояснення з приводу спірних відносин, судова колегія визнала можливим розглянути справу за наявними в ній письмовими матеріалами.

Розглянувши в порядку й на підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України матеріали справи, суд встановив наступне.

01.08.2003 року між орендним підприємством "Кримтеплокомуненерго" в особі його Керченської філії та Дитячою школою мистецтв ім. Р.В. Сердюка (далі за текстом –школа) було укладено договір про відпуск теплової енергії № 183 (далі –Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Керченська філія ОП "Кримтеплокомуненерго" (Постачальник) зобов’язується поставляти школі (Споживач) теплову енергію у вигляді гарячої води у нормованих об’ємах, а Споживач зобов’язується сплачувати за отриману теплову енергію за встановленими тарифами в строки, передбачені цим договором.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що плата стягується за опалювання по тарифу 277,40 грн. за 1Гкал. Згідно із пунктом 4.5 Договору Споживач сплачує отриману теплову енергію до 20-го числа кожного місяця, слідуючого за звітним, відповідно до виставленого рахунку.

Пунктом 4.9 Договору встановлено, що при зміні тарифів на теплову енергію у зв’язку із змінами Радою міністрів Автономної Республіки Крим цін на енергоресурси, воду, матеріали, Постачальник повідомляє про новий тариф Споживача із посиланням на нормативний документ.

Позовні вимоги ОП "Кримтеплокомуненерго" в особі Керченської філії до школи про стягнення 13571,16 грн. мотивовані тим, що у відповідача виникла заборгованість по сплаті за поставлену теплову енергію за період з січня 2006 року по квітень 2007 року включно з урахуванням індексу інфляції і 3% річних.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

На підставі Постанов НКРЕ України № 736 від 08.06.2006р. «Про затвердження граничних рівнів оптових цін на природний газ для підприємств комунальної теплоенергетики, теплових електростанцій, електроцентралей і котельних суб'єктів господарювання в т.ч. блокових (модульних) котельних»№ 176 від 16.02.2006р. «Про затвердження граничного рівня ціни на природний газ, який поставляється для промислових споживачів НАК «Нафтогаз України», ДК «Газ України», підприємствами по газопостачанню і газифікації і ЗАТ «Київгазпостав»№ 647 від 24.05.2006р. «Щодо затвердження роздрібних тарифів на електроенергію з урахуванням граничних рівнів тарифів при поступовому переході до формування єдиних роздрібних тарифів для споживачів на території України в червні 2006 р.», доповнень до договорів з ППВКХ або ПУЖКХ, відповідно до повноважень, визначених Постановою Ради міністрів АРК від 09.08.2005р. № 353 «Про тарифи на послуги теплопостачання», наказом № 88 від 30.06.06р. АП «Кримтеплокоммуненерго»затверджені тарифи на теплову енергію і послуги теплопостачання для інших споживачів в розмірі 805,20 грн з ПДВ за 1 Гкал. теплової енергії.

Згідно із пунктом 4.9 Договору надання і споживання теплової енергії за приладами обліку тепла, при зміні Урядом цін на енергоресурси, газ, воду і матеріали, автоматично змінюється ціна на теплову енергію, що відпускається, про що позивач повідомляє відповідача з посиланням на нормативні документи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач посилається на те, що він своєчасно на адресу відповідача направив розрахунок із вказівкою діючого тарифу - 805,20 грн., у якому позивач поінформував відповідача про зміну ціни на теплову енергію з 01.12.2006 р.

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач повідомляв відповідача письмово про зміну з 1 грудня 2006 року тарифів на теплову енергію.

Відповідач посилається на те, що не сповіщався про зміну тарифів на опалюваний сезон 2006-2007 років та розрахунки за спожиту теплову енергію у листопаді-грудні 2006 р. провів згідно з договором № 183 від 01.08.2003 року у розмірі 210,64 грн. за 1 Гкал. теплової енергії. Рішенням виконкому Керченської міської ради від 25.10.06 р. №1987 на опалюваний сезон 2006-2007 років був встановлений тариф за теплову енергію у розміру 210,64грн. за 1 Гкал.

Відповідно до статті 6 та пункту 2 статті 7 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" з 01.01.2005 року зобов'язання з затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 31 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" органи місцевого самоврядування повинні розглянути надані підприємствами розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво та реалізацію послуг теплопостачання та затвердити їх на сесіях міських рад. А у випадку затвердження тарифів нижче розміру економічно обґрунтованих витрат, передбачити дотацію у відповідному місцевому бюджеті.

Позивач в обгрунтування доводів стосовно належного повідомлення відповідача про зміну тарифу посилається на відповідну публікацію в газеті «Кримська правда»від 01.07.06 р., у якій опубліковане повідомлення орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» про зміну тарифів на теплову енергію з 01.07.2006р.

Судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції, що такі обставини не є належним доказом того, що позивач сповістив відповідача про зміну тарифу у відповідності до умов пункту 4.9 Договору сторін № 183 від 01.08.2003 року

Вказаним пунктом Договору сторони не передбачили такий порядок повідомлення як публікація у засобах масової інформації, а тому публікація у міській газеті «Керченський рабочий»№123 від 31.10.2006 року про зміну тарифів на теплову енергію також не може бути доказом повідомлення відповідача.

Відповідачем розрахунки за отриману теплову енергію у листопаді - грудні 2006р. були проведені з урахуванням договору № 183 від 01.08.2003 року, а саме, за тарифом - 210,64грн. за г/кал.

Сума боргу у розміру 4816,60 грн., як зазначено у рішенні суду, виникла у зв'язку з нарахуванням позивачем тарифу 805,20 грн. за 1 Гкал. за тарифами, які не були узгоджені сторонами у справі.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова або зміна умов договору не допускається.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень тими засобами доказування, якими мають бути підтверджені певні факти.

При вказаних обставинах, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача по заявленим підставам у частині стягнення основного боргу не підлягають задоволенню.

Висновки заявника апеляційної скарги про те, що зміна ціни (тарифу) вартості теплової енергії через ЗМІ про прийнятий тариф не змінює умови договору, а лише конкретизує зміст обов’язків виникаючих на підставі такого договору, судова колегія визнає хибними. Такі твердження спростовуються наступним:

Згідно із частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Отже, ціна договору, згідно з частиною 1 статті 189 Господарського кодексу України, є формою грошового визначення вартості продукції (робіт, послуг), які реалізують суб’єкти господарювання. Зазвичай ціна визначається у специфікаціях, що є невід’ємною частиною договору.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні норми передбачені статтею 193 Господарського кодексу України.

Таким чином, ціна договору є обов’язковою умовою, яка повинна узгоджуватися за домовленістю двох сторін, оскільки зміна ціни (тарифу) вартості теплової енергії змінює умови договору.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні основної частини позовних вимог стосовно стягнення суми заборгованості, не підлягають задоволенню й вимоги щодо стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та суми річних процентів за затримання виконання обов’язку.

З урахуванням викладеного, судова колегія дійшла висновку, що рішення у справі прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вимоги орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" в особі Керченської філії, які викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 101, 102, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" в особі Керченської філії орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 25 січня 2008 року у справі № 2-9/14619-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                В.І. Гонтар

Ю.М. Гоголь