ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 5020-7/097
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"24" квітня 2008 р. 16:25                                                                                м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя у складі:

Судді - Ілюхіної Г.П.,

при секретарі          –Шелемет’євій О.В.

за участю представників:

від прокурора                    –не з'явився;

від позивача                    –не з'явився,

від відповідача                    –не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

За          Заступника прокурора міста Севастополя

адміністративним          (99000, м. Севастополь, вул. Павліченко, 1)

позовом           в інтересах держави в особі:

Управління Пенсійного фонду України

у Нахімовському районі міста Севастополя

(99001, м. Севастополь, вул. Дзигунського, 19)

до відповідача          Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії

„Хліб України” „Севастопольський комбінат хлібопродуктів”

(99009, м. Севастополь, вул. Делегатська, 4)

про          стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2007 року в сумі 10163,39 грн. -

Суть спору:

14.03.2008 (вх.№77-пр) Заступник прокурора міста Севастополя звернувся до господарського суду міста Севастополя з адміністративним позовом в інтересах держави в особі: Управління Пенсійного фонду України у Нахімовському районі міста Севастополя до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України” „Севастопольський комбінат хлібопродуктів” про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2007 року в сумі 10163,39 грн., з посиланням на статті 3, 46, 121 Конституції України, статті 20, 36-1 Закону України „Про прокуратуру”, статті 14, 15, 20, 58, 72, 106, п.8 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, статтю 4 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”, Інструкцію „Про порядок обчислення та уплати страховиками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в Пенсійний Фонд України”, затверджену постановою правління Пенсійного Фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663.

Ухвалою від 14.03.2008 відкрито провадження по адміністративній справі, прийнято рішення про призначення підготовчого провадження та проведення попереднього судового засідання з метою всебічного та об’єктивного розгляду і вирішення справи в одному судовому засіданні протягом розумного строку в порядку статті 110 Кодексу адміністративного судочинства України (арк.с.1-2).

Ухвалою суду від 03.04.2008 закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду в порядку статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (арк.с.33-35).

Відповідач в відзиві на позовну заяву (вх.№6149) позовні вимоги про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2007 року в сумі 10163,39 грн. визнав в повному обсязі, утворення заборгованості пояснює зупинкою діяльності підприємства джля технічного переоснащення та фактичною відсутністю виробничої діяльності протягом 2007 року (арк.с.23).

Прокурор та позивач у зв’язку з повним визнанням позовних вимог відповідачем просять розглянути справу у відсутність їх представників (вх.№7265) (арк.с.40).

Згідно з частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

При викладених обставинах, враховуючи наявність клопотань прокурора та позивача про розгляд справи у відсутність їх представників, визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників прокурора, позивача та відповідача на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд –

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії „Хліб України” „Севастопольський комбінат хлібопродуктів” зареєстровано в якості юридичної особи Севастопольською міською державною адміністрацією 01.07.1997 за № 0000119, зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України у Нахімовському районі м. Севастополя в якості платника страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та є платником збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування (арк.с.9, 12, 21, 24-30).

Згідно Розрахунку суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за грудень 2007 року, наданому відповідачем позивачу 15.01.2008, сума нарахованих страхових внесків, які підлягають сплаті, складає 10163,39 грн. (арк.с.10).

01.02.2008 позивачем на адресу відповідача була направлена вимога № Ю6 про сплату боргу на суму 171057,37 грн. (в тому числі, 10163,39 грн. –внески за грудень 2007 року), яка отримана відповідачем 04.02.2008 (арк.с.11-зворотній бік).

В рахунок оплати заборгованості по сплаті суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2007 року кошти від підприємства не надходили.

Заборгованість Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України” „Севастопольський комбінат хлібопродуктів” по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування перед бюджетом Управління Пенсійного фонду України у Нахімовському районі м. Севастополя на час вирішення адміністративного позову складає 10163,39 грн.

Спір виник в зв’язку з неналежним виконанням відповідачем зобов’язань по своєчасній сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у встановлені строки та розмірі.

Правовідносини сторін регулюються статтями 14, 15, 17, 20, 106, пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі –Закон № 1058), статтею 4 Закону України України „Про збір на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, Інструкцією „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.04 під № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1).

Відповідно до статті 121 Конституції України, на прокуратуру покладено представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно положень статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах. Прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Відповідно до частини п’ятої статті 361 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Відповідно до Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 30.04.2002 № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 за № 442/6730, Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, в районах у містах є органами Пенсійного Фонду України, на яке покладено контроль за надходженням збору та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організації та громадян, Фонд має право проводити перевірки правильності нарахування та сплати збору.

Згідно пункту 1 статті 14, частини першої статті 15 Закону № 1058, пункту 2.1 Інструкції № 21-1, страхувальниками є, зокрема: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у цьому Законі.

Частиною другою статті 17 Закону № 1058 передбачено, що страхувальник зобов'язаний, зокрема: нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до пункту 2 статті 4 Закону № 400, пунктом 4.1, 4.4 Інструкції № 21-1 визначений розмір страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування для підприємств, установ і організацій, створених відповідно до законодавства України, що використовують працю фізичних осіб, що складає 33,2% суми фактичних витрат на оплату праці працівників і 0,5-5% суми загального оподатковуваного доходу, нарахованого працівнику відповідно до умов трудового договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України № 1058 та пунктів 5.1.3, 5.1.4 Інструкції № 21-1, страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати. Нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Термін сплати страхових внесків передбачено частиною шостою статті 20 Закону № 1058, відповідно до якої, страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період, рівний календарному місяцю, сплачуються не пізніш ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, до 20 числа місяця.

У встановлений законом строк, зобов’язання відповідача по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2007 року останнім не були сплачені в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 106 Закону № 1058, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка).

Частиною третьою статті 106 Закону № 1058 встановлено, що у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Відповідно до статей 70, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

Згідно зі статтями 51, 136 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково.

Суд не приймає відмови позивача від адміністративного позову, визнання адміністративного позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

Відповідно до статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Все вищеперелічене дає суду право для висновку, що позовні вимоги в сумі 10163,39 грн. підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 14, 15, 17, 20, 106, пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV, статтю 4 Закону України „Про збір на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, Інструкцією „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.04 під № 64/8663, статтями 51, 70, 71, 94, 112, 121, 122, 128, 136, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Прийняти визнання відповідачем: Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії „Хліб України” „Севастопольський комбінат хлібопродуктів” адміністративного позову Заступника прокурора міста Севастополя в інтересах держави в особі: Управління Пенсійного фонду України у Нахімовському районі міста Севастополя до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України” „Севастопольський комбінат хлібопродуктів” про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2007 року в сумі 10163,39 грн.

2.          Адміністративний позов задовольнити повністю.

3.          Стягнути з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України” „Севастопольський комбінат хлібопродуктів” (99009, м. Севастополь, вул. Делегатська, 4, ідентифікаційний код 00951988, п/р № 0010 в СФ АКІБ „Укрсіббанк”, МФО 384588) на користь Управління Пенсійного фонду України у Нахімовському районі м. Севастополя (99001, м. Севастополь, вул. Дзигунського, 19, ідентифікаційний код 22274979, п/р № № 0412, 0513 в СМВ № 4548 ВАТ „Державний Ощадний банк України”, МФО 384027) заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2007 року в сумі 10163,39 грн.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення або з дня її складання в повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення або з дня складення в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або поданням апеляційної скарги в 10-денний строк без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження в порядку частини п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно статті 42 КАС України, журнал судового засідання ведеться секретарем судового засідання та підписується ним невідкладно після судового засідання і приєднується до справи.

В порядку статті 43 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають право ознайомитися із технічним записом і журналом судового засідання та протягом семи днів з дня проголошення рішення у справі подати до суду письмові зауваження щодо їхньої неповноти або неправильності.

Суддя Г.П. Ілюхіна

Постанова складена та підписана

в порядку частини третьої статті 160 КАС України

05.05.2008 о 17 год. 10 хв.