ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.08 Справа № 22/65

за позовною заявою Прокурора Залізничного району м.Львова в інтересах держави упвноваженого органу Львівської міської ради в особі ЛКП „Залізничнетеплоенерго”, м.Львів

до відповідача Закритого акціонерного товариства „Львівський керамічний завод”, м.Львів

про стягнення 25651,91 грн.

Суддя М.Желік

Представники:

Прокурор: Топій Т.В. ( посвідчення №” 157)

Від позивача: Охріменко В.В. ( довіреність № 1 від 02.01.2008р.).

Від відповідача: Пилипів А.П. (довіреність № 211/7 від 26.03.2008р.)

Суть спору:

Розглядається справа за позовом Прокурора Залізничного району м.Львова в інтересах держави уповноваженого органу Львівської міської ради в особі ЛКП „Залізничнетеплоенерго”, м.Львів до ЗАТ „Львівський керамічний завод”, м.Львів про стягнення 25651,91 грн. заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені документи достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 22.02.2008р. призначив розгляд справи на 01.04.2008р.

Учасникам судового процесу роз”яснено їх права та обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України.

В судовому засіданні представник позивача та прокурор позовні вимоги підтримали з мотивів зазначених у позовній заяві, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача позовні вимоги не заперечив, у відзиві на позовну заяву (№ 210/7 від 25.03.2008р.) просить розтермінувати виконання рішення суду щодо сплати боргу в розмірі 25651,91 грн. на вісім місяців.

Заслухавши представників сторін та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між ЛКП “Залізничнетеплоенерго” (надалі позивач) та ЗАТ „Львівський керамічний завод” (надалі відповідач) укладено договір № 370 від 01.10.2004р. про постачання теплової енергії в гарячій воді. У відповідності до умов договору позивач зобов”язався постачати відповідачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов”язувався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Позивач свої зобов”язання по договору виконав.

Відповідач в порушення умов договору за надані послуги оплату не проводив і за період з 01.03.2007р. по 01.01.2008р. заборгував позивачу 21385,01 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб”єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов”язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов”язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.629 ЦК України, договір є обов’язковим для виконання. Не допускається одностороння зміна умов договору. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Водночас, згідно з цивільним законодавством, зокрема ст.611 ЦК України, порушення боржником, відповідачем по справі, взяті на себе зобов”язаня призводять до настання певних правових наслідків, які полягають у встановлених законом та договором мір відповідальності.

За неналежне виконання зобов”язання, на підставі п.7.2.3 договору позивач нарахував відповідачу пеню, яка у відповідності до поданого розрахунку становить 1443,04 грн.

У відповідності до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 2462,76 грн. інфляційних збитків та 361,10 грн. –3% річних є обгрунтованими та підлягають до задоволення,

Розглянувши клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення в частині стягнення боргу в сумі 25651,91 грн. строком на вісім місяців, суд керуючись п.6 ст.83 ГПК України, вважає за можливе частково задоволити дане клопотання та розстрочити виконання рішення на шість місяців з оплатою суми в рівних частинах по 4275,31 грн. щомісячно.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судові витрати слід покласти на нього.

Враховуючи наведене, суд, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 22,43,49,82,83,84,85,115-117 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з ЗАТ „Львівський керамічний завод” ( м.Львів вул.Сяйво,12, р/р 0000 у Львівській філії ЛКІБ Укрсімбанк, МФО 385327, ) на користь ЛКП “Залізничнетеплоенерго” (м.Львів, вул.С.Петлюри,4а, р/р 260038680 в ЛОД АППБ “Аваль”, МФО 325570, код ЗКПО 20784943) 21385,01 грн. основного боргу, 1443,04 грн. пені, 361,10 грн. –3% річних, 2462,76 грн. збитків від інфляції.

3.          Розстрочити виконання рішення в частині боргу з 11.04.2008р. по 11.10.2008 р. з оплатою рівними частинами по 4275,31 грн. щомісячно.

4.           Стягнути з ЗАТ „Львівський керамічний завод” ( м.Львів вул.Сяйво,12, р/р 0000 у Львівській філії ЛКІБ Укрсімбанк, МФО 385327, ) в доход державного бюджету 256,51 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Желік М.Б.