ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.03.2008  року
Справа № 2-62/07

Луганський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Медуниці О.Є.

суддів                                                  Бородіної Л.І.

Перлова Д.Ю.

Секретар судового
засідання:          Шабадаш Д.В.

за участю представників
сторін:

від позивача           ОСОБА_1, представник за довіреністю
№524 від 29.02.08;

від відповідача          Скляренко В.І., представник за
довіреністю №2647 від 10.07.06;

від відповідача           ОСОБА_2, засновник ТОВ
"Магазин     №5 "Товари для
садівників та огородників", паспорт серії НОМЕР_1 від 21 вересня 1999 року
виданий Артемівським РВЛМУУМВС України в Луганській області;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу          ОСОБА_3, м. Луганськ

на рішення           Жовтневого районного суду м.
Луганська

від          24.07.07

по справі          №2-62/07 (суддя - Рудська С.М.)

за позовом          ОСОБА_3, м. Луганськ

до відповідача          Товариства з обмеженою
відповідальністю

„Магазин №5 „Товари для садівників та
городників”, м. Луганськ

про          стягнення 20000 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2006 року
ОСОБА_3 - учасниця ТОВ „Магазин №5 „Товари для садівників та городників”, м.
Луганськ, звернулась до Жовтневого районного суду м. Луганська з позовом до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Магазин №5 „Товари для садівників та
городників”, просила зобов'язати відповідача придбати у неї її частку в
товаристві, яку вона оцінювала в 20000 грн. 00 коп., де 4688 грн. 00 коп.
внесок у статутний фонд та 15312 грн. 00 коп. - 50 % доходів (прибутку)
підприємства за 2000 - 2003 роки.

У судовому засіданні
позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь
внесок до статутного фонду в сумі 4688 грн. 00 коп. та Ѕ частку прибутку за
2000 - 2003 роки в розмірі 7825 грн. 00 коп., а всього 14400 (протокол судового
засідання від 03.03.04 - а.с.74;Т.1).

Заявою від 22.05.07
позивач, уточнивши розмір позовних вимог, просив стягнути з відповідача суму
12563 грн. 00 коп. (протокол судового засідання від 22.05.07 - а.с.21-25;Т.2).

Рішенням Жовтневого
районного суду м. Луганська від 24.07.07 у справі №2-62/07 у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Мотивовано рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська тим, що:

- ОСОБА_3. не надано
жодних доказів фактичного внесення нею внеску до статутного фонду - ні у формі
майна, ні в грошовій формі;

- на час розгляду справи
в суді ОСОБА_3. зі складу засновників ТОВ „Магазин №5 „Товари для садівників та
городників” не вийшла, оскільки загальні збори учасників Товариства для
розгляду цього питання проведені не були;

- товариство за період
2000 - 2003 роки не мало коштів які б залишилися у його розпорядженні після
сплати податків та інших обов'язкових платежів і могли би бути використані на
сплату дивідендів, що підтверджується фінансовими звітами та балансами ТОВ
„Магазин №5 „Товари для садівників та городників”.

Не погоджуючись з даним
судовим рішенням, позивач - ОСОБА_3 - учасник ТОВ „Магазин №5 „Товари для
садівників та городників”, оскаржила рішення Жовтневого районного суду     м. Луганська від 24.07.07 в апеляційному
порядку і просила його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги, стягнувши на її користь суму внеску до статутного фонду
підприємства - 4688 грн. 00 коп. та Ѕ частку прибутку за 2000 - 2003 роки -
7825 грн. 00 коп., а всього - 12563 грн.

Ухвалою апеляційного суду
Луганської області від 10.09.07 апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого
районного суду                 м.
Луганська від 24.07.07 прийнято до розгляду.

Ухвалою апеляційного суду
Луганської області від 25.12.07 апеляційне провадження у справі №22ц-5211/07 -
закрито, справу передано Луганському апеляційному господарському суду - за
належністю, оскільки згідно Закону України від 15.12.06 №483 „Про внесення змін
до деяких законодавчих актів щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів” спори між господарським товариством та
його учасниками, що виникають з корпоративних відносин, підвідомчі
господарським судам.

Листом від 27.02.08
позивач уточнив вимоги за апеляційною скаргою відповідно до положень
Господарського процесуального кодексу України, просить скасувати рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська від 24.07.07 у справі №2-62/07 та
задовольнити позовні вимоги позивача в сумі 20000 грн. 00 коп. (див. уточнення
апеляційних вимог від 27.02.08 - а.с.89-91;Т.2).

Судова колегія не приймає
до уваги збільшення розміру позовних вимог за листом від 27.02.08, оскільки у
скаржника на стадії апеляційного провадження таке процесуальне право відсутнє
та вважає, що розмір позову складає 12563 грн. 00 коп., як і зазначено в
протоколі судового засідання від 22.05.07, в апеляційній скарзі від
23.10.07  та рішенні Жовтневого районного
суду м. Луганська від 24.07.07 у справі №2-62/07.

Оскаржуючи рішення суду
першої інстанції скаржник посилається на те, що судом порушені норми
матеріального та процесуального права, а також
неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Відповідач - ТОВ „Магазин
№5 „Товари для садівників та городників”, надав відзив, яким з доводами
апеляційної скарги не погоджується, просить рішення Жовтневого районного суду
м. Луганська залишити без змін, а апеляційну скаргу -  без задоволення.

Розпорядженням від
12.02.08 голови Луганського апеляційного господарського суду відповідно до
ст.28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги
ОСОБА_3 - учасниці ТОВ „Магазин №5 „Товари для садівників та городників”, м.
Луганськ, від 23.08.07 на рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від
24.07.07 у справі №2-62/07 призначена судова колегія у складі: Медуниця О.Є. -
суддя - головуючий, Лазненко Л.Л., Перлов Д.Ю. - судді.

У зв'язку з відпусткою
судді Лазненко Л.Л., розпорядженням від
03.03.08 голови Луганського апеляційного господарського суду, її
виключено із складу колегії суддів та введено в судову колегію суддю Бородіну
Л.І.

Відповідно до ст.101
Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими
доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представників
сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

18 листопада 1996 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено засновницький договір про створення  Товариства з обмеженою відповідальністю
„Магазин №5 „Товари для садівників та городників” (а.с.10,11;Т.1).

Статут відповідача
зареєстровано у виконавчому комітеті Луганської міської Ради 19.11.1996 за
№144/6545 (а.с.5;Т.1).

Згідно п.4.1 Статуту для
забезпечення діяльності Товариства за рахунок учасників створюється статутний
фонд у розмірі 9375 грн.

У створенні статутного
фонду приймають участь:

- ОСОБА_2 - 4688 грн. 50%;

- ОСОБА_3. - 4688 грн.
50%.

Статутний фонд внесено
майном, яке належить засновникам на праві колективної власності.

Аналогічне положення
міститься в п.п.5, 6 засновницького договору від 18 листопада 1996 року
(а.с.10,Т.1).

Відповідно до ч.2 ст.52
Закону України „Про господарські товариства” до моменту реєстрації товариства з
обмеженою відповідальністю кожен з учасників зобов'язаний внести не менше 30
відсотків вказаного в установчих документах вкладу, що підтверджується
документами, виданими банківською установою (в редакції, що існувала на час
укладення установчого договору та реєстрації Статуту Товариства - 1996 рік -
згідно змін внесених Законом №90/95-ВР від 14.03.1995).

Спір виник у зв'язку із
тим, що відповідач не визнає права позивача на одержання ним Ѕ частини прибутку
та повернення йому внеску до статутного фонду підприємства у зв'язку із виходом
його із складу учасників товариства на підставі заяви.

Відповідно до ст. 54
Закону України „Про господарські товариства” при виході учасника з товариства з
обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства,
пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата провадиться після
затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12
місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може
бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Учаснику, який вибув,
виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році
до моменту його виходу.

Відповідач посилається на
те, що майно, зазначене у частині третій п.4.1 Статуту Товариства (зворот
а.с.6;Т.1) повністю було внесено ним до статутного фонду підприємства без
участі позивача.

Представник позивача в
судовому засіданні 18.03.08 наполягав на тому, що внесок було здійснено його
довірителем майном, що, на його думку, підтверджується зазначеною вище нормою
Статуту відповідача.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.52
Закону України „Про господарські товариства” - учасник зобов'язаний повністю
внести свій вклад не пізніше року після реєстрації товариства. У разі
невиконання цього зобов'язання у визначений строк, учасник, якщо інше не
передбачено установчими документами, сплачує за час прострочки 10 відсотків
річних з недонесеної суми.

Учаснику товариства з
обмеженою відповідальністю, який повністю вніс свій вклад, видається свідоцтво
товариства (в редакції змін за Законом України №90/95-ВР від 14.03.1995).

Згідно п.8 Установчого
договору сторони також домовились, що вклад учасника товариства до статутного
фонду має підтверджуватись свідоцтвом (а.с.10,Т.1).

Отже, згідно перелічених
норм реєстрація Статуту не підтверджує факту внесення засновником своєї частки
до статутного фонду. Такий факт повинен підтверджуватися певними передавальними
документами (свідоцтвом, актом, тощо).

Позивачем не надано суду
свідоцтва, як доказу, внесення ним своєї частки до статутного фонду
відповідача.

Разом із тим позивач
ОСОБА_3. в судовому засіданні поясняла, що вона внесла суму 4700 грн. 00 коп. у
статутний фонд майбутнього підприємства. У другого засновника - ОСОБА_2, було
майно і вона внесла до статутного фонду майно, яке потім зазначили в
установчому договорі на суму 4688 грн. 00 коп. Це було особисте майно ОСОБА_2
(зворот а.с.71;Т.1).

Позивач також пояснила,
що свою частку статутного фонду на суму 4700 грн. 00 коп. вона вносила не до
каси підприємства, а передала засновнику ОСОБА_2. (а.с.71;Т.1).

Крім того ОСОБА_3.
пояснила, що зазначена сума була передана нею ОСОБА_2. „за половину майна, яке
було її особистим майном”. Розписку від ОСОБА_2 з цього приводу не брала,
передачу грошей може підтвердити усним договором (а.с.75;Т.1).

Відповідач наполягає, що
в утворенні статутного фонду приймала участь тільки вона, позивач не вносив ні
майна, ні грошей, їй особисто грошові кошти для внесення їх до статутного фонду
позивачем не передавались (а.с.43-46,76;Т.1).

Причину зазначення у
Статуті Товариства двох засновників (ОСОБА_3. та ОСОБА_2) представник
відповідача ОСОБА_2 пояснила їх намірами одержати майно для внесення до
статутного фонду відповідача від ТОВ ТКФ „Культпобутгосптовари”. Магазин №5
було його структурним підрозділом. Але дане майно не було передано фірмою
підприємству, що на той час утворювалось (а.с.25;Т.1).

Отже суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що позивачем не було доведено факту внесення
до статутного фонду підприємства своєї долі в сумі 4700 грн. 00 коп.

Згідно ст.54 Закону
України „Про господарські товариства” - при виході учасника з товариства з
обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства,
пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі...

Учаснику, який вибув,
виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році
до моменту його виходу...

Учасник вважається таким,
що вийшов товариства з обмеженою відповідальністю з моменту прийняття
загальними зборами рішення про виключення учасника з товариства на підставі
його заяви про вихід, а у випадку відсутності такого рішення з дати закінчення
строку, встановленого законом або статутом товариства для повідомлення про
вихід.

Позивач декілька разів
подавала заяву про вихід із товариства (лист від 10.11.02 - а.с.12,Т.1; заява
від 15.05.00 - а.с.17,Т.1; лист від листопада 1998 року - а.с.18,Т.1).

Відповідач не заперечував
проти її виходу, про що в матеріалах справи маються відповіді (лист від
10.12.03 - а.с.14,Т,1; лист від 20.06.00 - а.с.15,Т,1; лист від 18.12.1998 -
а.с.16,Т.1), але вимоги про виплату долі не задовольнялись.

22.08.03 позивач оформила
нотаріально посвідчену заяву про вихід із товариства та надіслала її
відповідачу поштою (тобто вже після порушення даної справи - а.с.35,36;Т.1).

Позивач вважає, що вийшла
із складу засновників товариства на підставі заяви від 22.08.03 (зворот
а.с.73;Т.1).

Заява ОСОБА_3. від
22.08.03 розглянута засновником ОСОБА_2. 06.10.03, задоволено вимоги щодо
виведення її із складу засновників, а в решті вимог відмовлено, оскільки ні
грошей, ні майна до статутного фонду вона не вносила. Даний факт зафіксовано в
протоколі №2 загальних зборів учасників ТОВ „Магазин №5 „Товари для садівників
та городників” від 06.10.03 (див. додаток до листа від 18.03.08).

Судова колегія приймає до
уваги доводи сторін про те, що ОСОБА_3. вийшла із складу засновників ТОВ
„Магазин №5 „Товари для садівників та городників” на підставі заяви від
22.08.03 (пояснення відповідача в судовому засіданні від 18.03.08 - а.с.25,
зворот а.с.75, Т.1), а не у 1998 році, як зазначив представник відповідача
(див. додаткові пояснення до апеляційної скарги від 18.03.08), оскільки ні
статутом, ні законодавчо (до 2004 року) строк повідомлення про вихід з
Товариства унормований не був.

Вихід з Товариства
залежить від волі учасника, тому моментом його виходу з Товариства слід вважати
дату вручення посадовим особам товариства заяви органами зв'язку (22 серпня 2003
року - а.с.34,Т.1; див. додаток до листа від 18.03.08 - протокол загальних
зборів учасників ТОВ „Магазин №5 „Товари для садівників та городників” №2 від
06.10.03).

Подання заяв до 2003 року
не можна враховувати, оскільки дії позивача щодо неодноразових звернень до
Товариства із вимогами про її виключення із товариства свідчить про те, що вона
не вважала себе такою, що вийшла із складу товариства, а рішення про її
виключення (згідно протоколу) товариством прийнято тільки у 2003 році.

Отже, враховуючи дату
виходу позивача із Товариства та вимоги ст.54 Закону України „Про господарські
товариства” його вимоги про виплату частки прибутку за чотири роки (2000 - 2003
роки) є безпідставними, оскільки така частка вираховується з прибутку,
одержаного товариством у рік виходу його із Товариства і до моменту виходу.

Крім того, враховуючи, що
позивачем не доведено суду факту внесення ним до статутного фонду майна, що
складає 50% всього статутного фонду, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив
позивачу у стягненні з відповідача і Ѕ частки прибутку за 2000 - 2003 роки -
7825 грн. 00 коп. і суми внеску до статутного фонду підприємства - 4688 грн. 00
коп., а всього - 12563 грн.

За таких обставин, судова
колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що
відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України рішення
Жовтневого районного суду           м.
Луганська від 27.07.07 у справі №2-62/07 ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин, та відповідає вимогам матеріального та
процесуального права.

Підстав для скасування
або зміни оскаржуваного рішення не вбачається.

Відповідно до ст.49
Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита
за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника - ОСОБА_3, м. Луганськ.

У судовому засіданні за
згодою представників сторін присутніх в судовому засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст.43, 49,
99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України,
Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
ОСОБА_3 - учасника ТОВ „Магазин №5 „Товари для садівників та городників”, м.
Луганськ, від 23.08.07 на рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від
27.07.07 у справі     №2-62/07 залишити
без задоволення.

2. Рішення Жовтневого
районного суду м. Луганська від 27.07.07 у справі №2-62/07 залишити без змін.

3. Судові витрати за
подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Відповідно ч.3, ч.5
ст.105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної
сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий
О.Є.Медуниця

Суддя
Л.І. Бородіна

Суддя
Д.Ю. Перлов