ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

28.05.08                                                                                           Справа № 7/314

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мурської Х.В.

суддів Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Мазурській В.Т.

розглянув матеріали апеляційної скарги Колективного підприємства «Володимирецький агропромбуд», смт. Володимирець, вих. № 49 від 26.02.2008 року

на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.02.2008 року

у справі № 7/314, суддя Крейбух О.Г.,

за позовом Колективного підприємства «Володимирецький агропромбуд», смт. Володимирець

до відповідача 1: Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», м. Рівне

до відповідача 2: Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд», м. Рівне

до відповідача 3: Орендного підприємства станції технічного обслуговування автомобілів та перевезень вантажів «Рівнеагробуд», м. Рівне

про визнання права власності,

за участю представників

від позивача: Бурма В.А. –голова підприємства;

від відповідача 1: не з’явились;

від відповідача 2: Дякова Н.П. –представник;

від відповідача 3: Дякова Н.П. –представник.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 05.02.2008 року у справі № 7/314 проведено заміну неналежного відповідача - Рівненське міське бюро технічної інвентаризації на належного - Комунальне підприємство «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації». У задоволенні позову Колективного підприємства «Володимирецький агропромбуд»щодо визнання права власності на станцію технічного обслуговування автомобілів (гаражі), що знаходиться за адресою: м.Рівне. вул.Нижньодворецька, 49, поміченої на генплані цифрами 1. 2. 3. відмовлено. В частині позовних вимог щодо зобов'язання КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації»зареєструвати право власності за КП «Володимирецький агропромбуд»на станцію технічного обслуговування автомобілів (гаражі) і видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м.Рівне. вул.Нижньодворецька, 49, загальною площею 470, 9 кв.м. і будівельним об’ємом 1982 куб.м. –провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, КП «Володимирецький агропромбуд»звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду у даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволити, мотивуючи свої доводи тим, що рішення Господарського суду Рівненської області у даній справі прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам та наявним у справі матеріалам. Зокрема, стверджує, що він є єдиним законним власником станції технічного обслуговування автомобілів, яка обліковується у нього на балансі, що судом першої інстанції не було взято до уваги.

Відповідачі в запереченнях, поданих на апеляційну скаргу, вважають рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Просять у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач1 - Комунальне підприємство «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», просить розглядати апеляційну скаргу без участі його представника.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.04.2008р. було задоволено клопотання скаржника про витребування додаткових доказів у справі, які, на його переконання, матимуть значення при перегляді оскаржуваного рішення у даній справі. Зокрема, ухвалою суду у відповідачів 2 та 3 було витребувано оригінали :

1.          Акта купівлі - продажу від 12.10.1998 р.;

2.          Акта прийомки - передачі від 14 квітня 1999 р.;

3.          Кредитного договору № 68 від 12.08.1997 р., договору застави № 1 від 12.08.1997р., договору застави від 01.10.1998р., договору застави іпотеки від 08.10.1998р., укладені між ОП СТОА асоціації «Рівнеагробуд»та Рівненською філією АКАПБ «Україна»;

4.          Договору поруки № 1 від 01.10.1998 року, укладеного між асоціацією «Рівнеагробуд», ОПСТОА «Рівнеагробуд»і банком - заставоутримувачем.

5.          Рішення 5-ої обласної конференції асоціації «Рівнеагробуд»від 4 серпня 1995 р. № 1;

6.          Установчого договору ОП СТОА «Рівнеагробуд»;

7.          Статуту ОП СТОА «Рівнеагробуд»;

8.          Акта прийому - передачі майна від асоціації «Рівнеагробуд»в оренду ОП СТОА «Рівнеагробуд».

9.          Рішення 10-ої обласної конференції асоціації «Рівнеагробуд»№ 5 від 19 липня 2000 р. «Про удосконалення управління власністю обласних організацій асоціації «Рівнеагробуд»;

10.          Договору оренди, укладеного між об’єднанням «Рівнеагробуд», як орендодавцем і ОП СТОА «Рівнеагробуд», як орендарем від 01.12.1991 року.

На виконання вимог ухвали суду від 14.04.2008р. відповідачем-2 подано суду копії: Рішення 5-ої обласної конференції асоціації «Рівнеагробуд»від 4 серпня 1995 р. № 1; Рішення 10-ої обласної конференції асоціації «Рівнеагробуд»№ 5 від 19 липня 2000 р. «Про удосконалення управління власністю обласних організацій асоціації «Рівнеагробуд»; Статуту ОП СТОА «Рівнеагробуд»; Договору оренди, укладеного між об’єднанням «Рівнеагробуд», як орендодавцем і ОП СТОА «Рівнеагробуд», як орендарем від 01.12.1991 року, зазначивши при цьому, що дані документи відносяться до безпосередньої діяльності асоціації, а тому вони не мають значення для вирішення даного спору. З приводу неподання решти документів, витребуваних судом подав пояснення в якому зазначає, що судом першої інстанції встановлено, що асоціація не виступала продавцем спірного майна, а тому не може мати в наявності оригінали документів щодо продажу спірного майна. Неподання кредитного договору № 68 від 12.08.1997 р., договору застави № 1 від 12.08.1997р., договору застави від 01.10.1998р., договору застави іпотеки від 08.10.1998р., укладені між ОП СТОА асоціації «Рівнеагробуд»та Рівненською філією АКАПБ «Україна»та договору поруки № 1 від 01.10.1998 року, укладеного між асоціацією «Рівнеагробуд», ОПСТОА «Рівнеагробуд»і банком –заставоутримувачем відповідач-2 пояснив їх відсутністю в архіві бухгалтерії.

В даному судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 05.02.2008 року у даній справі, позов задоволити повністю.

Представник відповідачів 2,3 заперечила проти доводів скаржника, просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом, 12 жовтня 1998 року між Володимирецьким кооперативно-державним будівельно-монтажним об'єднанням «Володимирецький райагробуд»(покупець), Рівненською обласною виробничою кооперативно-державною асоціацією по сільському будівництву «Рівнеагробуд»(продавець) та заставодержателем - Акціонерним комерційним агропромисловим банком «Україна»було укладено договір № 1, згідно якого продавець продав, а покупець купив незавершене будівництво гаражів, яке знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Дворецька, 120-е (готовність становить 95 %).

14 квітня 1999 року відповідно до акту прийому-передачі проведено передачу майна незавершеного будівництва гаражів з балансу асоціації «Рівнеагробуд»на баланс Володимирецького райагробуду.

10 грудня 2007 року наказом № 242 Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради для впорядкування нумерації, будівлям по вулиці Дворецькій, 120-е у м. Рівному присвоєно поштову адресу: м. Рівне, вул.Нижньодворецька, 49.

Відповідно до статуту Рівненської обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд», вона є добровільним об'єднанням підприємств-засновників на правах членства. Засновниками асоціації є організації, підприємства та інші формування, які підписали установчий договір.

Як правомірно встановлено місцевим господарським судом, станом на момент укладення договору купівлі-продажу від 12.10.1998р. до складу асоціації «Рівнеагробуд»згідно з установчим договором від 14.06.1991р. входило 36 підприємств-засновників, в тому числі і орендне підприємство станція технічного обслуговування автомобілів та перевезень вантажів (ОП СТОА) «Рівнеагробуд».

Згідно статуту ОП СТОА «Рівнеагробуд», майно асоціації складається з майна, що добровільно передається в користування її учасниками, залишаючись власністю вказаних учасників, а також майна, що є власністю асоціації.

Відповідно до п.2.2, 2.4 даного статуту, майно ОП СТОА «Рівнеагробуд»створюється за рахунок цільових виділених коштів об’єднання «Рівнеагробуд»на першому етапі будівництва СТОА. Власність, набута трудовим колективом ОП СТОА «Рівнеагробуд»внаслідок використання орендних коштів, являється повною власністю трудового колективу з правом колективного розпорядження на правах власника.

Відповідно до п.1.1 договору оренди, укладеного між об’єднанням «Рівнеагробуд»(орендодавець) та СТОА «Рівнеагробуд»(орендар) станом на 01.12.1991р. орендодавець передав орендарю основні засоби, в т.ч. гаражі СТО площею 372 кв.м.

Умовами даного договору (п.3.3) передбачено централізоване виділення орендодавцем орендарю коштів та матеріально-технічних ресурсів на завершення розпочатого будівництва СТО автомобілів.

Відповідно до бухгалтерського звіту асоціації «Рівнеагробуд»за 1998 рік на кінець року незавершеного виробництва не було. Відповідно до бухгалтерського звіту ОП СТОА «Рївнеагробуд»за 1998 рік на кінець року вартість незавершеного виробництва складала 2.9 тис.грн.

Відповідно до балансу ОП СТОА «Рівнеагробул»станом на 01 липня 1999 року незавершеного виробництва немає. Відчуження незавершеного будівництва гаражів по договору купівлі-продажу від 12.10.1998р. відображено у балансі ОП СТОА «Рівнеагробуд». Тобто, продавцем майна, яке відчужувалось мав право виступити лише його власник –ОП СТОА «Рівнеагробуд», а відтак асоціація «Рівнеагробуд»не мала права продажу цього об’єкта.

В силу ст. 225 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на момент укладення договору купівлі-продажу від 12.10.1998р. № 1, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Якщо продавець майна не є його власником, покупець набуває права власності лише в тих випадках, коли згідно зі ст. 145 цього Кодексу власник не вправі витребувати від нього це майно.

За таких обставин, місцевим господарським судом правомірно встановлено, що власником незавершеного будівництва гаражів по вул.Дворецькій, 120-е (Нижньодворецька, 49) у м.Рівне на момент укладення договору купівлі-продажу від 12.10.1998р. було ОП СТОА «Рівнеагробуд».

Погоджується судова колегія і з висновком місцевого господарського суду щодо нелегітимності підпису громадянином Олевським А. акта прийому- передачі незавершеного будівництва гаражів від 14.04.1999р. з огляду на наступне.

Відповідно до п.4.1 договору купівлі-продажу від 12.10.1998р. № 1 продавець зобов'язаний передати майно в триденний термін з дня оплати його повної вартості в розпорядження покупця з наступним оформленням акта прийому-передачі, який підписується покупцем і продавцем .

Відповідно до акта прийому-передачі від 14.04.1999р. для передачі майна по асоціації «Рівнеагробуд»згідно наказу від 10.11.1998р. № 22 створено комісію. Однак, як свідчать матеріали справи, даний наказ асоціації «Рівпеагробуд»видано 20 травня 1998 року, яким було створено комісію для проведення інвентаризації державного майна - гуртожитку по вул.Відінська, 42А та адмінбудиику по вул.Кавказька, 5 у м.Рівне.

Як вбачається з матеріалів справи, акт прийому-передачі від 14.04.1999р. підписано комісією ОП СТОА «Рівнеагробуд»у складі: голова комісії А.Олевський, члени комісії В.Кузьмич, К.Бобровська та скріплено печаткою ОП СТОА «Рівнеагробуд», продавцем же майна згідно договору від 12.10.1998р. № 1 виступала асоціація «Рівнеагробуд».

Як встановлено судом першої інстанції гр.Олевський, який підписав акт прийому-передачі як голова комісії, працював на посаді директора ОП СТОА «Рівнеагробуд»з 11 червня 1990 року (наказ про призначення на посаду від 22.06.1990р.) по 25 березня 1999 року (наказ про звільнення з займаної посади від 14.04.1999р.).

Відповідно до наказу від 14.04.1999р., на підставі рішення зборів трудового колективу ОП СТОА «Рівнеагробуд»від 29.03.1999р., з 14 квітня 1999 року директором ОП СТОА «Рівнеагробуд»призначено Семенця А.Л.

Таким чином, акт прийому передачі від 14.04.1999р. спірного майна гр. Олевським підписано без належних на це повноважень, оскільки з посади директора його було звільнено 25.03.1999р.

За таких обставин, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом правомірно відмовлено позивачу у задоволенні його вимог в частині визнання за КП «Володимирецький агропромбуд»права власності на станцію технічного обслуговування автомобілів, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Нижньодворецька, 49.

Погоджується судова колегія і з висновком місцевого господарського суду про припинення провадження у справі в частині позовних вимог щодо зобов’язання КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації»зареєструвати право власності Колективного підприємства «Володимиредький агропромбуд»на станцію технічного обслуговування автомобілів (гаражів) та видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою м.Рівне, вул.Нижньодворецька, 49, загальною площею 470.9 кв.м, будівельним об’ємом 1982 куб.м.

Господарським судам, відповідно до вимог ст. 12 ГПК України підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство.

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

01 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України, який визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Як правомірно встановлено місцевим господарським судом, відповідач - Комунальне підприємство «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації»виконує делеговані йому виконавчим органом місцевого самоврядування повноваження зі сторони реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, Комунальне підприємство «Рівненське міське БТІ»є суб’єктом владних повноважень у розумінні статті З КАС України.

Враховуючи суб’єктний склад та характер правовідносин спір у даній справі в частині зобов’язання КП «Рівненське міське БТІ»зареєструвати право власності підвідомчий суду, до компетенції якого належить розгляд адміністративних справ.

Відповідно до ст.43 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Рівненської області від 05.02.2008 року у справі № 7/314 є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування чи зміни –відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 107 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду Рівненської області від 05.02.2008 року у справі № 7/314 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути

оскаржена у касаційному порядку.

3.          Справу повернути місцевому господарському суду.

Головуючий-суддя Мурська Х.В.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Кордюк Г.Т.