ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2008 р. Справа № 52/44-08

вх. № 803/4-52

Суддя господарського суду Білоусова Я.О.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Балабай С.С. за довіреністю б/н від 29.07.2008 року; відповідача - Культурбаєв Л.М. за довіреністю №220 від 06.11.2007 року;

розглянувши справу за позовом ТОВ фірма "Інстрок ЛТД", м. Харків

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків

про зобов'язання внесення змін до договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про зобов’язання відповідача внести зміни до договору оренди №440 від 16.05.2003 року шляхом підписання додаткової угоди №3 до нього, виклавши п.10.1. в наступній редакції: ”Цей договір укладено строком на 3 (три) роки і він діє до 16 травня 2009 року включно”. Вимоги заявленого позову обґрунтовує приписами Указу Президента України „Про лібералізацію підприємницької діяльності та державну підтримку підприємства” за №779 від 12.05.2005 року та пунктами 1,2 наказу Фонду держмайна України №1821 від 29.06.2005 року.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги заявленого позову підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти вимог заявленого позову заперечував, з підстав наведених у запереченнях проти позову (вх. №3031). Вважає, що позивачем порушено порядок встановлений пунктом 10.6. Договору, також зазначив, про те що регіональним відділенням розпочато роботу з підготовки до приватизації цілісного майнового комплексу Бази відпочинку „Росинка”.

В судовому засіданні 27.03.2008 року була оголошена перерва до 01.04.2008 року для виготовлення повного тексту рішення по справі.

Суд вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи в їх сукупності встановив.

16 травня 2003 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець) та ТОВ фірма „Інстрок ЛТД” (орендар) був підписаний договір оренди №440 цілісного майнового комплексу Бази відпочинку „Росінка” – структурного підрозділу ВАТ „Харківський електротехнічний завод „Укрелектромаш” (майно що не увійшло до Статутного фонду ВАТ „Харківський електротехнічний завод „Укрелектромаш” при корпоратизації”). Строк дії договору оренди визначено сторонами у пункті 10.1. – на 1 (один) рік, з 16 травня 2003 року до 16 травня 2004 року, включно. Відповідно до пункту 10.6. договору оренди, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він підлягає продовженню на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору. Відповідно до пункту 10.3. наведеного договору зміни і доповнення або розірвання цього договору допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонуються внести розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншій стороні.

На умовах визначених пунктом 10.6. договору оренди строк дії договору був продовжений сторонами до 16 травня 2008 року.

27.09.2007 року позивач звернувся до відповідача з листом –пропозицією №53 про підписання додаткової угоди №3, виклавши п.10.1. в наступній редакції: ”Цей договір укладено строком на 3 (три) роки і він діє до 16 травня 2009 року включно”, з посиланням на Указ Президента України „Про лібералізацію підприємницької діяльності та державну підтримку підприємства” за №779 від 12.05.2005 року та наказ Фонду держмайна України №1821 від 29.06.2005 року, додавши до листа підписаний ним текст угоди наведеного змісту.

Листом №06-11638 від 15 листопада 2007 року відповідач відмовив позивачу в пролонгації договору оренди №440 від 16.05.2003 року в зв’язку з початком робіт з підготовки до приватизації цілісного майнового комплексу бази відпочинку „Росінка” за зверненням потенційного покупця.

Суд розглянув вимоги заявленого позову та вважає його таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Указом Президента України №779/2005 від 12.05.2005 року зобов’язано Кабінет Міністрів України вжити в установленому порядку заходів щодо запровадження мінімального терміну дії договорів оренди державного майна не менше трьох років, за умови, якщо орендар не пропонує менший термін;

Відповідно до положень статті 106 Конституції України „Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов'язковими до виконання на території України.

На забезпечення виконання вимог статті 2 Указу Президента України "Про лібералізацію підприємницької діяльності та державну підтримку підприємництва" наказом Фонду державного майна України №1821 від 29 червня 2005 року запроваджено мінімальний термін дії договорів оренди державного майна не менше трьох років, за умови, якщо орендар не пропонує менший термін. При цьому мають виконуватися вимоги законодавства про оренду, Цивільного ( 435-15 ) та Господарського кодексів ( 436-15 ). Відповідно до пункту 2 наведеного наказу Департаменту з питань управління державним майном та орендних відносин Фонду державного майна України, його регіональним відділенням та Фонду майна Автономної Республіки Крим визначено керуватись цим наказом при визначенні умов договорів оренди з суб'єктами підприємницької діяльності.

Частиною 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Частинами 1,2 статті 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 4 Прикінцевих Положень Господарського кодексу України встановлено, що до господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що регіональним відділенням розпочато роботу з підготовки до приватизації цілісного майнового комплексу Бази відпочинку „Росинка”, оскільки відповідно до положень частини 6 статті 7 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств” (малу приватизацію) дія норм Господарського кодексу України ( 436-15 ) стосовно об’єкту припиняється з прийняттям рішення про включення об'єкта до одного з переліків, зазначених у частині першій цієї статті. Відповідно до частини 1 статті 7 наведеного Закону, переліки об’єктів які перебувають у державній власності затверджує за поданням органів приватизації - Фонд державного майна України.

Надані відповідачем в обґрунтування заявлених заперечень документи свідчать про попередню підготовку об’єкту до приватизації, відповідачем не надано доказів які б свідчили про прийняття рішення про включення об'єкта до одного з переліків зазначених у частині першій статті 7 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств” (малу приватизацію) на момент направлення позивачу листа - відмови (лист №06-11638) та на момент прийняття рішення, та затвердження цього переліку у встановленому законом порядку.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що в порушення прав позивача відповідачем безпідставно не прийняті до уваги приписи Указу Президента України „Про лібералізацію підприємницької діяльності та державну підтримку підприємства” за №779 від 12.05.2005 року та наказу Фонду держмайна України №1821 від 29.06.2005 року, якими встановлений мінімальний термін дії договорів оренди державного майна не менше ніж три роки, а також статті 106 Конституції України відповідно до якої укази Президента є обов’язковими для виконання на всій території України.

З урахуванням наведеного суд вважає вимоги заявленого позову законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статей 44,49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у вигляді сплаченого державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 4, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов’язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61024, м. Харків, вул. Гуданова, 18, ) внести зміни до договору оренди №440 від 16.05.2003 року шляхом підписання додаткової угоди №3 до нього, виклавши п.10.1. в наступній редакції: ”Цей договір укладено строком на 3 (три) роки і він діє до 16 травня 2009 року включно”.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61024, м. Харків, вул. Гуданова, 18, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Інстрок ЛТД” (61075, м. Харків, вул. ХТЗ, 30, , р/рахунок 49 в АКРБ „Регіон-Банк” м. Харкова, МФО 351254) 85грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

01.04.2008 року.

Суддя Білоусова Я.О.

справа №52/44-08