СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02"
квітня 2008 р.

Справа  № 20/41-08-693

За
позовом: Спортивного
госпрозрахункового жіночого футбольного клубу „Чорноморочка”

до
відповідача:
Суб'єкта підприємницької діяльностіОСОБА_1

третя
особа без самостійних вимог на стороні позивача: Представництво по управлінню
комунальною власністю Одеської міської ради

про усунення перешкод у користуванні
нерухомим майном шляхом виселення

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники:

Від позивача: Дяговець Т.М., Прісич О.В.

Від відповідача: ОСОБА_2

Від третьої особи: Усатенко В.О.

СУТЬ
СПОРУ: Спортивний
госпрозрахунковий жіночий футбольний клуб (СГЖФК) „Чорноморочка” звернувся до
господарського суду Одеської області  з
позовною заявою до Суб'єкта підприємницької діяльностіОСОБА_1 про визнання дій
останнього, які виражаються у створенні перешкод у користуванні нерухомим
майном, неправомірними, а також виселення СПДОСОБА_1 з самовільно зайнятих
підвальних приміщень, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Коблевська
17/19, загальною площею 143,8 кв.м.

24.03.2008р.
позивач доповнив заявлені позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача
матеріальну шкоду в сумі 82875 грн.

28.03.2008р.
позивач, посилаючись на виникнення суб'єктивних причин, звернувся до суду із
заявою про відкликання поданих доповнень та просив повернути їх без розгляду на
підставі ст.63 ГПК України.

Враховуючи,
що відповідно до ч.5 ст.22 ГПК України позивач до прийняття рішення по справі
має право змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити заявлені
вимоги, суд розглядає позовні вимоги СГЖФК „Чорноморочка” у первісній редакції,
а сплачене за подання доповнень державне мито підлягає поверненню позивачу
шляхом видачі відповідної довідки.

Відповідач
надав суду пояснення на позовну заяву, в яких проти позову заперечує,
посилаючись на те, що він займає приміщення як „звичайна фізична особа”, у
зв'язку з чим просив відмовити у прийнятті позовної заяви, як такої, що не
підлягає розгляду у господарських судах України. Крім того, представник
відповідача зазначив, що підставою знаходження у спірному приміщенні є те, що
постановою Приморського районного суду №2а-1622/2007 від 3.07.2007р. було
визнано правоОСОБА_1 бути наймачем даних приміщень та зобов'язано
Представництво по управлінню комунальною власністю укласти договір оренди
зОСОБА_1

У
судовому засіданні 2.04.2008р. представник відповідача надав суду заяву „про
відкладення розгляду справи”, в якій просив зупинити провадження у справі на
підставі ст.79 ГПК України до вирішення Приморським районним судом рішення по
справі №2а-595/08. В обґрунтування зазначеного клопотання представник відповідача
посилався на те, що строк оренди (СГЖФК) „Чорноморочка закінчився 1.12.2006р.,
у зв'язку з чим договір купівлі-продажу укладений без законних підстав, крім
того постановою Приморського районного суду №2а-1622/2007 від 3.07.2007р. було
визнано правоОСОБА_1 бути наймачем даних приміщень. За таких обставин,
захищаючи свої права, відповідач подав адміністративний позов про скасування
рішення Одеської міської ради та визнання договору купівлі-продажу недійсним,
попереднє слухання якого призначено на 23.04.2008р.

Позивач
проти заявленого клопотання про зупинення провадження у справі заперечує,
посилаючись на те, що подання клопотання є спробою відповідача затягнути
судовий розгляд.

Розглянувши
заявлене відповідачем клопотання, суд дійшов висновку про його відхилення,
виходячи з наступного. Відповідно до ст.79 ГПК України суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної  з  нею
іншої справи, що розглядається іншим судом. Надана представником відповідача
копія адміністративного позову та ухвала Приморського районного суду не є
підставою зупинення провадження у справі у розумінні ст.79 ГПК України,
оскільки по-перше позов про скасування рішення Одеської міської ради та
визнання недійсним договору купівлі-продажу заявлено без включення до складу
відповідачів зазначеного органу місцевого самоврядування та учасника договору
СГЖФК „Чорноморочка”, по-друге, зазначена ухвала містить відомості про
призначення розгляду справи на 17.03.2008р., а доказів відкладення розгляду заявник,
в порушення ст.33 ГПК України, не надав.

Дослідивши
матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

15.04.2004р.
між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради
та СГЖФК „Чорноморочка” було укладено договір оренди нежилих підвальних
приміщень, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул.Коблевська 17/19,
загальною площею 139,2 кв.м., №38/36 зі строком дії до 1.02.2005р. (Зазначений
договір є новою редакцією попереднього договору №38/36 від 3.02.99р.).
Додатковими погодженнями до договору №38/36 від 7.02.2006р., 15.03.2007р.,
2.06.2007р., 6.08.2007р., які є його невід'ємними частинами, було змінено площу
приміщення та розмір орендної плати, а також продовжено строк дії договору до
1.02.2008р.

На
підставі зазначеного договору позивачем з СПДОСОБА_1 було укладено договори
суборенди приміщення площею 25,6 та 25,8 кв.м від 28.07.2004р. та 5.05.2005р.,
відповідно, для використання суборендарем під офіс згідно з діяльністю,
вказаною у свідоцтві. Згідно з договорами суборенди, які за змістом є
ідентичними, передача приміщення провадиться шляхом підписання сторонами акту
прийому-передачі, які, як вбачається із матеріалів справи, підписані сторонами
15.07.2004р. та 5.05.2005р. При припиненні договору суборендар повинен
повернути приміщення в отриманому стані з урахуванням нормального зносу, про що
складається відповідний акт прийому-передачі.

Листом
№01-13/4998 від 15.05.2007р. (а.с.49) Представництво по управлінню комунальною
власністю повідомило СГЖФК „Чорноморочка” про недоцільність передачі в
суборенду СПД ОСОБА_2 частини орендованого приміщення по вул. Коблевській
17/19. Повідомленням №9 від 23.08.2007р. СГЖФК „Чорноморочка” попередив
відповідача про необхідність звільнити приміщення 14.09.2007р. у зв'язку з
відмовою орендодавця у суборенді.

30.10.2007р.
між Представництвом по управлінню комунальною власністю та СГЖФК „Чорноморочка”
було укладено договір №302 купівлі-продажу нежилих підвальних приміщень,
розташованих за адресою: м. Одеса, вул.Коблевська 17/19, загальною площею 143,8
кв.м. (а.с.8-9), про що складено акт приймання-передачі №389 від 21.12.2007р.
(а.с.11). Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку КП
„ОМБТІ та РОН” 26.01.2008р.

У
зв'язку з незвільненням СПДОСОБА_1 приміщення та зайняття його останнім без
будь-яких правових підстав, СГЖФК „Чорноморочка” звернувся до суду із
відповідним позовом.

Проаналізувавши
надані сторонами докази у сукупності та надавши їм правову оцінку, суд дійшов
наступних висновків:

Відповідно
до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права
власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою
про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Стаття
387 ЦК України передбачає право власника витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно
до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа
зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте,
згодом відпала.

Положення
цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне  набуття
або збереження майна було результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення
цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про витребування  майна
власником  із чужого незаконного
володіння.

Як
вбачається із матеріалів справи, підставою знаходження відповідача у спірному
приміщенні був договір суборенди від 5.05.2005р., щодо правовідносин по якому
суд зазначає наступне.

Відповідно
до ст.774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі
(піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором
або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору
найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Як
свідчать матеріали справи, первісний договір найму, на підставі якого був
укладений договір піднайму, який за своєю правовою природою є вторинним,
припинив свою дію на підставі ст.606 ЦК України внаслідок поєднання боржника і
кредитора в одній особі у зв'язку з викупом СГЖФК „Чорноморочка” об'єкта
оренди. Крім того, строк дії договору, навіть з урахуванням його продовження,
сплинув на день заявлення СГЖФК „Чорноморочка” позову.

За
таких обставин, враховуючи закінчення строку договору суборенди від
5.05.2005р., а також  припинення
первісного договору оренди від 15.04.2004р., суд доходить висновку про
припинення правовідносин суборенди, а, відповідно, і про відсутність підстав
для зайняття відповідачем спірного приміщення.

У
відповідності до приписів ст.785 ЦК України, яка у повній мірі розповсюджується
на правовідносини, що виникають із договору піднайму (суборенди), у разі
припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві
річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договорі.

Враховуючи
вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог СГЖФК
„Чорноморочка” в частині виселення відповідача СПДОСОБА_1 із займаного ним
приміщення.

Посилання
відповідача на те, що правовою підставою знаходження у спірному приміщенні є
те, що постановою Приморського районного суду №2а-1622/2007 від 3.07.2007р.
було визнано недійсним первісний договір оренди від 15.04.2004р., визнано
правоОСОБА_1 бути наймачем даних приміщень та зобов'язано Представництво по
управлінню комунальною власністю укласти договір оренди зОСОБА_1, не
приймається судом до уваги, оскільки, по-перше, підставою заявлення позову були
не орендні правовідносини, а наявність права власності, заснованого на договорі
купівлі-продажу, а по-друге, договір оренди Представництвом з фізичною
особоюОСОБА_1, тобто у статусі, який зазначено у постанові Приморського
районного суду, не укладався і не міг бути укладений з урахуванням ст.6 Закону
України „Про оренду державного та комунального майна”.

Стосовно
вимог позивача в частині визнання неправомірними дій СПДОСОБА_1, які
виражаються у створенні перешкод у користуванні нерухомим майном, суд вказує
наступне.

Відповідно
до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до
порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування  збитків
та  інші   способи
відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу  влади  Автономної
Республіки  Крим  або органу місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб.

Суд
може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Приймаючи
до уваги,  що законом не передбачений
такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів як визнання неправомірними
(незаконними) дій суб'єкта підприємницької діяльності, у задоволенні позову в
цій частині слід відмовити.

Згідно
до ст.44, 49 ГПК України, сплачені судові витрати покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Виселити СПД ОСОБА_2 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) з
самовільно зайнятих підвальних приміщень, які розташовані за адресою: м. Одеса,
вул.Коблевська 17/19, загальною площею 143,8 кв.м.

3.          Стягнути з СПД ОСОБА_2 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на
користь СГЖФК „Чорноморочка” (код 2102814, 65021 м. Одеса, вул. Коблевська,
17/19) 42 /сорок дві/ грн. 50 коп. держмита та 59 /п'ятдесят дев'ять/ грн.
витрат на ІТЗ судового процесу.

4.          В решті позову відмовити.

5.   Видати
СГЖФК „Чорноморочка” довідку на повернення державного мита в сумі 828,76 грн.,
сплаченого за квитанцією від 24.03.2008р.

Рішення
суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ
видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
Щавинська Ю.М.

рішення
підписано 7.04.2008р.