ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2008 р.

№ 20/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Першиков Є.В.

суддів

Данилової Т.Б.

Ходаківської І.П.

розглянувши

касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів”, м.Нікополь

на

рішення від 12.03.08 р. господарського суду Донецької області

у справі

№ 20/16

за позовом

Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів”, м.Нікополь

до

Закритого акціонерного товариства „Єнакіївський коксохімпром”, м.Єнакієве

про

стягнення 6321,56 грн.

За участю представників сторін:

від позивача –Переяславська М.В., за довіреністю;

від відповідача –Орлов В.В., за довіреністю;

Справа розглядається по суті колегією суддів у постійному складі: головуючий – Першиков Є.В., судді Данилова Т.Б., Ходаківська І.П., утвореною розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України № 02-20/58 від 20.11.06.

ВСТАНОВИВ :

Відкрите акціонерне товариство “Нікопольський завод феросплавів” звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства „Єнакіївський коксохімпром” про стягнення 6321,56 грн. –вартості вагової недостачі коксової продукції (з ПДВ та залізничним тарифом).

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.03.2008 р. у задоволені позову відмовлено.

Відкрите акціонерне товариство “Нікопольський завод феросплавів” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 12.03.2008 р. з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ВАТ “Нікопольський завод феросплавів”.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2005 р. між позивачем (Покупець) та відповідачем (Постачальник) укладено Договір №1/103 (далі Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов’язався поставити коксову продукцію (Товар), асортимент, ціна, кількість якої зазначені в специфікаціях, оформлених у вигляді додаткових угод до Договору, що є його невід’ємною частиною (п.1.1 Договору).

Згідно із п.3.1 Договору, Товар постачається на умовах “F.C.A., ст. Єнакієве Донецької залізниці відповідно до базисних умов поставки ІНКОТЕРМС, в редакції 2000 р.”

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що приймання Товару за кількістю здійснюється згідно із Інструкцією № П-6, за якістю –згідно із Інструкцією № П-7 та сертифікатом якості завода - виробника. У випадку виявлення неякісності або недостачі Товару виклик представника Постачальника є обов’язковим та здійснюється засобами факсимільного зв’язку з наступним підтвердженням телеграмою, яка направляється Постачальнику в строки, встановлені Інструкцією № П-6.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору на адресу позивача надійшов коксовий горішок 16.02.2006 р. –у 4-х вагонах, 17.02.2006 р. –у 20-ти вагонах, 28.02.2006 р. –у 2-х вагонах.

Вантаж виданий позивачеві залізницею в порядку ст.52 Статуту залізниць України без перевірки ваги по актам № 4075/1 від 16.02.2006р., № 4077/1 від 17.02.2006р., № 4078/1 від 17.02.2006 р., № 4083/1 від 28.02.2006р.

Позивач зазначає, що під час зважування вагонів ним була виявлена недостача вантажу в 26-ти вагонах у кількості 19,2 т, у зв’язку з чим він призупинив приймання продукції для виклику постачальника, представник якого Сорокіна Т. А. прибула для спільного приймання Товару, яке було продовжено, та підтвердила факт нестачі, про що було складено акти №№ 4075/2, 4077/2, 4078/2, 4083/2. Продукція сплачена позивачем відповідачеві в повному обсязі.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 6321,56 грн. –вартості вагової недостачі Товару (7,35т), визначеної позивачем з урахуванням норми природної втрати 1% та перерахунку за сухою вагою.

За змістом п.14 Інструкції № П-6, у разі неможливості зважування продукції без тари, визначення маси „нетто” здійснюється шляхом перевірки ваги „брутто” в момент отримання продукції та ваги тари після її звільнення з-під продукції. Визначення ваги „нетто” шляхом відрахування ваги тари з ваги „брутто” по даним, зазначеним в супровідних та транспортних документах, без перевірки фактичної ваги „брутто” та ваги тари не допускається.

Згідно із п. Б абзаца 2 п.25 Інструкції № П-6, приймання продукції, що надійшла у відкритій тарі, здійснюється в момент її отримання від постачальника або зі складу органу транспорту.

Суд першої інстанції встановив, що зважування продукції, що надійшла на ст. Нікополь без переважування, здійснювалось після спливу 2-3 годин після видачі вантажу залізницею. Даний факт, зокрема, підтверджується актами приймання продукції за № 4075/1 від 16.02.2006 р., № 4077/1 від 17.02.2006 р., № 4078/1 від 17.02.2006 р., №4083/1 від 28.02.2006 р. При цьому, в актах не зазначено причин несвоєчасного прийняття продукції за кількістю.

Пунктом 4.3 ДСТУ 322-12-2-94 передбачено, що відбір проб коксу у споживача повинен здійснюватися за ДСТУ 23083 в момент розвантаження коксу з вагонів. Показник масової долі загальної вологи, що встановлений споживачем, використовують для визначення сухої маси при надходженні партії коксу.

Відповідно із Методикою контрольної перевірки маси партії коксу, що надходить до споживача (в перерахунку на суху речовину), наведеної в додатку А до ДСТУ 3222-12-2-94, масу коксу (нетто) визначають за різницею маси завантаженої групи вагонів (брутто), визначеної зважуванням у споживача, та маси порожніх вагонів –тари, вказаної на їх трафаретах. Для визначення масової долі загальної вологи у коксі при надходженні партії відбирають та готують пробу за ДСТУ 22083. В пункті А.3 додатку А наведено формулу, за якою розраховується маса сухої речовини коксу розрахованої за документом про якість, та результати контрольної перевірки її у споживача.

Таким чином, у випадку виявлення нестачі продукції позивач повинен був здійснити контрольну перевірку масової долі загальної вологи коксової продукції, розрахувати масу сухої речовини або надати обґрунтований розрахунок нестачі продукції згідно з актом приймання продукції за кількістю.

З матеріалів справи вбачається, що доказів проведення такої перевірки, а також належного розрахунку нестачі кожної партії спірної продукції позивачем не надано. Наявні в матеріалах справи документи не свідчать й про те, що приймання продукції здійснювалось позивачем із дотриманням вищезазначених приписів Інструкції №П-6.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що оскільки позивачем документально не доведено обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог, то є недоведеним й факт заподіяння позивачеві збитків у вигляді нестачі продукції на суму 6321,56 грн., у зв’язку з чим у задоволенні позову обґрунтовано віджмовлено.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення госпдарського суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ “Нікопольський завод феросплавів” залишити без задоволення.

Рішення від 12.03.2008 р. господарського суду Донецької області у справі № 20/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Є. Першиков

Судді Т. Данилова

І. Ходаківська