СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа №

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Штельцер Ольга Анатоліївна, довіреність №412/2 від 08.01.08;

Боднар Наталія Анатоліївна, довіреність №412/3 від 10.07.07;

відповідача 1: Володькін Сергій Анатолійович, довіреність №2285/9/10-0 від 04.05.06;

Степанова Ірина Володимирівна, довіреність №22443/с/10-0 від 14.12.07;

Герасименко Ніна Анатоліївна, довіреність №403/9/10-0 від 18.01.08;

відповідача 2: Пермінова Наталя Олегівна, довіреність №23-11.0/06-24 від 04.01.08;

розглянувши апеляційні скарги Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим та Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 21.01.2008 року у справі № 2-24/16737-2007А

за позовом Національного виробничо-аграрного об'єднання "Масандра" (вул. Мира, 6,Масандра, м. Ялта,98650)

до          Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим (вул. Васильєва, 16,Ялта,98600)

Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим (вул. Севастопольська, 19,Сімферополь,95015)

про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в сумі 827076,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Національне виробничо-аграрне об'єднання „Масандра” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про відшкодування з Державного бюджету України бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в сумі 827076,00 грн., в тому числі за лютий 2007 року –286865,00 грн., березень 2007 року –175491,00 грн. та за квітень 2007 року –364720,00 грн.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 21.01.2008 року у справі №2-24/16737-2007А позов задоволено. Постанова суду мотивована тим, що відповідачем у встановлений Законом України „Про податок на додану вартість” термін не надав до органу Державного казначейства висновок про бюджетне відшкодування податку на додану вартість, що призвело до порушення права позивача на таке відшкодування.

Не погодившись з постановою господарського суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у місті Ялта Автономної Республіки Крим та Головне управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим звернулись до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять постанову суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції під час вирішення спору були порушені вимоги норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна О.А. від 01.04.2008 року у зв’язку з зайнятістю в іншому судовому процесі у складі колегії було замінено суддів Гонтаря В.І. та Плута В.М. на суддів Щепанську О.А. та Черткову І.В.

У судовому засіданні 01.04.2008 року представники податкової інспекції та державного казначейства підтримали вимоги апеляційних скарг, представники позивача проти вимог апеляційних скарг заперечували та просили залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Національне виробничо-аграрне об'єднання „Масандра” зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності-юридична особа виконавчим комітетом Ялтинської міської ради Автономної Республіки Крим 26.06.1992 року.

19.06.2007 року Державною податковою інспекцією в місті Ялта було проведено виїзну планову перевірку Національного виробничо-аграрного об'єднання „Масандра” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2006 року до 31.03.2007 року По результатах перевірки був складений акт №1513/23-1/00411890/86 від 19.06.2007 року (аркуші справи 6-9).

За результатами господарської діяльності позивача за лютий, березень та квітень 2007 року різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду з податку на додану вартість мала від'ємне значення, яке підлягало бюджетному відшкодуванню у сумі 827076,00 грн., в тому числі за лютий 2007 року –286865,00 грн., березень 2007 року - 175491,00 грн. та за квітень 2007 року –364720,00 грн.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлено пунктом 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Згідно з підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.п.7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку , що виник за попередні податкові періоди ( у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 зазначеного Закону якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Підпунктом 7.7.4 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” встановлено, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятьох основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Матеріалами справи підтверджується, що Національне виробничо-аграрне об'єднання „Масандра” надавало до Державної податкової інспекції в місті Ялта податкові декларації з податку на додану вартість та розрахунок бюджетного відшкодування у встановлені строки.

На вимогу частини 1 та 2 підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку заявлених у ній даних та зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу Державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Тобто Законом визначений термін, у продовж якого податковий орган зобов'язаний проводити перевірку.

Згідно з підпунктом 7.7.6 пункту 7.7 статті 7 Закону на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з Державного бюджету на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи позивачу податок на додану вартість не відшкодовано у повному обсязі.

В апеляційній скарзі податковий орган посилається на те, що податок на додану вартість може бути відшкодований лише, якщо він сплачений до бюджету продавцем, а в подальшому відповідні суми віднесені покупцем до податкового кредиту.

У виконання вимог наказу Державної податкової адміністрації України №350 від 18.08.2006 року для підтвердження сплати сум податку на додану вартість до бюджету були направлені запити на проведення зустрічних перевірок по ланцюгу до виробника. Матеріали зустрічних перевірок суду апеляційної інстанції також надано не було.

Проте, доводи податкової інспекції судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки Законом України „Про податок на додану вартість” передбачений термін для здійснення зустрічних перевірок, а факт неотримання податковим органом матеріалів зустрічних перевірок не може бути підставою для відмови у наданні відповідного висновку до органу Державного казначейства про відшкодування сум податку на додану вартість з Державного бюджету, оскільки це суперечить вимогам підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” та порушує право позивача на бюджетне відшкодування.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів наявність порушень позивачем вимог Законом України „Про податок на додану вартість”.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та необхідності їх задоволення, у зв'язку з чим судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим та Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

3. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.01.2008 року у справі № 2-24/16737-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді