КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2008                                                                                           № 32/67

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха Б.В.

суддів:           Тищенко А.І.

Верховця А.А.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Олицький Т.М. - юрист

від відповідача - Семеній В.І. - юрист

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкрите акціонерне товариство "Телевізійний завод "Славутич"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 08.02.2008

у справі № 32/67 (Хрипун О.О.)

за позовом                               Підприємство "НБС КО"

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Телевізійний завод "Славутич"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  усунення перешкод у користуванні орендованим майном

ВСТАНОВИВ:

Підприємство «НБС КО» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Телевізійний завод «Славутич» про усунення перешкод у користуванні орендованим майном, розташованим у виробничому приміщення корпусу № 103/А загальною площею 503, 8 кв.м., що знаходиться за адресою м.Київ, вул. Бориспільська, 9.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.02.2008 р. було порушено провадження у справі № 32/67.

08.02.2008р. Господарським судом м. Києва винесено ухвалу про забезпечення позову заборонено відповідачу - Відкритому акціонерному товариству «Телевізійний завод «Славутич» та будь-яким іншим особам чинити перешкоди у користуванні позивачем – Підприємством «НБС Ко» орендованими приміщеннями, розташованими в корпусі № 103/А загальною площею 503, 8 кв.м., та знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Бориспільська, 9 та у вільному доступі позивача – підприємства «НБС Ко», його працівників та відвідувачів до вказаних приміщень.

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу про забезпечення позову скасувати, посилаючись на недоведеність обставин, які місцевий суд визнав встановленими.

На думку відповідача в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують, що на момент подання позову у позивача існувало право оренди майна, яке ніби порушив відповідач.

Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що ним не підписувалась додаткова угода від 22.12.2006р., на яку посилається позивач, а ксерокопія додаткової угоди, яка є в матеріалах справи не завірена позивачем відповідно до вимог чинного законодавства.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.

Господарським судом м. Києва було порушено провадження у справі № 32/67 за позовом Підприємства «НБС Ко» до ВАТ «Телевізійний завод «Славутич» про усунення перешкод у користуванні орендованим майном.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2008 р. було вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам чинити перешкоди у користуванні позивачем орендованими приміщеннями, розташованими в корпусі № 103/А загальною площею 503,8 кв.м., та знаходяться за адресою: м.Київ, вул..Бориспільська, 9 та у вільному доступі позивача – Підприємства «НБС Ко» його працівників та відвідувачів до вказаних приміщень.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, із змісту вищенаведеної статті вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

Відповідний висновок міститься в роз’ясненні Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994 р. №02-5/611 “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову” в пункті 3 якого зазначено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У вирішені питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступного:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв»язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв»язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу) про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов»язано вирішеня питання про забезпечення позову.

З матеріалів даної справи вбачається, що позивач не надав доказів, які б підтверджували незаконні дії відповідача по перешкоджанню здійснення господарської діяльності позивача.

Предметом розгляду справи є вимога про усунення перешкод у користуванні орендованим майном, представник відповідача в судовому засіданні взагалі заперечував наявність у позивача право оренди майна.

Вибір способу забезпечення позову залежить від суті позовної вимоги та повинен бути співрозмірним, а заборона на вчинення дій може стосуватися лише предмета позову.

Як вбачається із матеріалів справи, докази того, що на момент подання позову у позивача існувало право оренди майна, яке начеб то порушив відповідач, відсутні. Додаткові угоди від 22.12.2006р. ВАТ «Телевізійний завод «Славутич» не підписував, а ксерокопія додаткової угоди від 22.12.2006р., що не є в матеріалах справи, і відповідно до якої суд помилково прийшов до висновку про існування права оренди на майно, не завірена позивачем у відповідності до вимог діючого законодавства та не може розглядатись як доказ існування права оренди.

При цьому, незалежно від результатів вирішення господарським судом спору по даній справі, місцевий суд виніс ухвалу про вжиття заходів до забезпечення позову, якою фактично усунув перешкоди у користуванні орендованим приміщенням до вирішення спору по суті, тобто вирішив спір по суті.

Що стосується доводів позивача про те, що в орендованому приміщення залишилось майно позивача, то в даному випадку слід зазначити, що це може бути предметом іншого позову ( про витребування майна), або заяви про накладення арешту на майно.

Враховуючи вищенаведене, колегія приходить до висновку, що вжиття заходів до забезпечення позову по даній справі про усунення перешкод у користуванні орендованим майном суперечить змісту ст.66 ГПК України, оскільки заборона, накладена ухвалою від 08.02.2008 р., ніяким чином не може вплинути на виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія вважає, що апеляційна є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала про забезпечення позову скасуванню.

Керуючись ст.ст.101, 103-105,106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Телевізійний завод «Славутич» задовольнити.

Ухвалу про забезпечення позову Господарського суду м. Києва від 08.02.2008 р. у справі № 32/67 скасувати.

Матеріали справи № 32/67 повернути до Господарського суду м. Києва для подальшого розгляду по суті.

Головуючий суддя                                                                      Отрюх Б.В.

Судді                                                                                          Тищенко А.І.

Верховець А.А.

21.04.08 (відправлено)