ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2008 р.

Справа № 25-28/21-07-365

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лавренюк О.Т.

суддів: Савицького Я.Ф., Гладишевої Т.Я.

при секретарі судового засідання: Іоффе С.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Гаврилюк П.С., дов. б/н від 10.04.2007 р.

від відповідача: не з’явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином

від 3-ої особи: Громадський О.В., дов. № 10 від 11.09.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Юридичної компанії „Юніком–Південь” (далі по тексту - ЮК "Юніком-Південь")

на рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2007 р.

по справі № 25-28/21-07-365

за позовом Фермерського господарства „Лібера” (далі по тексту - ФГ "Лібера")

до Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Батьківщина” (далі по тексту - СВК "Батьківщина")

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ЮК „Юніком-Південь”

про визнання договору дійсним

та за позовом третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: ЮК „Юніком - Південь”

до: ФГ „Лібера”

СВК „Батьківщина”

про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на частину міжгосподарського тваринницького комплексу „Живпром”, виселення ФГ „Лібера” із тваринницького комплексу „Живпром”

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.12.2007 р. по справі № 25-28/21-07-365 (суддя Малярчук І.А.) задоволено позов ФГ „Лібера”, визнано дійсним, укладений між ФГ „Лібера” та СВК „Батьківщина”, договір купівлі - продажу частини тваринницького комплексу „Живпром”, розташованого за адресою: Одеська область, місто Арциз-2, яка складається з: адміністративної споруди, вагової № 1, склад № 1, № 2, корпус № 1, № 8, будівлі їдальні. В задоволені позову третьої особи відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ЮК „Юніком-Південь” звернулася до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, в задоволені первісного позову відмовити, позов ЮК „Юніком-Південь” задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник СВК „Батьківщина” відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не з’явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

В процесі розгляду апеляційної скарги ЮК „Юніком–Південь” було заявлено клопотання про витребування у ФГ „Лібера” протоколів зборів уповноважених представників КСП „Прогрес” від 14.02.1996 р., акту розпаювання майна КСП „Прогрес”, акту оцінки вартості пайового фонду СПК „Батьківщина" від 01.03.2000 р., листи керівників господарств району про проведене розпаювання та призначення почеркознавчої експертизи на вирішення якої поставити питання про те, чи виконані підписи на вказаних документах особами в них вказаними або іншими особами.

Судовою колегією в задоволені клопотання відмовлено, оскільки питання належності підпису тій чи іншій особі має бути предметом дослідження відповідних органів.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та розглянувши наявні матеріали справи і надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, перевіривши юридичну оцінку судом першої інстанції обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

17.08.2006 р. між Сільськогосподарським виробничим кооперативом „Батьківщина” (Продавець) та Фермерським господарством „Лібера” (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу, п.п. 1.1., 1.3. якого передбачено, що Продавець продає, а Покупець купує індивідуально визначене майно у вигляді нежитлових приміщень, розташованих в межах території, що знаходиться за адресою: м. Арциз-2, тваринницький комплекс „Живпром”, який належить Продавцю на праві спільної дольової власності, розділеної в натурі між власниками, об’єктом купівлі-продажу є адмінбудівля, вагова № 1, склади №№ 1, 2, корпуси №№ 1, 8 та будівля столової.

Ціна об’єкта купівлі-продажу складає 8450,00 грн. Передача об’єкта купівлі-продажу від Продавця до Покупця здійснюється в день підписання цього договору. Факт передачі об’єкта купівлі-продажу підтверджується актом прийому-передачі, який складається і підписується сторонами. Право власності на об’єкт купівлі-продажу переходить до Покупця з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі, при цьому, першою підписує акт сторона, що передає, другою –сторона, що приймає (п.п. 3.1., 4.1., 4.2. договору).

В підтвердження повного виконання сторонами умов договору позивачем подано до матеріалів справи квитанції до прибуткового касового ордеру від 20.08.2006 р., від 18.08.2006 р., відповідно до яких СГВК „Батьківщина” прийнято від позивача грошові кошти за набуте майно згідно договору купівлі-продажу тваринницького комплексу „Живпром” в сумі загалом 8540,00 грн. та акт від 23.08.2006 р. приймання-передачі від СВК „Батьківщина” ФГ „Лібера” частини тваринницького комплексу „Живпром”, розташованого в м. Арциз-2, Одеської області в складі: адміністративної будівлі, вагової № 1, корпусів №№ 1, 8, столової, складів №№ 1, 2, башти Рожновського № 1.

Подалі, позивач надіслав відповідачу лист з проханням вчинити дії по нотаріальному оформленню договору купівлі-продажу на який СВК „Батьківщина” відповів своєю відмовою в здійсненні заходів по нотаріальному посвідченню договору купівлі-продажу з посиланням на відсутність технічної документації на об’єкти нерухомості та документів по оцінці майна.

За умови наявності вищенаведених обставин справи позивач звернувся до суду з позовною заявою до СГВК „Батьківщина” щодо визнання договору купівлі-продажу від 17.08.2006 р. дійсним.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції до суду надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ЮК „Юніком-Південь” до ФГ „Лібера”, СГВК „Батьківщина” про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.08.2006 р., укладеного між СФГ „Лібера” та СГВК „Батьківщина”, визнання права власності на частину міжгосподарського тваринницького комплексу „Живпром”, розташованого у м. Арциз-2, Одеської області, який складається з: адміністративної будівлі, корпусів №№ 1, 2, 5, 6, 7, 8, вагових №№ 1, 2, бойні, силосховища, жижозбірників, столової, складів №№ 1, 2, вежі Рожновського №№ 1,2, та металевої бочки, гаражів, виселення ФГ „Лібера” із міжгосподарського тваринницького комплексу „Живпром”, розташованого у м. Арциз-2, Одеської області.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору зазначає про те, що на підставі договору купівлі-продажу № 1 від 06.07.1999 р., укладеного між ЮК „Юніком-Південь” та Виробничо-торгівельною фірмою „Агроімпекс” ним було набуто у власність оспорюване майно, фактичне володіння яким він здійснити невзмозі з підстав неправомірного користування майном СФГ „Лібера”. Також, з посиланням на надані посадовими особами КСП „Нива”, КСП „Рассвет”, КСП „Першотравневе”, КСП „Прогрес”, тобто колишніх господарств-дольовиків СКП „Прогрес”, безпосередньо директору ЮК „Юніком-Південь”, пояснення щодо проведеного процесу розпаювання КСП „Прогрес”, та на копії трудових книжок Танасова Р.Д., Райчева В.С., третя особа зазначає про те, що оспорюване майно не було розпайовано та в процесі цього не перейшло у власність КСП „Батьківщина”, у зв'язку з чим останній не мав законних підстав на його продаж ФГ „Лібера”.

Відповідно до наведених обставин справи ЮК „Юніком-Південь” вбачає наявність порушених ФГ „Лібера” його прав та охоронюваних законом інтересів, що і стало підставою для подачі ним до суду даної позовної заяви.

Проаналізувавши зазначені обставини справи, правові позиції сторін, матеріали справи та законодавство яким регулюються дані правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку щодо задоволення заявлених ФГ „Лібера” позовних вимог та відмови в замовленні заявлених третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ЮФ „Юніком-Південь”.

Засадами чинного Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.2003 р. передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. (ст. 15 ЦК України від 16.01.2003 р.).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочинну недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов’язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (ст. 16 ЦК України від 16.01.03 р.).

Відповідно до п. 1.1., ч. 1 п. 4.1. Статуту Колективного сільськогосподарського підприємства „Прогрес”, зареєстрованого Розпорядженням представника Президента України в Арцизькому районі Одеської області за № 56 від 18.02.1993 р., Колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням господарств пайовиків і громадян для спільного виробництва сільськогосподарської та іншої продукції та діє на засадах підприємництва та самоврядування. Земля, все майно підприємства –громадські будівлі, споруди, трактори, комбайни та інші машини, обладнання, транспортні засоби, житлові будинки, продуктивні та робочі тварини, посіви, багаторічні насадження, вироблена продукція, грошові кошти, цінні папери та інше майно, належать на праві спільної дольової власності його членам, а підприємству –на праві повного господарювання і після відшкодування дольових внесків дольовикам-учасникам.

Також, у справі наявна реєстраційна картка Колективного сільськогосподарського підприємства „Прогрес” від 18.02.1993 р., яка містить відомості щодо засновників підприємства серед яких зазначено КСП „Батьківщина”.

Крім того, позивачем надано суду протокол зборів уповноважених представників дольовиків КСП „Прогрес” від 14.02.1996 р. із змісту якого вбачається, що на зборах були прийняті рішення: про створення комісії із п’яти членів представників господарств-дольовиків для розподілу будівель та споруд тваринницького комплексу по їх остаточній балансовій вартості, пропорційно розмірам частки кожного пайовика на момент останньої інвентаризації (01.12.1994 р.); комісії приступити до підрахунку та розподілу часток відповідно балансової вартості будівель та споруд; акт розпаювання, підписаний членами комісії та затверджений головою районного управління сільського господарства та продовольства вважати невід’ємною частиною даного протоколу та документом, який надає право володіння і розпорядження виділеним в натурі майном кожному із дольовиків.

Згідно акту розпаювання майна КСП „Прогрес” між господарствами-дольовиками, засвідченого начальником управління сільського господарства і продовольства Юрченко В.Л. 28.02.1996 р., з оригіналом якого суд ознайомився в судовому засіданні, вбачається, що розмір частки КСП „Батьківщина” в майні КСП „Прогрес” станом на 01.12.1994 р. складає 3262990 крб., якій відповідає корпуси №№ 1, 8, столова, склад №№ 1, 2, вагова № 1, адмінбудівля.

З цим актом розпаювання КСП „Батьківщина” було ознайомлено та заперечень щодо розподілу часток не мав, про що свідчить наявний в матеріалах справи лист останнього від 21.02.1996 р. № 17/02-96, адресований Голові районного управління сільського господарства і продовольства Юрченко В.Л. Такі ж листи на адресу районного управління сільського господарства та продовольства направлялись іншими господарствами, а саме КСП „Першотравневе”, КСП „Південне”.

06.03.2000 р. Арцизською районною державною адміністрацію був зареєстрований Статут Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Батьківщина” п. 2.1. якого передбачено, що СВК є юридичною особою відповідно до чинного законодавства України; СВК створюється в процесі реорганізації та є юридичним правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства „Батьківщина”.

Надіслані Арцизькою районною державною адміністрацією листом від 30.11.2007 р. № 02-21-1792 документи, а саме акт оцінки вартості пайового фонду СВК „Батьківщина” на 01.03.2000р., баланс СВК „Батьківщина” станом на 01.10.2004 р., розшифровка акту вартості пайового фонду СВК „Батьківщина” станом на 01.01.2000 р., інвентаризаційний опис майна СВК „Батьківщина” станом на 01.03.2000 р., містять дані стосовно обліку СВК „Батьківщина” майна, отриманого в процесі розпаювання КСП „Прогрес”, а саме адміністративної будівлі, вагової № 1, корпусів №№ 1, 8, столової, складів №№ 1, 2, башти Рожновського № 1, яке в подальшому СВК „Батьківщина” було відчужено за договором купівлі-продажу від 17.08.2006 р. ФГ „Лібера”.

Аналіз судом в сукупності всіх вищенаведених документів дав підстави зробити висновок щодо набуття СВК „Батьківщина” за результатами проведеного розпаювання КСП „Прогрес” оспорюваного майна та правомірну його подальшу продаж ФГ „Лібера” за договором купівлі-продажу від 17.08.2006 р.

Аналізуючи вказане, судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки цей висновок підтверджено матеріалами справи.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав (ст. 655, п. 1 ст. 656 ЦК України).

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (ст.ст. 657, 658 ЦК України).

Згідно пп. 2 п. 1 ст. 208, п. 1 ст. 209 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочин між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, або одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ст. 220 ЦК України).

З врахуванням наведених вимог законодавства та обставин справи, за умови фактичного виконання сторонами договору купівлі-продажу від 17.08.2006 р., при цьому відсутність його нотаріального посвідчення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для визнання договору купівлі-продажу від 17.08.2006 р. дійсним, у зв’язку з чим правомірно задовольнив заявлені ФГ „Лібера” позовні вимоги в повній мірі.

Пояснення від 05.09.2007 р. вх. № 20607, які надійшли від СВК „Батьківщина”, підписані головним бухгалтером Сологуб П.І., за відсутності доказів наявності у даної посадової особи відповідних повноважень на надання таких пояснень судом першої інстанції до уваги не прийнято.

Також судом не прийнято до уваги надані ЮК „Юніком-Південь” до матеріалів справи пояснення, підписані посадовими особами КСП „Нива”, КСП „Рассвет”, КСП „Першотравневе”, КСП „Прогрес”, тобто колишніх господарств-дольовиків КСП „Прогрес”, адресовані безпосередньо директору ЮК „Юніком-Південь”, які містять пояснення щодо проведення процесу розпаювання КСП „Прогрес” та копії трудових книжок Танасова Р.Д., Райчева В.С., оскільки викладені в цих документах факти, з врахуванням наявних в матеріалів справи документів в підтвердження протилежного, не є належними та допустимими доказами в розумінні ст. 34 ГПК України. Крім того, на думку суду з врахуванням подання сторонами до справи документів, які за своїм змістом свідчать про різні обставини справи, їх відповідальність має бути предметом дослідження відповідних державних установ.

Судова колегія також вважає, що вищевказані пояснення не можуть бути взяті до уваги на підставі викладеного.

Надана представником ЮК "Юніком-Південь" копія листа в.о. начальника районного відділу ГУ УМВС України в Одеській області на ім'я в.о. прокурора Арцизьского району Одеської області за № 1863 від 23.02.2008 р. також не може бути прийнята до уваги, оскільки цей лист не має преюдиціального значення.

Відносно позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами, суд першої інстанції вказав, що не вбачає підстав для задоволення заявлених третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ЮК „Юніком-Південь”, позовних вимог про визнання недійсним договір купівлі-продажу від 17.08.2006 р. майна тваринницького комплексу „Живпром”, укладений між ФГ „Лібера” та СВК „Батьківщина”, визнання за ЮК „Юніком-Південь” право власності на частину міжгосподарського тваринницького комплексу „Живпром”, розташованого у м. Арциз-2 Одеської області, який складається з: адміністративної будівлі, корпусів №№ 1, 2, 5, 6,7, 8, вагових №№ 1, 2, вежі Рожновського, №№ 1, 2, металевої бочки 1 шт., гаражів, виселення ФГ „Лібера” із міжгосподарського тваринницького комплексу „Живпром”, розташованого у м. Арциз-2, Одеської області з врахуванням наступного.

Обґрунтовуючи наявність правових підстав для заявлення даних позовних вимог третя особа зазначає про наявність його порушених прав, що випливає із набуття ним згідно договору купівлі-продажу № 1 від 06.07.1999 р., укладеного з ВТФ „Агроімпекс”, право власності на частину міжгосподарського тваринницького комплексу „Живпром”, розташованого у м. Арциз-2, Одеської області, який складається з: адміністративної будівлі, корпусів №№ 1, 2, 5, 6, 7, 8, вагових №№ 1, 2, бойні силососховища, жижозбірників, столової, складів №№ 1,2, вежі Рожновчького №№ 1, 2, металевої бочки 1 шт., гаражів.

Досліджуючи дані обставини справи суд, з врахуванням знаходження в спорі обставин наявності у СВК „Батьківщина” на момент відчуження ФГ „Лібера” права власності на оспорюване майно, також витребував у ЮК „Юніком-Південь” фактичні докази його набуття, згідно договору купівлі-продажу № 1 від 06.07.99 р. саме у власника цього майна. Однак, в процесі розгляду справи ЮК „Юніком-Південь” не довів фактичними даними як набуття ним права власності на оспорювані об’єкти так і купівлю цього майна у його власника, у зв'язку з чим, суд, з огляду на отриману від Арцизького бюро технічної інвентаризації відповідь на запит суду від 23.07.07 р. вх. № 17375, де зазначено про відсутність реєстрації в книгах реєстрації власників нерухомого майна та в Реєстрі прав власності Арцизького бюро технічної інвентаризації нерухомого майна тваринницького комплексу „Живпром” за адресою: м. Арциз-2, вважає недоведеними ЮК „Юніком-Південь” порушення ФГ „Лібера” чи СВК „Батьківщина” його прав, та як наслідок цього не вбачає підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.08.2007 р. майна тваринницького комплексу „Живпром”, укладеного між ФГ „Лібера” та СВК „Батьківщина”, визнання за ЮК „Юніком-Південь” право власності на частину міжгосподарського тваринницького комплексу „Живпром”, розташованого у м. Арциз-2 Одеської області, який складається з: адміністративної будівлі, корпусів №№ 1, 2, 5, 6, 7, 8, вагових №№ 1,2, вежі Рожновського, №№ 1, 2, металевої бочки 1 шт., гаражів, виселення ФГ „Лібера” із міжгосподарського тваринницького комплексу „Живпром”, розташованого у м. Арциз-2, Одеської області.

З врахуванням встановленого, суд відмовив в задоволенні заявлених третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ЮК „Юніком-Південь”, позовних вимог в повній міні.

Судова колегія, аналізуючи вказане, вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано та правомірно дійшов такого висновку.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищенаведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та правомірність заявлених позивачем позовних вимог щодо визнання дійсним договір купівлі-продажу від 17.08.07р., укладеного між ФГ „Лібера” та СВК „Батьківщина” та необхідності їх задоволення в повній мірі, а також в відмові в задоволені заявлених третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ЮК „Юніком-Південь”, позовних вимог.

З огляду на вищевказане, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи і підстави для скасування рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись cm.cm.49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

ПАСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2007 р. по справі № 25-28/21-07-365 залишити без змін, апеляційну скаргу Юридичної компанії „Юніком –Південь” залишити без задоволення

Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя О.Т. Лавренюк

Суддя Т.Я Гладишева

Суддя Я.Ф Савицький