СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа №

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Чирков Володимир Володимирович, довіреність №Д-01 від 16.01.08;

відповідача: Юрченко Сергій Володимирович, довіреність №39211/9/10-0 від                                          08.06.07;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко Г.М.) від 17.01.2008 року у справі № 2-23/101-2008А,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоза" (вул. Ялтинська, 16, Гурзуф, 98640)

до          Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим (вул. Васильєва, 16,Ялта,98600)

про визнання протиправним та нечинним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лоза" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання протиправним та нечинним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим №/0 від 19.12.2007 року.

Заявою від 17.01.2008 року позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати протиправним та нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим №/0 від 19.12.2007 року у частині зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1147390,51 грн.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.01.2008 року у справі №2-23/101-2008А (суддя Іщенко Г.М.) позов задоволено. Постанова суду мотивована тим, що позивач правомірно визначив суму бюджетного відшкодування на підставі податкових накладних, отриманих від товариства з обмеженою відповідальністю „Урбек”.

Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція у місті Ялті Автономної Республіки Крим звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час вирішення спору були порушені вимоги норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням в.о. голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна О.А. від 26.02.2008 року у зв’язку з хворобою у складі колегії було замінено суддю Борисову Ю.В. на суддю Плута В.М.

У судовому засіданні 26.02.2008 року оголошувалась перерва до 04.03.2008 року.

Розпорядженням заступника голови ІІ судової палати Севастопольського апеляційного господарського суду Прокопанич Г.К. від 04.03.2008 року у зв’язку з відпусткою у складі колегії було замінено суддів Плута В.М. та Горошко Н.П. на суддів Гонтаря В.І. та Борисову Ю.В.

Слухання справи, призначене на 04.03.2008 року, було відкладено у зв’язку з неявкою представників сторін.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В. від 24.03.2008 року у зв’язку з хворобою у складі колегії було замінено суддю Голика В.С. на суддю Волкова К.В. Головуючим у справі призначено суддю Волкова К.В.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В. від 25.03.2008 року у зв’язку з зайнятістю судді в іншому процесі у складі колегії було замінено суддів Гонтаря В.І. та Борисову на суддів Черткову І.В. та Щепанську О.А.

У судовому засіданні 25.03.2008 року представник податкової інспекції підтримав вимоги апеляційної скарги, представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити без змін постанову суду першої інстанції.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 01.04.2008 року.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Державною податковою інспекцією у місті Ялта Автономної Республіки Крим у період з 12.07.2007 року до 30.11.2007 року було проведено виїзну позапланову документальну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Лоза" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов’язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів за вересень 2007 року. По результатах перевірки був складений акт №3233/30862998/23-4 від 07.12.2007 року.

Перевіркою було встановлено, що причиною виникнення бюджетного відшкодування є проведення будівельних робіт житлового комплексу. Відповідач дійшов висновку, що позивачем в порушення вимог діючого законодавства включено до рядків 3, 4 Розрахунку бюджетного відшкодування та до рядку 25.2 Декларації з податку на додану вартість за вересень 2007 року згідно податкових накладних на суму податку в розмірі 1147390,87 грн. Сума податку на додану вартість, заявлена позивачем до бюджетного відшкодування за вересень 2007 року, підлягає зменшенню на суму 1152224,00 грн. відповідно до пункту 1.8 статті 1, підпункту 7.2.1, підпункту 7.2.6 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.2, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7, підпункту 7.7.2, підпункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

На підставі акту перевірки податковою інспекцією було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.12.2007 року про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1152224,00 грн.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Згідно з пунктом 1.7 статті 1 Закону України „Про податок на додану вартість” податковим кредитом є сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, яка визначена згідно даному Закону.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті7 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв’язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбання (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та /або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними (підпункт 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”).

Відповідно до підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Як вбачається з акту перевірки відповідач прийшов до висновку, що в податковій накладній №329 від 23.08.2007 року (сума податку на додану вартість 2390,87 грн.) виробничої комерційної фірми „Кримконт” відсутня адреса продавця. В податкових накладних: №110 від 02.08.2007 року, №109 від 02.08.2007 року, №117 від 23.08.2007 року, №119 від 23.08.2007 року товариства з обмеженою відповідальністю „Урбек” вказаний індивідуальний податковий номер товариства з обмеженою відповідальністю „Ербек”.

Що стосується податкових накладних, отриманих від виробничої комерційної фірми „Кримконт”, у даних податкових накладних зазначене місце розташування юридичної особи - постачальника - вулиця Декабристів, 12.

Проте, поза увагою податкової інспекції залишився той факт, що сплата податку на додану вартість даному постачальнику в складі платежів за роботи та послуги підтверджується рахунками на оплату, актами виконаних робіт, платіжними документами.

Судова колегія вважає, що відсутність у графі «місцезнаходження продавця»додаткового реквізиту - міста Сімферополь, де находиться вулиця Декабристів, не робить дані накладні недійсними, тобто, такими, що заповнені з порушеннями діючого законодавства.

Відповідачем також не прийнято до уваги, що згідно із свідоцтвом про державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю „Урбек” зареєстровано 26.12.2005 року за адресою: 01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47. Дане підприємство перебуває на обліку в Державній податковій інспекції в Печорському районі міста Києва. Згідно із довідкою Ф-4-ОПП перебуває також за вказаною адресою. Згідно з свідоцтвом платника податку на додану вартість №100025922 від 03.03.2007 року, товариству з обмеженою відповідальністю „Узбек” привласнений індивідуальний податковий номер 27. Саме цей податковий номер і саме ця адреса зазначені в податкових накладних, які отримані позивачем від товариства з обмеженою відповідальністю „Урбек”.

Таким чином, податкові накладні, які видані товариством з обмеженою відповідальністю „Урбек” позивачу, містять справжній індивідуальний податковий номер товариства з обмеженою відповідальністю „Урбек”, що є підставою для включення сум податку на додану вартість, зазначених у податкових накладних, до складу податкового кредиту позивача.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з викладеного судова колегія дійшла до висновку, що зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 1147390,51 грн. згідно з спірним податковим повідомленням-рішенням є неправомірним і висновки акту перевірки згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України мали бути підтверджені відповідачем.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим, оскільки постанову суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.01.2008 року у справі № 2-23/101-2008А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді