ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 25/626

07.02.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеркон"

до Міністерства юстиції України

третя особа: Департамент Державної виконавчої служби

про стягнення - 10600,00грн., -

Суддя Морозов С.М.

Представники:

від позивача: Педан О.Т. (довіреність №2/02 від 07.02.2008р.)

від відповідача: Головатенко О.М. (довіреність №29-22/1096 від 27.12.2007р.)

від третьої особи: Музиченко О.А. (довіреність від 15.06.2007р.)

07.02.2008р. відповідно до положень частини 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України за згоди представників сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеркон» (далі по тексту –ТОВ «Інтеркон», позивач) звернулось до суду з позовом до Міністерства юстиції України про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 10 600,00 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу було завдано майнової шкоди внаслідок бездіяльності відповідача та несвоєчасного виконання відповідачем рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.01.2003р..

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, мотивуючи це тим, що у позивача відсутні будь –які докази протиправної поведінки з боку Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні 07.02.2008р. представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі у справі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Судом було задоволено клопотання відповідача та залучено до участі у справі Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки:

Відповідно до положень частини першої статті 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть бути залучені судом до участі у справі, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Статтею 5 Закону України «Про державну виконавчу службу»встановлено, що Міністерство юстиції України саме через Департамент державної виконавчої служби здійснює керівництво органами державної виконавчої служби та контроль за їх діяльністю, …, організовує виконання рішень відповідно до закону, надає роз’яснення та рекомендації щодо виконання державними виконавцями рішень у порядку, встановленому законом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 21.01.2003р. було частково задоволено позовні вимоги ТОВ «Інтеркон»до ДП «НАЕК «Енергоатом».

28 лютого 2003 року Господарським судом Хмельницької області було видано наказ про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом»на користь ТОВ «Інтеркон»238 004,77 грн.

Відповідно до листа Головного управління юстиції у Хмельницькій області №6-1-654 від 26.09.2007р. 28.03.2003р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нетішинського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

07.02.2003р. Господарським судом м. Києва було винесено ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство НАЕК «Енергоатом».

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 34 закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у випадку порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, введеного господарським судом, крім випадків знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум.

На виконання вказаного припису зазначене вище виконавче провадження було приєднано до зведеного та зупинено.

З квітня 2007 року зведене виконавче провадження знаходиться на виконанні у підрозділі примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області.

Протягом періоду відновлення зведеного виконавчого провадження на користь ТОВ «Інтеркон»було стягнуто 50 133, 26 грн..

Станом на день розгляду даної справи зведене виконавче провадження зупинено на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 02.12.2003р. у справі № 43/167 про банкрутство НАЕК «Енергоатом».

Відповідно до змісту позовної заяви позивач вказує, що станом на 18.10.2007р. виконавче провадження не виконано, що є порушенням положень статті 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд не приймає таке твердження як обґрунтоване, оскільки відповідно до частини другої статті 25 закону України «Про виконавче провадження»строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна боржника.

Відповідачем у даній справі (Міністерство юстиції України) є орган державної влади. Позивач вказує, що йому було завдано матеріальної шкоди внаслідок бездіяльності відповідача.

Статтею 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже, необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду. Наявність чотирьох елементів правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої главою 82 ЦК України.

Таким чином, підставою для відшкодування шкоди є саме незаконність дії чи бездіяльності.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з частиною другою статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь-яких доказів, що підтверджують притягнення посадових осіб Міністерства юстиції України до відповідальності за невиконання чи неналежне виконання ними своїх обов’язків, або рішення загального суду (яким може бути встановлено факт неправомірності дій відповідача) що могли завдати шкоди позивачем не надано. Позивачем не зазначено, які саме конкретні дії, обов’язок виконання яких в силу закону покладений на Міністерство юстиції України не вчинено відповідачем, які норми передбачають відповідальність за невиконання таких дій.

Крім викладеного, суд звертає увагу позивача на наступне:

Відповідно до пункту 19 статті 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1577 від 14.11.2006р., Міністерство юстиції відповідно до покладених на нього завдань організовує в установленому порядку своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), яке покладено на державних виконавців.

Порядок оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби визначено статтею 1212 ГПК України.

Так, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Позивачем не було надано суду відомостей про звернення ним у встановленому порядку до суду із відповідною скаргою.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня виготовлення рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя Морозов С.М.

дата підписання повного тексту рішення 12.02.2008р.