КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
№ 8/318
міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий                                                                                 Писана  Т.О
Судді
судового засідання  Рустам'ян Е.А.,
участю представників сторін:
позивача:  ОСОБА_1. -СПД-ф.о.,
відповідача:  ОСОБА_2. -представник за дов. №1 від
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного
товариства «Полтаваавтотранс»на рішення господарського суду Полтавської області
справі  №8/318 (суддя Плеханова Л.Б.)
позовом           суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, м. Полтава,
до           відкритого акціонерного товариства «Полтаваавтотранс»,
про           внесення змін до договору,
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1звернувся до господарського
суду Полтавської області з позовом до відкритого акціонерного товариства
«Полтаваавтотранс»про внесення змін до договору №453-6 від 01.01.2007р. про
діяльність, пов'язану з обслуговуванням і перевезенням багажу автомобільним
транспортом, що укладений між позивачем та відповідачем. Позивач просив суд
виключити з названого договору пункти 2.1.5, 2.1.11, 3.2 та розділ 5, та
викласти в іншій редакції наступні пункти:
2.2.3: - ставити відмітки у відповідних документах водіїв про фактичний час
прибуття і відправлення автобусів штамп-годинником або від руки, завіривши
штампом Автостанції.
4.1: - перевірку наявності квитків в автобусі, незалежно від форм власності
проводять на автостанціях представники Автостанції.
4.2: - у випадку виявлення в автобусі безквиткових пасажирів перевізник має
право продати квитки на території Автостанції.
4.3: - Перевізник має право змінювати розклад руху автобуса з попереднім (за 7
днів) обов'язковим повідомленням Автостанції.
Рішенням
господарського суду Полтавської області від 27.07.2007р. по справі №8/318 позов
задоволено частково, внесено в договір №453-6 від 01.01.2007р. про діяльність,
пов'язану з обслуговуванням і перевезенням багажу автомобільним транспортом
наступні зміни: виключено пункт 3.2 та розділ 5 договору, стягнуто з
відповідача на користь позивача судові витрати: 85,00 грн. державного мита, 118
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не
погоджуючись із вищевказаним рішенням господарського суду Полтавської області
ВАТ «Полтаваавтотранс»звернулось до Київського міжобласного апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване
рішення суду першої інстанції, та прийняти нове рішення, яким у позові
відмовити. В обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, скаржник
посилається на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального
права,  не досліджені всі обставини
справи, висновки суду не відповідають матеріалам справи.

Представник
скаржника (відповідача) в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної
скарги.

Позивач
надав відзив на апеляційну скаргу, у судовому засіданні проти вимог апеляційної
скарги заперечив, оскільки вважає її необґрунтованою, а оскаржене рішення суду
першої інстанції законним та таким, що відповідає матеріалам справи.

Дослідивши
матеріали справи та наявні докази, заслухавши пояснення представників сторін,
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як
вбачається із матеріалів справи, 03.09.2004р. між СПД-ф.о. ОСОБА_1. та ВАТ
«Полтаваавтотранс»був укладений договір про діяльність, пов'язану з
обслуговуванням пасажирів і перевезенням багажу автомобільним транспортом (далі
- договір) строком до 31.12.2004р. Відповідно до п.8.4 договору за відсутністю
за місяць до кінця строку дії договору заяви від однієї сторони про перегляд
умов або закінчення строку дії договору, договір автоматично продовжується на
наступний строк на тих самих умовах.

За
відсутності спірних питань між сторонами договір автоматично продовжувався на
2005 та 2006 роки.

29.11.2006р.,
за місяць до кінця строку дії договору позивач звернувся до відповідача з
пропозицією про внесення  змін до
договору від 03.09.2004р. у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони
керувались при укладенні договору та які змінились настільки, що якби сторони
могли це передбачити, то не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідач
погодився на часткове внесення змін до договору і в свою чергу надіслав
позивачу два примірники нового договору №453/6 від 01.01.2007р. з пропозицією
щодо його укладення (підписання).

16.01.2007р.
договір №453/6 від 01.01.2007р. був підписаний позивачем разом з протоколом
розбіжностей і направлений на адресу відповідача.

31.01.2007р.
у листі №3-01/145 відповідач відмовився від внесення змін, викладених позивачем
у протоколі розбіжностей до договору №453/6 від 01.01.2007р., посилаючись на їх
надуманість та безпідставність.

Відповідно
до ч.1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за
згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті
зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що,
якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його
на інших умовах.

Відповідно
до ст. 36 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про
автомобільний транспорт»за надання обов'язкових послуг автостанції з осіб, які придбавають
проїзні квитки, стягують автостанційний збір, який входить до вартості квитка.
Відповідно до п. 1 Розділу ІV
Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України
«Про автомобільний транспорт»цей Закон набирає чинності з дня його
опублікування, а саме з 07.04.2006р., тобто після укладення спірного договору.

Водночас,
п. 3.2 договору №453/6 від 01.01.2007р. в редакції ВАТ
«Полтаваавтотранс»встановлює, що доходи від реалізації квитків на перевезення
пасажирів згідно з даними відомостей 20-АСС розділяються в співвідношенні:
Перевізник - 90% з ПДВ; Автостанція -10% з ПДВ.

Судом
першої інстанції, враховуючи, що п. 3.2 в наведеній редакції суперечить статті
36 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про автомобільний транспорт»,
виключив цей пункт з договору, оскільки така невідповідність свідчить про
істотну зміну обставин, якими керувалися сторони під час укладення договору.

Відповідно
до ст. 32 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про
автомобільний транспорт»предметом договору автомобільного перевізника, що
здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування,
з власниками автостанцій є надання послуг та виконання робіт, пов'язаних з
відправленням і прибуттям пасажирів.

Позивач
надає населенню транспортні послуги по перевезенню пасажирів автомобільним
транспортом на підставі договору від 14.05.2004р., укладеного між позивачем та
Полтавською обласною державною адміністрацією. Відповідно до п. 2.9 цього
договору позивач забезпечує регулярність руху на закріпленому маршруті не нижче
96 відсотків з дотриманням затвердженого Облдержадміністрацією режиму роботи та
розкладу руху. Тобто даний договір допускає певний відсоток невиконання
договірних зобов'язань.

Водночас,
договір №453/6 від 01.01.2007р. розділом 5 в редакції ВАТ
«Полтаваавтотранс»встановлює відповідальність сторін за невиконання зобов'язань
за договором, що протирічить п. 2.9 договору від 14.05.2004р., який допускає
певний відсоток невиконання. Враховуючи наведене, суд першої інстанції виключив
ст. 5 договору, оскільки таке протиріччя свідчить про істотну зміну обставин,
якими керувалися сторони під час укладення договору.

Крім
того, колегією апеляційної інстанції встановлено, що у розділі 5 спірного
договору визначені санкції за неналежне виконання договору, разом з тим не
визначено порядок виявлення та фіксування порушень умов договору. У зв'язку з
цим залишення розділу 5 у редакції відповідача може призвести до зловживань
щодо безпідставного застосування санкцій.

Одночасно,
сторонам необхідно узгодити умови відповідальності сторін з урахуванням
наведеного шляхом внесення змін та доповнень. У разі, якщо сторони не дійдуть
згоди щодо умов відповідальності, зацікавлена сторона має право звернутись до
суду з відповідним позовом.

Частиною
4 ст. 652 ЦК України встановлено, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною
обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання
договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка
значно перевищить затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених
судом.

За
оцінкою колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що
розірвання договору №453-6 від 01.01.2007р. буде суперечити суспільним
інтересам, оскільки згідно даного договору здійснюються транспортні перевезення
пасажирів, тобто надаються транспортні послуги населенню.

Таким
чином, господарським судом вірно застосовано 4 ст. 652 ЦК України та змінено
договір №453-6 від 01.01.2007р. шляхом виключення пункту 3.2 та розділу 5.

Також
судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що позивач не довів, що
існувала істотна зміна обставин, якими керувалися сторони при укладенні пунктів
2.1.5, 2.1.7, 2.1.11, 2.2.3, 4.1-4.3 договору №453-6 від 01.01.2007р. в
редакції ВАТ «Полтаваавтотранс».

Відповідач
в апеляційній скарзі зазначає, що 10% від реалізації квитків, передбачені п.3.2
договору -це кошти, що є основним джерелом його фінансування. Проте, таке
посилання скаржника не спростовує протиріччя п. 3.2 договору№453-6 від 01.01.2007р.
та статті 36 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про
автомобільний транспорт», яке свідчить про істотну зміну обставин, якими
керувалися сторони при укладенні названого пункту.

Також,
у доводах апеляційного оскарження відповідач не довів відсутності протиріччя
розділу 5 договору №453/6 від 01.01.2007р. в редакції ВАТ «Полтаваавтотранс»та
п. 2.9 договору від 14.05.2004р.

Колегія
суддів, на підставі наявних в справі матеріалів, дійшла до висновку що
відповідно до ст. 43 ГПК України суд першої інстанції повно і всебічно дослідив
подані сторонами докази у їх сукупності з матеріалами справи, дав їм вірну
правову оцінку, на підставі чого виніс законне і обґрунтоване рішення, яке
відповідає вимогам чинного законодавства, підстав для скасування чи зміни
рішення місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Витрати
за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський
міжобласний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства
«Полтаваавтотранс»на рішення господарського суду Полтавської області від
27.07.2007 року по справі №8/318
залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Полтавської області від
27.07.2007 року по справі №8/318
залишити без змін.

3.          Матеріали справи повернути до господарського суду  Полтавської області.

Головуючий                                                                                      Писана  Т.О

Судді
:

Мостова  Г. І.

Фаловська  І.М.