СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

26 березня 2008 року

Справа № 2-29/3488.1-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

прокурора: Бучка Романа Васильовича, довіреність № 299 від 28.09.07;

позивача: не з'явився, Міністерство оборони України;

позивача: Федорова Дмитра Яковича, довіреність № 1 від 18.01.08, Центр медичної реабілітації, санаторного лікування та спеціальної підготовки льотного складу Повітряних Сил Збройних Сил України;

відповідача: Даничева Дмитра Олександровича, довіреність № б/н від 01.01.08;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Трансінвест" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 11.12.2007 у справі № 2-29/3488.1-2007

за заявою:

товариства з обмеженою відповідальністю "Трансінвест"

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 20.04.2007 у справі № 2-29/3488-2007

за позовом           заступника військового прокурора Феодосійського гарнізону (вул. Свердлова, 10,Феодосія,98100); ( м. Феодосія, вул. Руська, 10)

в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (Повітрянофлотський пр-т, 6, Київ 1, 01001)

центру санаторного лікування Військово-Повітряних Збройних Сил України (вул. Набережна, 1, Судак, 98000)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Трансінвест" (вул. Октябрьська, 34, Судак, 98000)

про перегляд рішення суду від 20.04.2007 у справі № 2-29/3488-2007 за нововиявленими обставинами про стягнення 287982,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Трансінвест” звернулось до господарського суду АР Крим із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду АР Крим від 20.04.2007 року у справі № 2-29/3488-2007.

Заява мотивована тим, що 20.04.2006 року між Центром санаторного лікуванні Повітряних Сил Збройних Сил України та Товариством з обмеженою відповідальності „Трансінвест” був укладений договір оренди № 4/21 нерухомого військового майна, розташованого у Феодосійському гарнізоні за адресою: м.Судак, вул. Набережна,1, військове містечко №1, будівля № 86 площею 6804 кв.м. (спальний корпус №7). Рішенням господарського суду АР Крим від 20.04.2007 року у даній справі з товариства з обмеженою відповідальності „Трансінвест” було стягнуто заборгованість з орендної плати в сумі 522954,89 грн., яка утворилась в рамках вказаного вище договору оренди. Однак, товариство з обмеженою відповідальності „Трансінвест” посилається на той факт, що рішенням господарського суду АР Крим від 07.11.2007 року у справі № 2-30/13980-2007 договір оренди був визнаний недійсним та даний факт, на його думку, є підставою для скасування рішення господарського суду АР Крим від 20.04.2007 року про стягнення заборгованості та відмови у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 11.12.2007 року у справі № 2-29/3488.1-2007 у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю „Трансінвест” про перегляд за нововиявленими обставинами відмовлено, рішення господарського суду АР від 20.04.2007 року у справі № 2-29/3488-2007 залишено без змін.

При прийнятті ухвали суд першої інстанції встановив, що необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Крім того, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Господарський суд АР Крим прийшов до висновку, що заявником не наведено обставин, які існували на момент переглядаємого рішення та які б спростовували факти, покладені в його основу.

Не погодившись з цим судовим актом, товариство з обмеженою відповідальністю „Трансінвест” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, заяву про перегляд за нововиявленими обставинами задовольнити.

Доводи заявника в апеляційній скарзі полягають у невірності застосування судом першої інстанції положень цивільного законодавства, які регулюють питання дійсності правочину. ТОВ „Трансінвест” вважає, що оскільки договір оренди, в рамках якого було стягнено заборгованість з орендної плати, було визнано недійсним, таким правочин не породжує правових наслідків та заборгованість за таким правочином не може стягуватись.

Представники позивача та Військової прокуратури Феодосійського гарнізону у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодились, вважають оскаржувану ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Повторно розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції виходячи з наступного.

В лютому 2007 року Військовий прокурор Феодосійського гарнізону звернувся до господарського суду АР Крим з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Центру санаторного лікування Повітряних Сил Збройних Сил України до товариства з обмеженою відповідальністю „Транінвест” про стягнення заборгованості в сумі 287982,00 грн, яка утворилась в рамках договору оренди № 4/21 нерухомого військового майна, укладеного 20.04.2006 року між Центром санаторного лікування Повітряних Сил Збройних Сил України до товариством з обмеженою відповідальністю „Транінвест”. Заявою від 20.04.2007 року позовні вимоги було збільшено до 522954,89 грн.

Рішенням господарського суду АР Крим від 20.04.2007 року у справі №2-29/3488-2007 позов заступника військового прокурора Феодосійського гарнізону було задоволено. Суд стягнув з товариства з обмеженою відповідальністю „Трансінвест” на користь Центру санаторного лікування Повітряних Збройних Сил України заборгованість в сумі 522954,89 грн.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 18.06.2007 року рішення господарського суду АР Крим від 20.04.2007 року у справі №2-29/3488-2007 залишено без змін.

22.11.2007 року товариство з обмеженою відповідальністю „Трансінвест” звернулось до господарського суду АР Крим із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду АР Крим від 20.04.2007 року у справі № 2-29/3488-2007.

Товариство з обмеженою відповідальності „Трансінвест” вважає, що оскільки рішенням господарського суду АР Крим від 07.11.2007 року у справі № 2-30/13980-2007 договір оренди був визнаний недійсним, таким правочин є нікчемним –не породжує правових наслідків та підстави для стягнення заборгованості з орендної плати відсутні.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

У даному випадку в основу переглядаємого рішення господарського суду АР Крим від 20.04.2007 року у справі №2-29/3488-2007 було покладено наступні обставини.

20.04.2006 між центром санаторного лікування Військово-Повітряних Збройних Сил України і товариством з обмеженою відповідальністю "Трансінвест" було укладено договір оренди нерухомого військового майна, розташованого у Феодосійському гарнізоні за адресою: АР Крим, м.Судак, вул.Набережна, 1, в/м 1, б. № 86, площею 6804 кв.м..

Згідно з пунктом 3 договору, орендна плата встановлюється за базовий місяць - листопад 2005 року на рівні 52000,00 грн. без податку на додану вартість на конкурсній підставі з врахуванням моніторингу орендної плати, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої кабінетом Міністрів України, яка становить без податку на додану вартість за базовий місяць розрахунку (листопад 2005 року) 41250,49 грн. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється в порядку визначеному чинним законодавством.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначалась шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за

наступний місяць.

Відповідно до пункту 3.3 договору, орендна плата у розмірі 100 % перераховується орендарем щомісяця, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним. Згідно з пунктом 3.5, орендна плата, перерахована невчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочки, включаючи день оплати.

В результаті неналежного виконання орендарем –ТОВ „Трансінвест” власних зобов`язань по оплаті орендної плати за ним утворилась заборгованість в сумі 522954,89 грн. На підставі цього, керуючись статтями 509, 525, 629 Цивільного кодексу України та статтями 193, 231 Господарського кодексу України, господарський суд першої та апеляційної інстанції прийшов до висновку про необхідність стягнення існуючої заборгованості.

Надаючи правову оцінку рішенням господарського суду АР Крим від 07.11.2007 року у справі № 2-30/13980-2007, яким договір оренди нерухомого військового майна від 20.04.2006 року було визнано недійсним, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

При цьому, частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України також встановлено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У даному випадку може ставитись питання про повернення всього того, що сторони отримали один від одного в рамках договору оренди нерухомого військового майна від 20.04.2006 року. Однак, збоку ТОВ „Трансінвест” мало місце фактичне користування орендованим майном.

Виходячи із змісту статті 759 Цивільного кодексу України, орендою є користування орендарем майном за плату. Тому, судова колегія зазначає, що Орендодавець по договору оренди нерухомого військового майна від 20.04.2006 року - Центр санаторного лікування Військово-Повітряних Збройних Сил України вартості користування орендарем –ТОВ „Трансінвест” орендованим майном.

Відповідно до пункту 1.2 Роз'яснення Вищого господарського суду України № 04-5/563 від 21.05.2002 року „Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами”, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм власним переконанням, заснованому на всебічному, повному та об’єктивному розгляді в господарському процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, судова колегія звертає увагу на акт звірки взаєморозрахунків від 31.03.2007, який підписаний обома сторонами із змісту якого вбачається, що за товариством з обмеженою відповідальністю „Трансінвест”, в наслідок неналежного виконання грошових зобов'язань за договором оренди від 20.04.2006 року, склалась заборгованість у сумі 496978,69 грн. (а.с.69).

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

У даному випадку Товариство з обмеженою відповідальністю „Трансінвест” не довело суду того факту, що в результаті визнання недійсним договору оренди нерухомого військового майна від 20.04.2006 року воно позбавилось обов`язку по оплаті за фактичне користування орендованим ним майном за весь період користування.

На підставі викладеного, судова колегія погоджується з висновком господарського суду АР Крим про те, рішення господарського суду АР Крим від 07.11.2007 року у справі № 2-30/13980-2007 та факти встановлені у ньому не є в розумінні статті 112 Господарського процесуального кодексу України обставинами, які носять характер нововиявлених.

Керуючись статтями 101, 103 п.1, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Трансінвест” залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Автономної республіки Крим від 11 грудня 2007 року у справі № 2-29/3488.1-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді