ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.08                                                                                           Справа№ 30/372А

За позовом: Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі, м. Львів

до відповідача: ПП CТО „Авто-захід-сервіс”, м. Львів

про стягнення 26 330,61 грн.

Суддя Н. Мороз

при секретарі Н.Ходачкевич

Представники:

від позивача: Тарасяк Р.В. –гол. спеціал.- юрисконсульт

від відповідача: Пчелінцев В.В. - представник

Суть спору:

У відповідності до ч.1 п.7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, заяви у справах щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану (глави 29-32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963р.), позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, а також апеляційні, касаційні скарги (подання), заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв”язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Позов заявлено Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі, м. Львів до ПП CТО „Авто-захід-сервіс”, м. Львів про стягнення 26330,61 грн.

Ухвалою суду від 18.12.2007р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 17.01.2008р.

17.01.2008р., 05.02.2008р., 14.02.2007р., розгляд справи відкладався з причин, наведених у відповідних ухвалах суду, в судових засіданнях 05.03.2008р. та 14.03.2008р. оголошувалась перерва.

Згідно листа Головного управління статистики у Львівській області № 20-09/341 від 13.02.2008р., приватне підприємство станція технічного обслуговування „ Авто-захід-сервіс” значиться в ЄДРПОУ за адресою, вказаною у позовній заяві.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, додаткових поясненнях на позов. Зазначив, що відносини, які виникають між суб”єктами системи загальнообов”язкового державного пенсійного страхування, регулюються виключно нормами Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування”. Відповідно до ст. 18 згаданого Закону страхові внески не включаються до складу податків, інших платежів, що складають систему оподаткування. Крім цього, законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов та доповненні до відзиву. Зокрема, зазначив, що ПП СТО„ Авто-захід-сервіс” є платником єдиного податку, а відповідно до п.6 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб”єктів малого підприємництва” суб”єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок не є платником збору на обов”язкове державне пенсійне страхування. Зазначив, що п. 1 ч. 8 розділу ХV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058 від 09.07.2003 р. встановлено розмір страхових внесків лише для тих страхувальників, які є платниками збору на обов”язкове державне пенсійне страхування та не встановлює його для тих страхувальників, які не є платниками збору на обов”язкове державне пенсійне страхування.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне:

УПФ в Шевченківському районі м. Львова проведено перевірку своєчасності,

достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати страхових внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування ПП СТО „Авто-захід сервіс”, про що складено акт №75 від 27.06.2007р.

Як вбачається з даного акту, в ході перевірки встановлено, за період квітень 2006р.-грудень 2006р., січень 2007р.-травень 2007р. відповідач не нараховував страхові внески, що призвело до заниження сум страхових внесків на загальну суму 18667,21 грн. Відтак, відповідачем в результаті перевірки донараховано позивачу за відповідний період 18667,21 грн грн. страхових внесків на загальнообов”язкове пенсійне страхування.

У зв”язку з донарахуванням зазначеної суми, УПФ в Шевченківському районі 06.07.07р. прийнято рішення № 341 про застосування до ПП СТО„Авто-захід сервіс” фінансових санкцій в розмірі 7663,40 грн.(в матеріалах справи).

Рішення про застосування фінансових санкцій платником страхових внесків у встановленому Законом порядку не оскаржено, суму фінансової санкції, зазначену у рішенні, у визначений строк не сплачено.

У відповідності до п. 8.2 Інструкції Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1 „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України” від 16.01.2004р. № 64/8663 відповідачу було направлено вимогу про сплату боргу: № Ю-2 від 04.07.2007р. (в матеріалах справи), яка в добровільному порядку не сплачена та не оскаржена у встановленому законом порядку.

Щодо заперечень відповідача, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.14 ЗУ “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, відповідач є платником страхових внесків до солідарної системи Пенсійного фонду України. Пунктом 6 ст. 20 вищезазначеного Закону встановлено, що страхувальник зобов’язаний сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно ст. 18 Закону України „Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” страхові внески є цільовим загальнообов”язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим законом.

Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов”язкових платежів, що складають систему оподаткування, на всі ці внески не поширюється податкове законодавство.

Статтею 5 Закону України „Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб”єктами системи загальнообов”язкового державного пенсійного страхування.

Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватись лише у випадку, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов”язкового держваного пенсійного страхування, коло осіб, які підлягають загальнообов”язковому державному пенсійному страхуванню, перелік платників страхових внесків, їх права та обов”язки, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом 1 ст.11 вищевказаного Закону встановлено, що загальнообов”язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях, в об”єднаннях громадян, у фізичних осіб –суб”єктів підприємницької діяльності та інших осіб, включаючи юридичних та фізичних осіб –суб”єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).

Згідно з пунктом 1 ст. 14 Закону України №1058-ІV страхувальниками цих осіб є їх роботодавці, які відповідно до частини 1 ст. 15 цього Закону є платниками страхових внесків та зобов”язані на підставі п.6 ч.2 ст.17 зазначеного Закону нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та повному обсязі страхові внески.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону №1058- ІV зазначено, що страхові внески є цільовим загальнообов”язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом, не включаються до складу податків, інших обов”язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватись пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Законом України “Про збір на обов”язкове державне пенсійне страхування” № 400/97ВР та Законом України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІУ не встановлено такої пільги, як звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування для суб'єктів підприємницької діяльності, котрі перейшли на спрощену систему оподаткування.

Аналізуючи наведені правові норми, суд дійшов висновку, що страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Отже, обов”язок сплачувати страхові внески на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування не зумовлюється статусом платника податку як суб”єкта підприємницької діяльності.

Указ Президента №727/98 регулює питання оподаткування суб”єктів малого підприємництва. Згідно з вимогами ст.15 Прикінцевих положень Закону України №1058- ІV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення ст.6 зазначеного Указу про звільнення суб”єктів малого підприємництва, які сплачують єдиний податок, від збору на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування, Закону суперечать і застосуванню не підлягають. Такий висновок суду відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному в його постанові від 21 листопада 2006 р.

Крім цього, статтею 19 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № І058-ІУ встановлено, що страхові внески до солідарної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нараховуються роботодавцем на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат. Отже, донарахування пенсійним органом страхових внесків до Пенсійного фонду України, виходячи з суми оплати праці (грошового забезпечення) працівників, обгрунтовані.

Згідно з п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № І058-ІУ за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Враховуючи наведене, позовні вимоги обгрунтовані матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають до задоволення.

Керуючись ч.2 Перехідних положень Закону України “Про загальнообов”язкове пенсійне страхування”, ст.ст.14, 20, 106 ЗУ “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування”, ст.ст.17, 69-71, 94, 158-163, 254 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства станція технічного обслуговування „ Авто-захід-сервіс”, м. Львів, вул. Ю.Липи,39/39 (р/р 297 філія СКБ „ Правекс банк”, МФО 325309, ):

- на користь управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі, м. Львів, вул. Мазепи, 5а (р/р 20 в ОПЕРв Львівського облуправління ВАТ „ Державний ощадний банк”, МФО 325796, )–26330,61грн. заборгованості..

- в доход державного бюджету- 263,30 грн. судового збору.

3.Виконавчі листи видати.

Постанова набирає законної сили у відповідності до вимог ст.254 КАС України і може бути оскаржена у порядку і строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя