ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"18" березня 2008 р., 10 год. 35 хв., м. Чернігів                              Справа № 6/98

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Блохіної Ж.В.

при секретарі Кузьміні М.М.,

за участю представників

позивача: Філіппової О.Г., довіреність №191/10/10-003 від 16.01.08р.,

відповідача: не з’явився,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

позов Прилуцької об’єднаної державної податкової інспекції,

вул. Київська, 24, м. Прилуки

до Приватного підприємства „Інтеко”,

вул. Лугова, 9, с. Ряшки, Прилуцький район

про стягнення за рахунок активів 18033,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення з Приватного підприємства „Інтеко” 18033,98 грн. податкового боргу по податку на додану вартість за рахунок активів. Податковий борг виник станом на 18.02.2008р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з’явився, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, проте був повідомлений належним чином про час і місце проведення судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 805500.

Розглянувши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення представника позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Приватне підприємство „Інтеко” зареєстровано як суб’єкт підприємницької діяльності – юридична особа розпорядженням Прилуцької районної державної адміністрації 19.05.2003р. та перебуває на обліку в Прилуцькій ОДПІ як платник податків з 22.05.2003р.

Відповідно до ст.4, п.3 ст. 9 Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про систему оподаткування” платники податків зобов’язані сплачувати належні суми податків та зборів (обов’язкові платежі) у встановлені законодавством строки.

Відповідно до ст.11 Закону України “Про систему оподаткування” платник податків несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків та дотримання вимог чинного законодавства.

Станом на 18.02.2008р. відповідач має податковий борг по податку на додану вартість, який виник внаслідок несплати відповідачем податкового зобов’язання, визначеного Прилуцькою ОДПІ податковим повідомленням-рішенням №/0/1855 від 12.12.2006р., яким визначена сума податкового зобов’язання в розмірі 15574,50 грн., та податкового зобов’язання, самостійно визначеного підприємством в податкових деклараціях: за листопад 2006 року №37118 від 20.12.2006р., якою визначена сума податкового зобов’язання по ПДВ 647,00 грн. та самостійно нарахована платником сума штрафу у зв’язку з виправленням помилки в розмірі 19,00 грн.; за грудень 2006 року №40415 від 16.01.2007р., якою визначена сума податкового зобов’язання по ПДВ 277,00 грн. Всього –16517,50 грн.

Станом на 22.12.2006р. по особовому рахунку з податку на додану вартість за відповідачем рахувалась переплата в сумі 666,00 грн.

Згідно розрахунку пені, наданого позивачем, відповідачу також нарахована пеня на суму несплаченого податкового боргу за період з 23.12.2006р. по 18.02.2008р. в розмірі 2182,48 грн. згідно зі ст. 16.4.1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III, відповідно до якої пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Таким чином податковий борг становить 18033,98 грн. (16517,50 грн. + 2182,48 грн. –666,00 грн.), що підтверджується також виписками з облікової картки платника.

Згідно п.п.5.1 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2001р. податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до п.5.2 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов’язання, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Згідно п.п.5.2.4 п.5.2 ст.5 вищевказаного Закону процедура адміністративного оскарження закінчується останнім днем строку, передбаченого підпунктом 5.2.2 цього пункту для подання заяви про перегляд рішення контролюючого органу, у разі, коли така заява була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов’язання платника податків.

Нараховану суму податкового зобов’язання відповідач не оскаржив, таким чином вона є узгодженою.

Відповідно до п.п.5.3.2 п.5.3 ст.5 вищевказаного Закону у випадках адміністративного узгодження суми податкового зобов’язання платник податків зобов’язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не сплатив узгоджену суму податкового зобов’язання в строки передбачені п.5.3 ст.5 зазначеного Закону, отже вона у відповідності з п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” є сумою податкового боргу платника податків. Отже, податковий борг - це в будь-якому випадку узгоджене податкове зобов’язання, яке не сплачене у встановлений строк.

Відповідно до п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2001р. Прилуцькою ОДПІ на узгоджену суму податкового зобов’язання були направлені перша податкова вимога №1/110 від 29.12.2006р. (отримана 23.01.2007р.) та друга податкова вимога №2/15 від 23.02.2007р. (отримана 02.03.2007р.), які залишені відповідачем без задоволення.

У зв’язку з непогашенням відповідачем податкового боргу 02.04.2007р. начальником Прилуцької ОДПІ прийнято рішення № 5/24-011 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків ПП „Інтеко” в рахунок погашення його податкового боргу.

Відповідно до п.п.3.1.1. п.3.1. ст.3 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2001р., активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобов’язань виключно за рішенням суду.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю в сумі 18033,98 грн.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути за рахунок активів з Приватного підприємства „Інтеко” (вул. Лугова, 9, с. Ряшки, Прилуцький район, код 32463781, р/р 3600 у АКІБ „Укрсиббанк” м. Харків) до державного бюджету Прилуцького району (р/р 0379 ГУДК в Чернігівській області, код одержувача 22822145, МФО 853592) 18033,98 грн. податкового боргу.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Ж.В. Блохіна