ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2008 р.

№ 33/142

Доповідач –суддя Плюшко І.А.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Разводової С.С.,

Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу           Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція"

на постанову          Київського апеляційного господарського суду м. Києва від 20.02.2008 р.

у справі          №33/142

господарського суду          м. Києва

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго інвестбуд"

до          Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція"

про          внесення змін до договору №1/06 про спільну діяльність від 03.03.2006 р.

за участю представників:

позивача –          Фоя О.В

відповідача –          Пархомов Д.О.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго інвестбуд" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" про внесення змін до договору №1/06 про спільну діяльність від 03.03.2006 р.

01.11.2007 р. представником позивача було подано заяву про зміну позовних вимог, в якій заявник просить в судовому порядку внести зміни до договору № 1/06 про спільну діяльність від 03.03.2006 р., укладеного між ТОВ "Марго інвестбуд" та ВАТ "Акціонерна компанія "Київреконструкція".

Рішенням господарського міста Києва від 13.09.2007 року (суддя Мудрий С.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2008 року (судді: Зеленін В.О., Рєпіна Л.О., Синиця О.Ф.) позов задоволено повністю та

- внесено зміни до договору № 1/06 про спільну діяльність від

03.03.2006 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю

“Марго Інвестбуд”та Відкритим акціонерним товариством “Акціонерна

компанія “Київреконструкція”, виклавши наступні розділи та пункти в новій

редакції:

"3. ПРАВА ТА ОБОВ'ЯЗКИ СТОРОНИ 1

3.1.Сторона 1 зобов'язується:

3.1.1.          видати Стороні 2 довіреність для ведення спільних справ, у тому числі виконання функцій забудовника, від імені Учасників спільної діяльності;

3.1.2.          здійснювати у випадку необхідності та за наявності про це рішення Сторін додаткове здійснення внесків на спільну діяльність;

3.1.3.          відкрити спеціальний рахунок у банківській установі для проведення розрахунків за спільними справами Учасників у двомісячний строк з дня підписання цього Договору, про що негайно повідомити Сторону 2;

3.1.4.          сприяти Стороні 2 у веденні спільних справ за цим договором, у тому числі надавати всю необхідну інформацію та документи.

3.2.Сторона 1 має право:

3.2.1. запитувати та отримувати від Сторони 2 фінансові та інші документи через свого представника на зборах учасників відповідно до пункту 5.2. цього Договору.

4. ПРАВА ТА ОБОВ'ЯЗКИ СТОРОНИ 2

4.1. Сторона 2 зобов'язується:

4.1.2. для досягнення цілей спільної діяльності безпосередньо вести (управляти) спільними справами Учасників;

4.1.3. для здійснення спільної діяльності Сторонами постійно забезпечувати спільну діяльність за цим Договором спеціалістами з необхідними навичками, освітою, знаннями, діловими зв’язками та професійним досвідом тощо;

4.1.4.          вести бухгалтерський, податковий, інший облік результатів спільної діяльності, подавати передбачену законодавством обов'язкову звітність;

4.1.5.          безпосередньо укладати від імені всіх Учасників спільної діяльності угоди, договори, розпоряджатися спільними грошовими коштами, правами, майном та іншими матеріальними та трудовими ресурсами, що є вкладом в спільну діяльність для виконання умов даного Договору;

4.1.6.          здійснювати у випадку необхідності за наявності про це рішення Сторін додаткове здійснення внесків на спільну діяльність;

4.1.7.          на запит Сторони 1 надавати останній інформацію про хід спільних справ за цим Договором протягом десяти робочих днів з моменту надходження запиту;

4.1.8.          виконувати від імені обох Учасників спільної діяльності (на підставі довіреності) у повному обсязі всі функції забудовника, який відповідно до чинного законодавства здійснює проектування, будівництво та введення в експлуатацію комплексу, а також забезпечує здійснення фінансування будівництва комплексу.

5. ВЕДЕННЯ СПІЛЬНИХ СПРАВ

5.3.          Керівництво спільною діяльністю за цим Договором, а також ведення спільних справ здійснюється Стороною 2.

5.4.          Сторона 2 діє на підставі довіреності, яку Сторона 1 зобов'язується видати протягом 10 днів з моменту підписання цього Договору.

5.5.          Сторона 2 є повноважним представником Сторони 1, керує усією поточною діяльністю та виконує усі необхідні юридичні дії для досягнення поставленої за цим Договором мети, у тому числі, має право без обмежень укладати договори, угоди та вчиняти будь-які інші правочини в рамках цього Договору від імені обох Учасників спільної діяльності, зокрема й щодо розпорядження спільним майном і грошовими коштами Сторін за цим Договором.

5.7.          Сторона 1 має право здійснювати контроль за порядком виконання своїх зобов'язань Стороною 2 в рамках цього Договору шляхом перевірки бухгалтерських та інших документів останньої, що пов'язані зі здійсненням спільної діяльності.

5.8.          Сторона 2 має право залучати для виконання своїх зобов'язань за цим Договором третіх осіб. При цьому Сторона 2 відповідає перед Стороною 1 за їхні дії.

7. СПІЛЬНЕ МАЙНО СТОРІН ЗА ЦИМ ДОГОВОРОМ

7.2.          Облік спільного майна Сторін ведеться на окремому балансі Стороною 2 у встановленому порядку.

7.3.          Спільне майно Сторін утримується Стороною 2 за рахунок обох Учасників. Витрати на утримання спільного майна відшкодовуються за рахунок доходів від спільної діяльності, а за відсутності таких - за рахунок обох Учасників пропорційно їх вкладам у спільну діяльність.

8. РОЗПОДІЛ РЕЗУЛЬТАТІВ СПІЛЬНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

8.3. Підбиття підсумків спільної діяльності і розподіл прибутку між Сторонами здійснюється на підставі окремого балансу, який складає Сторона 2 та який обов'язково повинен бути затверджений обома Сторонами.

12. ОБСТАВИНИ НЕПЕРЕБОРНОЇ СИЛИ

12.1. Обставинами непереборної сили є: війна, військові дії (незалежно від факту оголошення війни), озброєні вторгнення іноземних військ, ембарго, інші міжнародні санкції, валютні обмеження, повстання, путч, переворот, військове правління або узурпація влади, протиправні дії (бездіяльність) органів держаної влади та місцевого самоврядування стосовно зобов'язань Сторони-2 за цим договором, громадянська війна, дії держав, що унеможливлюють виконання Сторонами своїх зобов'язань, пожежі, повені, інші стихійні лиха, сезонні природні явища, зокрема такі як замерзання моря, проток, портів і т.д., закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші обставини, що звичайно розуміються в світовій контрактній практиці, як обставини непереборної сили, які Сторона з достатньою обачністю не могла передбачити та попередити розумними мірами.", всі інші умови договору залишити незмінними та зобов'язати Сторони виконати свої зобов'язання;

- зобов'язано органи управління Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київреконструкція” передати Товариству з обмеженою відповідальністю “Марго Інвестбуд” всю бухгалтерську, проектну та іншу документацію необхідну для здійснення спільної діяльності;

- вирішено питання про розподіл судових витрат;

- скасовано заходи до забезпечення позову застосовані Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.06.2007 року;

- скасовано заходи до забезпечення позову застосовані Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.12.2007 року.

Не погоджуючись з рішенням місцевого та постановою апеляційного господарських судів, Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київреконструкція" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові акти попередніх інстанцій скасувати.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого та постанова апеляційного суду відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, 03 березня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Марго Інвестбуд” та Відкритим акціонерним товариством “Акціонерна компанія “Київреконструкція” був укладений договір № 1/06 про спільну діяльність, відповідно до п. 1.1 сторони за договором зобов'язались шляхом об'єднання своїх зусиль та вкладів спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення наступної господарської мети: будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями і паркінгом на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: м. Київ. вул. Солом'янська, 17-А, а також забезпечення продажу житла (квартир), приміщень та паркінгу в новозбудованому комплексі з метою в майбутньому одержання прибутку.

Згідно п. 5.1 договору про спільну діяльність співробітництво сторін в рамках цього договору здійснюється сторонами за спільною згодою.

Відповідно до п. 5.2. договору про спільну діяльність спільні рішення приймаються Сторонами на зборах їх представників або шляхом опитування у письмовій формі.

Згідно п. 5.7 договору про спільну діяльність Сторона 2, позивач по справі, має право здійснювати контроль за порядком виконання своїх зобов'язань Стороною 1 в рамках договору шляхом перевірки бухгалтерських та інших документів останньої, що пов'язані зі здійсненням спільної діяльності.

Спір у даній справі виник з причин того, що відповідач, на думку позивача, порушував вказані вище умови договору, ухилявся від проведення зборів представників, прийняття спільних рішень та не надавав позивачу для здійснення контролю бухгалтерську, проектну та іншу документацію, що пов'язана зі здійсненням спільної діяльності, ігноруючи неодноразові звернення позивача з пропозиціями проведення зборів та надання документації.

Відповідно до п. 7.1 договору про спільну діяльність грошові та майнові вклади сторін, а також майно, створене або набуте сторонами в результаті спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, розпорядження і користування якою здійснюється за згодою обох сторін.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що всупереч вказаній нормі договору про спільну діяльність відповідач здійснює продаж квартир у жилому будинку, що будується, без згоди позивача, що порушує права позивача, тому позовні вимоги ТОВ "Марго інвестбуд", вносячи відповідні зміни до договору №1/06 про спільну діяльність від 03.03.2006 р. задоволені правомірно.

Колегія суддів Вищого господарського суду України проаналізувавши норми матеріального права не вбачає причин не правомірного застосування законодавства господарськими судами, оскільки відповідно ч.1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Стаття 181 ГК України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Згідно з ч. 3 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Колегія погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій про те, що оскільки позивач звернувся з пропозицією про зміну умов договору 01.11.2007 р., а відповідач не надав відповіді протягом встановленого ч. 3 ст. 188 ГК України двадцятиденного строку, то відповідач був належним чином повідомлений про пропозицію щодо зміни умов договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Такі ж положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Відповідно до статті 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Згідно ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Пунктом 11.1 договору про спільну діяльність сторони передбачили, що за невиконання (неналежне виконання) положень договору сторони несуть відповідальність в порядку, передбаченому чинним законодавством України та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги, а апеляційним судом їх підтримано тому, що відповідач неодноразово порушував умови договору №1/06 про спільну діяльність від 03.03.2006 року, ігноруючи ініціативу позивача на здійснення та ведення спільної діяльності на підставі двосторонніх домовленостей (листи ТОВ “Марго Інвестбуд”№1/03-04-06 від 03.04.06, №1/03-05-06 від 03.05.06, №1/01-06-06 від 01.06.06, №1/03-07-06 від 03.07.06, №1/01-08-06 від 01.08.06, №1/01-09-06 від 01.09.06, №1/02-10-06 від 02.10.06, №1/01-11-06 від 01.11.06, №1/01-12-06 від 01.12.06, №1/15-01-07 від 15.01.07, №1/01-02-07 від 01.02.07, №1/01-03-07 від 01.03.07, №1/02-04-07 від 02.04.07, №1/14-05-07 від 14.05.07), а також одноособово всупереч вимогам договору здійснює розпорядження спільною власністю без згоди на те позивача.

Колегія вважає, що судами попередніх інстанцій при розгляді цієї справи по суті правильно застосовано норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, висновки судів першої та апеляційної інстанції про обґрунтованість позовних вимог є правомірними.

Отже, при вирішенні спору, судами попередніх інстанцій правильно встановлені усі обставини, що мають значення для справи, їм надана вірна юридична оцінка, норми права застосовані вірно, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

За наведених вище обставин, Вищий господарський суд України не знайшов законних підстав для повного або часткового задоволення вимог касаційної скарги, а тому судові акти слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного вище і керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, –

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду м. Києва від 20.02.2008 р. у справі №33/142 залишити без змін.

Головуючий                                                                                 І. А. Плюшко

Судді                                                                                                    С. С. Разводова

С. С.Самусенко