СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"03"
березня 2008 р.

справа
№ 5020-2/008

За
позовом приватного підприємства „Классік”

(м. Севастополь, с. Кача, вул.
Первомайська, 10;

99011, м. Севастополь,
вул. В. Морська, 21, а/с 49)

до
відповідача суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про  стягнення 6 314,13 грн.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники сторін:

позивачів -не з'явився;

відповідача - не з'явився;

СУТЬ
СПОРУ:

Приватне
підприємство „Классік” звернулось до суду з позовною заявою до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення 6 314,13 грн.

Свої
позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем
договору  № 21/07/285 від 09.03.2007 щодо
оплати отриманої продукції.

Відповідач
не скористався правом, наданим йому статтею 59 Господарського процесуального
кодексу України:  не надав господарському
суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти
позову.

Представник
відповідача у судові засідання 24.01.2008, 11.02.2008 та 03.03.2008 не
з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час розгляду
справи повідомлений належним чином та своєчасно.

В
порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України 24.01.2008 та
11.02.2008 розгляд справи відкладався на 11.02.2008 та 03.03.2008 відповідно.

24.02.2008
позивач надіслав клопотання про розгляд справи за відсутністю його представника
за наявними у справі матеріалами (вх. № 3714 від 27.02.2008).

Відповідно
до статті 75 Господарського процесуального кодексу України спір розглядається
за відсутністю представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника
позивача суд -

встановив:

09.03.2007
приватне підприємство „Классік” (далі -ПП „Классік”) та суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1(далі -СПД ОСОБА_1.) уклали договір №
21/07/285 (далі -Договір).

Згідно
пункту 1.1. Договору позивач зобов'язується надавати у встановлений строк товар
відповідачу, а відповідач зобов'язується приймати  товар та оплачувати за нього визначену
грошову суму.

Пунктом
5.2 Договору встановлені наступні умови оплати:

1)          100% попередньої плати товару
відповідачем у формі безготівкового розрахунку протягом 1-го банківського дня з
моменту отримання рахунку-фактури від торгівельного представника позивача, не
враховуючи день її отримання.

2)          оплата у формі готівкового
розрахунку  у момент отримання товару на підставі
витратної накладної з належним оформленням природно-витратних документів.

3)          відповідач, якій працює з позивачем
більш ніж один місяць, має можливість отримати товар від позивача на умовах
відстрочення платежу на строк не більш 5 банківських днів з моменту отримання
товару. При цьому право власності на переданий відповідачу товар зберігається
за позивачем до повної оплати відповідачем товару.

На
виконання умов договору в період з 30.05.2007 по 21.08.2007 відповідачем
отриманий товар на суму 28 502,93 грн., що підтверджується витратними
накладними (арк.с.  19-41).

Вказаний
товар відповідачем оплачений частково у сумі 22 567,46 грн., у зв'язку з чим у
нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 5 935,47 грн.

Згідно
положень  статті 193 Господарського
кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526  Цивільного кодексу України № 435-ІV від
16.01.2003 зобов'язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна  його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Враховуюче
викладене та у зв'язку з тим, що відповідачем належним чином не виконане
зобов'язання та сума заборгованості на момент прийняття рішення не оплачена,
заявлена сума боргу у розмірі 5 935,47 грн. підлягає стягненню.

Згідно
статті 230 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статті 546
Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 виконання зобов'язань може
забезпечуватися пенею.

Відповідно
до статті 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань” від 22.11.1996 розмір пені обчислюється  від
суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується
пеня.

Пунктом
8.3 Договору передбачено, що у разі недотримання строків оплати товару
відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України від суми неоплаченого товару за кожен день
прострочення.

Позивачем
на суму заборгованості нарахована пеня за період з 28.08.2007 по 02.12.2007 у
сумі 378,66 грн. , розрахунок якої перевірений судом, та позовні вимоги у цієї
частині визнані судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати
позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу
України при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На
підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 75, 82, 84-85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.  Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь
приватного підприємства „Классік” (м. Севастополь, с. Кача, вул. Первомайська,
10, код у ) заборгованість у сумі 6 314 грн. 13 коп. (шість
тисяч триста чотирнадцять грн. 13 коп.), в тому числі: основна заборгованість
-5 935,47 грн., пеня -378,66 грн.; витрати по сплаті державного мита у сумі 102
грн. 00 коп. грн. (сто дві грн. 00 коп.), витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять грн. 00
коп.).

Видати наказ після
набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                       Н.Г.Шевчук

Рішення оформлено і
підписано відповідно до вимог

статті 84
Господарського процесуального кодексу України 11.03.2008.