ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.08 Справа № 10/129/08

Суддя Алейникова Т.Г.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Домінанта Лтд”, м. Київ

До відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “ТД “Благо”,

м. Запоріжжя

Суддя Алейнікова Т.Г.

Представники:

Від позивача:           Каменчук О.М. –довіреність №01/03/08 від 01.03.2008 р.

Відповідача:           не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 2034,48 грн. заборгованості, яка складається з 1868,80 грн. основного боргу, 46,08 грн. – відсотків за користування грошовими коштами, 93,44 грн. штрафу та 26,16 втрат від інфляції, на підставі договору № 775/07 від 26.06.2007 р..

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.01.2008 р. порушено провадження по справі № 10/129/08, судове засідання призначено на 13.03.2008 р..

У судовому засіданні 13.03.2008 р. представник позивача надав заяву про уточнення суми позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 1868,80 грн. основного боргу, 257,53 грн. втрат від інфляції, 265,94 3% річних, 151,36 грн. пені. Заява про уточнення позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України прийнята судом до розгляду.

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 13.03.2008 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір дистрибуції товару №775/07 від 26.06.2007 р., на виконання умов якого за видатковими накладними відповідачу передано товар на загальну суму 13165,56 грн. Зобов’язання щодо оплати товару відповідачем виконані частково, внаслідок чого, на день подачі позову до суду відповідач має перед позивачем заборгованість за поставлений товар в сумі 1868,80 грн. В зв’язку з чим, просить на підставі ст. ст. 525, 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України стягнути з відповідача 1868,80 грн. основного боргу, 257,53 грн. втрат від інфляції, 265,94 3% річних, 151,36 грн. пені.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове засідання за викликом не з’явився. Про час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України спір розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2007 між ТОВ “Компанія “Домінанта Лтд” (постачальник) і ТОВ “Торговий дім “Благо” (покупець) був укладений договір дистрибуції товару №775/07, за умовами якого постачальник зобов’язується передавати покупцеві у власність продукти харчування торгової марки ІТLV “Навігатор”, визначені останнім у замовленні, надалі товар, а покупець зобов’язується приймати обумовлений товар та оплачувати його в порядку і в строки, передбачені договором (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 4.2 договору розрахунки за кожну поставлену партію здійснюються протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару. Днем отримання товару є дата, зазначена у накладних.

Як свідчать матеріли справи, а саме копії накладних №КD-0054863 від 19.06.2007 р., № КD-0056764 від 08.08.2007 р., позивачем було поставлено відповідачу товару на загальну суму 9563,76 грн.. Надані позивач копії видаткових накладних №КD-0057517 від 29.08.2007 р. та №КD-0056290 від 01.08.2007 р. судом до уваги не приймаються як доказ поставки товару відповідачу, оскільки при їх дослідженні судом було встановлено той факт, що зазначені накладні підписано не уповноваженою особою відповідача, крім того їх не засвідчено печаткою підприємства відповідача.

Враховуючи вище встановлене, суд встановив, що свої зобов’язання щодо оплати товару відповідач у повному обсязі та в строки, встановлені договором виконав належним чином, в зв’язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Як свідчать матеріали справи, на день розгляду спору відповідач не має перед позивачем заборгованість за поставлений товар.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п. п.1, 7 ст.193 якого встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач не надав суду доказів в обґрунтування своїх вимог, у зв’язку з чим суд вирішив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 19.03.08