УХВАЛА

11.03.08                                                                                 Справа
№ 15/451.

Суддя Пономаренко Є.Ю., розглянувши
матеріали справи за позовом

Прокурора
м. Стаханова в
інтересах держави в особі Фонду комунального майна м. Стаханова Стахановської
міської ради, м. Стаханов Луганської області

до фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1, м. Стаханов Луганської області

про
стягнення 818 грн. 99 коп., розірвання договору оренди та звільнення нерухомого
майна

без
участі представників сторін.

Державний
виконавець ВДВС Стахановського МУЮ звернувся до Господарського суду Луганської
області з поданням від 27.02.2008р., за яким з посиланням на ст. ст. 5, 42
Закону України «Про виконавче провадження»та ст. 375 Цивільного процесуального
кодексу України просить суд  винести
ухвалу про розшук боржника -ОСОБА_1 1975 року народження.

Розглянувши
матеріали справи та подання державного виконавця суд дійшов висновку про
відхилення подання з наступних підстав.

Рішенням
від 26.10.2007р. по даній справі позовні вимоги задоволені повністю. Так,
ухвалено рішення:

1.
Стягнути з фізичної особи -підприємця НОСОБА_1, 1975 року народження,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1на
користь:

-          Фонду комунального майна м. Стаханова
Стахановської міської ради, м. Стаханов Луганської області, вул. Кірова, б. 32,
ідентифікаційний код за борг з орендної плати у розмірі 518
грн. 99 коп. та штраф у сумі 300 грн. 00 коп.
Видати наказ позивачу;

-
державного бюджету України рахунок 0006, банк ГУ ДКУ в Луганській
області, одержувач УДК у м. Луганську ГУ ДКУ в Луганській області, МФО 804013,
, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку
095, державне мито у сумі 187 грн. 00 коп. видати наказ Державній податковій
інспекції;

-
державного бюджету України, рахунок 0006, банк ГУ ДКУ в Луганській
області, одержувач УДК у м. Луганську ГУ ДКУ в Луганській області, МФО 804013,
, код бюджетної класифікації 22050000, символ звітності банку
259, витрати на  інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп. Видати наказ органу
державної виконавчої служби.

2.
Фізичній особі -підприємцю ОСОБА_1, 1975 року народження, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1негайно з дня набрання даним
рішенням законної сили, звільнити нерухоме майно площею 72,6 кв.м., розташоване
за адресою: м. Теплогорськ Луганської області, вул. Якіра, 16.

Рішення
не оскаржувалося та відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу
України набрало законної сили. На виконання вказаного рішення судом були видані
відповідні накази.

Поданням
від 27.02.2008р. державний виконавець просить суд винести ухвалу про розшук
боржника -ОСОБА_1.

Обґрунтовуючи
процесуальну можливість звернення до суду з таким поданням державний виконавець
посилається на ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України.

Проте,
при розглядові судових справ господарський суд керується нормами Господарського
процесуального кодексу України. Судом розглядаються по суті лише ті звернення,
що передбачені процесуальним законом.

Розгляд
звернень здійснюється судом виключно у порядку та у спосіб передбачені
процесуальним законодавством.

Господарський
процесуальний кодекс України не містить норм, що передбачають можливість
вирішення питання про оголошення розшуку боржника.

Керуватися
нормами ст. 375 ЦПК України при розглядові подання господарський суд не має
права.

Норми
ст. 375 ЦПК України визначають порядок, строки розгляду загальним судом
питання оголошення розшуку боржника.

При
цьому, загальний суд має розглядати питання розшуку боржника не лише по судових
справах що були у провадженні такого суду. Так, з аналізу норми ст. 375 ЦПК
України та назви розділу VI зазначеного Кодексу загальний суд має розглядати
питання розшуку боржника не лише за своїми судовими рішеннями у цивільних
справах, а і за судовими рішеннями інших органів (посадових осіб), тобто і за
судовими рішеннями господарських судів. При цьому, визначення підсудності в
системі загальних судів, відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України визначається
виходячи з місця виконання рішення або останнього відомого місця проживання
(перебування) боржника.

Так,
вирішення вказаного подання має здійснюється відповідно до цивільного
процесуального законодавства України загальними судами.

Заявник
звернувся до суду з поданням, розгляд якого господарським судом не передбачено
господарським процесуальним законодавством.

Тому,
за для вирішення наведеного у поданні питання державний виконавець має право
звернутися до відповідного місцевого загального суду (або оскаржити ухвалу
загального суду про повернення матеріалів подання).

Крім
того, в обґрунтування вказаного подання державний виконавець посилається на ст.
ст. 5, 42 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною
першою статті 42 вказаного Закону обов'язкове звернення державного виконавця до
суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини передбачено
у разі відсутності відомостей про місце проживання (знаходження) боржника за
виконавчими документами про стягнення аліментів, відшкодування шкоди,
заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'ю або у зв'язку з втратою
годувальника.

З
огляду на предмет спору що розглянуто у даній справі обов'язкове звернення до
суду з таким поданням законодавством не передбачено.

Відповідно
до  ч. 5 ст. 42 Закону України «Про
виконавче провадження»за іншими виконавчими документами державний виконавець може
звернутися до суду з поданням про розшук боржника або дитини чи винести
постанову про оголошення розшуку майна боржника за наявності письмової
згоди стягувача відшкодувати витрати на розшук та авансувати зазначені витрати
відповідно до цього Закону. В цьому випадку стягувач має право у
судовому порядку вимагати від боржника компенсації витрат, пов'язаних з
проведенням розшуку.

Таким
чином, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук
боржника, державний виконавець має одержати письмову згоду стягувача на
відшкодування витрат по розшуку та авансування зазначених витрат. При цьому, державний
виконавець має роз'яснити стягувачу що після проведення розшуку авансовані ним
витрати мають бути компенсовані йому боржником.

У
даному випадку державним виконавцем до подання не додано письмової згоди
стягувача відшкодувати витрати на розшук та авансувати зазначені витрати
відповідно до цього Закону.

На
підставі викладеного у господарського суду відсутні правові підстави розглянути
та задовольнити подання про розшук боржника у даній справі.

Разом
з тим, державний виконавець не позбавлений права повторно звернутися до
відповідного повноважного суду, попередньо одержавши письмову згоду стягувача
відшкодувати витрати на розшук та авансувати зазначені витрати відповідно до
цього Закону.

Крім
того, виходячи з доданих державним виконавцем до подання документів, суд вважає
що виконавчою службою не вжито всіх інших заходів по виконанню рішення суду,
зокрема по з'ясуванню наявності майна боржника.

Таким
чином, на підставі вищевикладеного, подання ВДВС Стахановського міського
управління юстиції про оголошення розшуку боржника підлягає відхиленню.

На
підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 86 Господарського процесуального
кодексу України, суд

у х в а л и в:

1.
Відхилити подання Відділу ДВС Стахановського міського управління юстиції від
27.02.2008р.

Суддя

Є.Ю.
Пономаренко