ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

08.04.08 р. Справа № 9/223

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.При секретарі судового засіданні Гутевич С.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Східноукраїнської паливної компанії „Надра Донбасу”, м.Донецьк на дії (бездіяльність) Відділу державної виконавчої служби Димитривського міськрайонного управління юстиції по справі №9/223

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Східноукраїнської паливної компанії „Надра Донбасу”, м.Донецьк

до відповідача Державного підприємства „Красноармійськвугілля”, м.Димитрів

про стягнення 250 731грн.16коп.

За участю представників сторін:

від скаржника (стягувача): Звездіна І.Б. – довіреність б/н від 16.01.2008р. (представник);

від боржника (відповідача): не з’явився;

від ДВС: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 01.10.2007р. по справі №9/223 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Східноукраїнської паливної компанії „Надра Донбасу”, м.Донецьк до відповідача, Державного підприємства „Красноармійськвугілля”, м.Димитрів позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 236 899грн.20коп., суму збільшення боргу внаслідок інфляції у розмірі 9 843грн.45коп., 3% річних у розмірі 3882грн.19коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 2 467грн.43коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 116грн.12коп.

На примусове виконання даного рішення господарським судом Донецької області було видано наказ від 12.10.2007р. по справі №9/223.

Товариство з обмеженою відповідальністю Східноукраїнська паливна компанія „Надра Донбасу”, м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області зі скаргою №170308 від 17.03.2008р. на дії Відділу державної виконавчої служби Димитривського міськрайонного управління юстиції, м.Димитрів.

Зокрема, скаржник вважає, що Відділом державної виконавчої служби Димитривського міськрайонного управління юстиції неправомірно винесено постанову про зупинення виконавчого провадження від 19.10.2007р., у зв’язку з чим скаржник просить суд скасувати вказану постанову та зобов’язати Відділ державної виконавчої служби Димитривського міськрайонного управління юстиції провести виконавчі дії по виконанню наказу суду від 12.10.2007р. по справі №9/223.

Представники Відділу державної виконавчої служби Димитривського міськрайонного управління юстиції та боржника, які належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалою господарського суду від 21.03.2008р., обставини, викладені у скарзі не оспорили, письмових пояснень не представили, у судове засідання не з`явились, тому згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами.

Розглянувши вказану скаргу, заслухавши пояснення представника скаржника у судовому засіданні, господарським судом встановлено наступне:

Постановою від 19.10.2007р. Відділом державної виконавчої служби Димитривського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Донецької області від 12.10.2007р. по справі №9/223.

Постановою від 19.10.2007р. Відділ державної виконавчої служби Димитривського міськрайонного управління юстиції зупинив виконавче провадження до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості.

В обґрунтування даної постанови Відділ примусового виконання рішень зазначив, що згідно виписці з реєстру Державного підприємства „Енергоринок” №168 від 28.11.2005р. Державне підприємство „Красноармійськвугілля”, м.Димитрів внесено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” від 23.06.2005р. № 2711-ІV.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Східноукраїнської паливної компанії „Надра Донбасу”, м.Донецьк підлягає задоволенню з наступних підстав:

Верховною Радою України було прийнято Закон України „Про заходи, спрямовані на забезпечення функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” від 23.06.2005р. №2711-ІV, згідно преамбули якого цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу. Метою цього Закону є сприяння поліпшенню фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобігання їх банкрутству та підвищення рівня інвестиційної привабливості шляхом урегулювання процедурних питань та впровадження механізмів погашення заборгованості, надання суб’єктам господарської діяльності права їх застосування, визначення порядку взаємодії органів державної влади та органів місцевого самоврядування розпорядників бюджетних коштів із суб’єктами господарської діяльності щодо застосування механізмів погашення заборгованості.

Нормами пункту 3.7. статті 3 Закону України від 23.06.2005р. № 2711-ІV на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавче провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження”.

Згідно до норм підпункту 3.1. статті 3 даного Закону, для участі у процедурі погашення заборгованості шляхом застосування механізмів, визначених цим Законом, орган управління підприємства паливно-енергетичного комплексу приймає відповідне рішення. Підприємство паливно-енергетичного комплексу, яке прийняло рішення про участь у процедурі погашення заборгованості підлягає реєстрації шляхом внесення цього підприємства до Реєстру.

Відповідно до норм підпункту 3.2.6. пункту 3.2. статті 3 Закону України від 23.06.2005р. № 2711-ІV Міністерство палива та енергетики України протягом п’яти днів після надання розрахунковим центром переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості, видає наказ про затвердження такого переліку. Наказ Міністерства палива та енергетики України є підставою для внесення до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, визначених переліком.

Отже, після прийняття відповідного наказу Міністерством палива та енергетики України підлягає зупиненню виконавче провадження по стягненню сум з підприємства, внесеного за наказом до Реєстру, на строк участі підприємства у процедурі погашення заборгованості.

Судом встановлено, що Міністерством палива та енергетики України було прийнято наказ „Про затвердження переліку підприємств” №568 від 10.11.2005, яким на виконання підпункту 3.2.6. пункту 3.2. статті 3 Закону України від 23 червня 2005р. № 2711-ІV „Про заходи, спрямовані на забезпечення функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” затверджено перелік підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості та відповідають вимогам пункту 1.1 статті 1 Закону.

Державне підприємство „Красноармійськвугілля”, м.Димитрів увійшло до переліку, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України №568 від 10.11.2005р.

Проте, при розгляді цієї скарги суд вважає за необхідне застосувати норми Наказу Президента України „Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади” №493/92 від 03.10.1992 та Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №731 від 28.12.1992р.

Нормами Наказу Президента України „Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади” №493/92 від 03.10.1992 встановлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації. Державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів господарського управління та контролю здійснює Міністерство юстиції України. Державна реєстрація провадиться в порядку, що визначається Кабінетом міністрів України.

Відповідно до норм пункту 1 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Відповідно до норм пункту 3 зазначеного Положення, на держану реєстрацію подаються нормативно-правові акти, прийняті уповноваженими на це суб’єктами нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, що містять норми права, мають неперсоніфікований характер і розраховані на неодноразове застосування, незалежно від строку їх дії (постійно чи обмежені певним часом) та характеру відомостей, що в них містяться, у тому числі з грифами „Для службового користування”, „Особливої важливості”, „Цілком таємно”, „Таємно” та іншими, а також прийняті в порядку експерименту.

Нормами пункту 4 зазначеного Положення державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що:

а) зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації;

б) мають міжвідомчий характер, тобто є обов’язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, а також підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.

На ряду з зазначеним, статтею 1 “Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод” від 20.03.1952р.(ратифікований 17.07.1997р., набув чинності 11.09.1997р.) встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Конституцією України у статті 41 гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії (тобто вони застосовуються безпосередньо незалежно від того, чи прийнято на їх розвиток відповідні закони або інші нормативно-правові акти). Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У відповідності до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, дія Закону №2711 не може поширюватись на всі стосунки підприємства, (яке у відповідності до вищевказаного Закону №2711 відноситься до сфери його дії) з боржниками чи кредиторами, крім тих, що мають відношення до розрахунків за енергоносії чи енергію, оскільки веде до прямого порушення права власності.

Крім того, з наведених вище норм Закону №2711 можна зробити висновок, що застосування його норм до необмеженого кола кредиторів підприємства, яке включене до реєстру відповідно до Закону №2711, виключає фактичну можливість задоволення вимог таких кредиторів, якщо останні не включені до того ж самого реєстру, принаймні, на строк дії Закону №2711.

Як вбачається із матеріалів, заборгованість виникла за поставлену продукцію. Докази того, що грошові кошти, стягнені з відповідача на користь позивача за рішенням господарського суду у справі №9/223, мають відношення до розрахунків за енергоносії чи енергію, відсутні.

Проаналізувавши наказ Міністерства палива та енергетики України №568 від 10.11.2005р. суд дійшов висновку про те, що норми зазначеного наказу мають не персоніфікований та міжвідомчий характер, тому що є обов’язковими не лише для юридичних особі, що входять до сфери управління Міністерства палива та енергетики України, а також для органів виконавчої служби. Крім того, є обов’язковими та зачіплюють права та інтереси усіх кредиторів підприємств, які увійшли до затвердженого наказом переліку.

Таким чином, наказ Міністерства палива та енергетики України „Про затвердження переліку підприємств” №568 від 10.11.2005р. підлягає державній реєстрації Міністерством юстиції України. Проте, як встановлено судом відповідна державна реєстрація Міністерством юстиції України не здійснювалась.

Згідно нормам пункту 3 Наказу Президента України №493/92 від 03.10.1992р. встановлено, що нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Наказу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Відповідно до норм пункту 15 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, органи господарського управління і контролю направляють до виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності і не можуть бути застосовані.

Враховуючи, що відповідна державна реєстрація наказу Міністерства палива та енергетики України „Про затвердження переліку підприємств” №568 від 10.11.2005р. Міністерством юстиції України не здійснювалась, він є таким, що не набув чинності.

Отже, дії Відділу державної виконавчої служби Димитривського міськрайонного управління юстиції щодо зупинення виконавчого провадження по стягненню заборгованості з Державного підприємства „Красноармійськвугілля”, м.Димитрів за наказом господарського суду Донецької області від 12.10.2007р. по справі №9/223 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Східноукраїнської паливної компанії „Надра Донбасу”, м.Донецьк є неправомірними.

У пункті 7 роз’яснення Президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики рішень, ухвал, постанов господарських судів України” №04-5/365 від 28.03.2002р. зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов’язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Східноукраїнської паливної компанії „Надра Донбасу”, м.Донецьк на постанову Відділу державної виконавчої служби Димитривського міськрайонного управління юстиції по справі №9/223, а також про необхідність скасування постанови Відділу державної виконавчої служби Димитривського міськрайонного управління юстиції про зупинення виконавчого провадження від 19.10.2007р. та про необхідність зобов’язати Відділ державної виконавчої служби Димитривського міськрайонного управління юстиції провести виконавчі дії та заходи примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 12.10.2007р. по справі №9/223.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Східноукраїнської паливної компанії „Надра Донбасу”, м.Донецьк на дії (бездіяльність) Відділу державної виконавчої служби Димитривського міськрайонного управління юстиції по справі №9/223 – задовольнити.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Димитривського міськрайонного управління юстиції про зупинення виконавчого провадження від 19.10.2007р. по виконанню наказу господарського суду Донецької області від 12.10.2007р. №9/223.

Зобов’язати Відділ державної виконавчої служби Димитривського міськрайонного управління юстиції провести виконавчі дії та заходи примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 12.10.2007р. по справі №9/223 у строки, передбачені Законом України „Про виконавче провадження”.

Суддя Марченко О.А.