ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.04.08

Справа № 14/59-08.

За позовом: Прокурора Сумської області в інтересах держави в особі Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Сумській області

До відповідача: Сумської міської ради

Третя особа на стороні відповідача: Комунального підприємства “Сумське міське бюро технічної інвентаризації”

про визнання права власності

Суддя Миропольський С.О.

Представники:

Від позивача: Петрак Л.В.

Від відповідача: не з’явився

Третя особа: Литовченко А.Н.

Прокурор: Дубова О.В.

В судовому засіданні приймала участь секретар судового засідання Т.М.Міщенко

Суть спору: прокурор просить суд визнати за державою в особі управління Міністерства Внутрішніх справ України в Сумській області право власності на об’єкти нерухомого майна приймальника-розподільника для жебраків м. Суми, вул. Воровського, 15 робітничого селища: - будівля приймальника-розподільника літера “А”, - пункт пропуску літера “Б”, - майстерня літера “В”, - вбиральня літера “Г”, - сарай літера “Е”.

Прокурор в судове засідання подав уточнення до позовних вимог, в якому просить суд визнати за державою в особі управління Міністерства Внутрішніх справ України з правом оперативного управління за управління Міністерства Внутрішніх справ України в сумській області право власності на об’єкти нерухомого майна приймальника-розподільника для жебраків м. Суми, вул. Воровського, 15 робітничого селища: - будівля приймальника-розподільника літера “А”, - пункт пропуску літера “Б”, - майстерня літера “В”, - вбиральня літера “Г”, - сарай літера “Е”.

Представник відповідача в судове засідання подав письмовий відзив на позов, в якому зазначає, що він є неналежним відповідачем та позов подано не власником майна.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Рішенням Сумської міської ради від 29.08.79 позивачу по справі для розміщення приймальника-розподільника передано будинок за адресою м. Суми, вул. Воровського, 15 Робітниче селище.

Згідно довідки №11/2014 та технічного паспорту будівлі вказане адміністративне приміщення знаходиться на балансі УМВС України в Сумській області.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 329 Цивільного кодексу визначено, що юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Положенням про управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області передбачено, що Управління є територіальним органом Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України), який утворюється МВС України і йому підпорядковується.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.02 № 7/5 оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться органами місцевого самоврядування з видачею свідоцтва про право власності, підготовку документів для видачі свідоцтв про право власності можуть за дорученням органів місцевого самоврядування, місцевої державної адміністрації та інших органів відповідно до законодавства проводити БТІ.

УМВС України звернулося з відповідним клопотанням до міської ради, документи для підготовки проекту рішення були надані комунальному підприємству Сумське міське бюро технічної інвентаризації. Листом від 30.01.08 № 75 КП Сумське МБТІ відмовило в оформлені права власності у зв'язку з тим, що документи надані позивачем не відповідають вимогам, встановленим Тимчасовим положенням.

Статті 16 ЦК України та 20 ГК України забезпечують можливість захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, шляхом визнання відповідного права, а ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Переліком правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, що є Додатком до Тимчасового положення, передбачено, що до таких документів відносяться, крім іншого, рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна.

Право господарського відання та право оперативного управління становлять основу правового режиму майна державних юридичних осіб.

Відповідно до п.п.10 п. «г» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження: облік та реєстрація відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Питання державної реєстрації прав на нерухоме майно в Україні врегульовані Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом юстиції України №7/5 від 07.02.2002р. зі змінами та доповненнями.

Пунктом 1.1. Тимчасового положення передбачено, що дане Положення визначає порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні та спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав.

Відповідно до п.6.1 Тимчасового положення оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться органами місцевого самоврядування з видачею свідоцтва про право власності, а п. 6.2. передбачено, що підготовку документів для видачі свідоцтв про право власності можуть за дорученням органів місцевого самоврядування, місцевої державної адміністрації та інших органів відповідно до законодавства проводити БТІ.

ст.20 Господарського кодексу України забезпечують можливість захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, шляхом визнання відповідного права, а ст.392 Цивільного кодексу України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст.326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

Діючим законодавством не передбачено якими саме доказами власник повинен підтверджувати належність йому майна на праві власності, однак пунктом 2 статті 328 Цивільного кодексу України встановлено принцип добросовісного (правомірного) набуття права власності - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, підтвердженням права власності можуть бути документи, що фіксують, підтверджують і оформлюють самі юридичні факти, на підставі яких у власника виникає (або до нього переходить) право власності.

Зокрема в даному випадку таким документом є Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою №12293816, виданий згідно з рішенням XXII сесії IV скликання Сумської міської ради від 27.04.2005 року за № 1190-МР, який підтверджує, що земельна ділянка, на якій розташовані вказані будівлі, надані позивачу.

Також доказами приналежності будівель та споруд позивачу є їх відображення на самостійному балансі. Знаходження на балансі підприємства будівель та споруд підтверджує той факт, що позивач добросовісно та безперервно експлуатує та використовує вище зазначений об'єкт нерухомого майна, несе витрати по його утриманню.

Таким чином позивач забезпечує виконання завдань, покладених на нього державою, тобто забезпечує експлуатації службово-технічних, житлово-комунальних, культурно-побутових будівель і споруд, споруд видобутку води, водопостачання і відведення стічних вод, що знаходяться на балансі управління.

Одним із основних критеріїв визначення законності володіння майном і відображення його на балансі підприємства є також джерела фінансування (централізовані або власні кошти підприємства). Обслуговування та утримання вказаних будівель та споруд (оплата комунальних послуг, поточний і капітальний ремонти та інше) здійснюється за рахунок власних коштів позивача та централізованих коштів.

Жодна фізична чи юридична особа не заявляла про порушення своїх прав чи охоронюваних законом інтересів до позивача, щодо здійснення ним права володіння чи користування даними об'єктами нерухомого майна.

Відповідно до ст. ст. 32 – 34 ГПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивач, з урахуванням всіх обставин справи подав суду належні докази, які підтвердили його позицію..

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позивач правомірно володіє зазначеним об’єктом нерухомості, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за державою в особі управління Міністерства Внутрішніх справ України з правом оперативного управління за управління Міністерства Внутрішніх справ України в Сумській області право власності на об’єкти нерухомого майна приймальника-розподільника для жебраків м. Суми, вул. Воровського, 15 робітничого селища: - будівля приймальника-розподільника літера “А”, - пункт пропуску літера “Б”, - майстерня літера “В”, - вбиральня літера “Г”, - сарай літера “Е”.

3. Копію рішення направити сторонам по справі.