ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"24" березня 2008 р.                                                            Справа №21/73-НА

за позовом Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" від імені якого діє представник - директор Хмельницької філії "ПриватБанку" м. Хмельницький

до Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області м. Славута

про визнання незаконним та скасування рішення № 2 від 02.08.2007 року прозастосування штрафу

Суддя Секретар судового засідання Козій Т.М.

Представники сторін:

позивача, Пасічник В.С. за довіреністю;

відповідача, Пилипчук Н.Й., за довіреністю;

Постанова приймається 24.03.2008 року, оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення начальника управління ПФУ в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області № 2 від 02.08.2007 року про застосування до Славутського відділення Хмельницької філії ПриватБанку штрафу в розмірі 3362,00 гривні.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 26-29 березня 2007 року управлінням Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області проведено перевірку своєчасності зарахування коштів та перерахування пенсій і грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів за період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року у Славутському відділенні Хмельницької філії ПриватБанку, за наслідками якої складено акт № 6 від 30.03.2007 року і який був отриманий Хмельницькою філією ПриватБанку лише 20.07.2007 року. Під час перевірки своєчасності повернення установою банку пенсійних коштів, зарахованих на рахунок одержувача після місяця, наступного за місяцем його смерті, при умові наявності цих коштів на поточному рахунку одержувача та письмового розпорядження управління Пенсійного фонду було встановлено наступне: пенсія за січень 2006 року пенсіонера Свірського М.А. в сумі 1762,47 гривні, який помер 29.12.2005 року, про що відділення банку було повідомлене листом управління пенсійного фонду від 18.01.2006 року за № 183/03, була повернута 20.01.2006 року в сумі 1432,82 гривні з затримкою в 1 календарний день, сума неповернутих коштів становить 329,65 гривень; пенсія за лютий-березень 2006 року того ж померлого Свірського М.А. в сумі 3524,94 гривні була повернута в сумі 2688,26 гривень з затримкою в 84 календарних дні, сума неповернутих коштів становить 836,68 гривень. Пенсія померлого пенсіонера Размахніна В.М. в сумі 372,44 гривні була повернута 05.05.2006 року з затримкою в 1 календарний день. Згідно листа управління від 05.10.2006 року № 3491/04 на повернення пенсії за жовтень 2006 року померлого пенсіонера Шевчук Г.П. в сумі 390,41 гривень пенсія була повернена банком на рахунок управління з затримкою в 1 календарний день - 09.10.2006 року. Позивач вказує, що на думку представників управління ПФУ в Славутському районі та м. Славута установою банку порушено вимоги частини 11 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" щодо своєчасного повернення на банківський рахунок управління Пенсійного фонду України коштів в загальній сумі 3362,00 гривні. В зв'язку з викладеним на підставі акту № 6 від 30.03.2007 року 02.08.2007 року прийняте рішення № 2 про застосування до ПриватБанку штрафу в розмірі 3362,00 гривні, які підлягають перерахуванню на рахунок управління ПФУ в Славутському районі протягом десяти робочих днів з дня одержання рішення. Рішення надійшло до Хмельницької філії ПриватБанку 03.08.2007 року. Позивач зазначає, що із вказаним рішенням він не згідний, оскільки кошти в сумі 3362,00 гривні були зараховані на поточні рахунки одержувачів, то згідно ч. 1 ст. 1071 Цивільного кодексу України їх списання можливе лише на підставі розпорядження власника рахунку. Частиною 2 ст. 1071 Цивільного кодексу України передбачено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом. Таким чином, оскільки ст. 1071 Цивільного кодексу України є спеціальною нормою, яка встановлює виключні підстави списання грошових коштів з рахунка клієнта, то вона має вищу юридичну силу, ніж інші нормативно-правові акти, в тому числі і Закон України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування". Позивач вказує, що в даній ситуації у банку були відсутні достатні правові підстави для списання коштів з банківського рахунку клієнта - фізичної особи. Окрім того, відносини між клієнтом та банком щодо банківського обслуговування, зокрема по обслуговуванню рахунків, регламентуються нормами чинного цивільного законодавства та договором, укладеним між банком і клієнтом. Установа банку несе відповідальність перед клієнтом (його спадкоємцями) за дотримання законодавства. Вказує, що відповідно до ч. 16 ст. 106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється в порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення. Оскільки частиною ч. 1 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення, то за вказаних обставин адміністративне стягнення у вигляді штрафу не може бути накладено на ПриватБанк у зв'язку з закінченням передбачених законом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідач у відзиві на позов, та його повноважний представник в судовому засіданні проти позову заперечили. В обгрунтування заперечень вказують, що правовідносини у сфері призначення, перерахунку і виплати пенсій за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням, а також особливості відповідальності суб'єктів системи пенсійного забезпечення (у тому числі і банків як установ, що здійснюють виплату пенсій) в Україні регулюються спеціальним Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Законом). Відповідно до абзацу 3 пункту 12 Прикінцевих положень вказаного Закону України у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонд України. Відповідно до статті 3 вищевказаного Закону одним із суб'єктів системи пенсійного забезпечення в Україні, зокрема суб'єктом солідарної системи є уповноважений банк, визначення поняття якого дає стаття 1 Закону, який є банком, що провадить розрахунково-касові операції з коштами Пенсійного фонду України. Згідно зі статтею 5 Закону виключно цим Законом регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить йому. Відповідно до статті 110 Закону організація, що здійснює виплату і доставку пенсій, несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на неї функцій відповідно до законодавства та укладеного з нею договору. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 64 вищезазначеного Закону виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом. Відповідно до частини 11 статті 106 Закону виконавчими органами Пенсійного фонду, зокрема за несвоєчасне повернення на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування, на організації, у тому числі банки, які здійснюють виплату і доставку пенсій, накладається штраф у розмірі своєчасно не повернених сум пенсійних виплат. Відповідно до статті 8 & 3 Договору укладеного між позивачем та відповідачем, суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, установи Банку протягом одного банківського дня повертають органам Фонду за їх письмовим розпорядженням, при умові наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера. Вищевказаний договір укладено та підписано сторонами у відповідності до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596. Згідно пункту 13 вищевказаного Порядку суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного операційного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду та органам праці та соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача. Відповідач вказує, що перевіркою (акт № 6 від 30.03.2007 року) виявлено несвоєчасне повернення позивачем коштів на рахунки управління в сумі 3362 грн. незважаючи на те, що управлінням Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута у відповідності до умов договору, було письмово повідомлено про смерть пенсіонерів та необхідність установи Банку повернути кошти на рахунок відповідача, проте кошти позивачем було повернуто із запізненням, внаслідок чого і було застосовано рішенням № 2 від 02.08.2007 року до відповідача штраф у розмірі суми своєчасно не повернених сум виплат - 3362 грн. Окрім того, відповідач зазначає, що помилковим є посилання позивача на норми Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки застосована відповідачем фінансова санкція до позивача не являється адміністративним штрафом, що застосовується до фізичної особи, яка вчинила адміністративне правопорушення і на ці правовідносини не поширюються норми КУпАП. Вважає, що доводи позивача викладені в позові є безпідставними та не спростовують правомірності застосування фінансової санкції рішенням № 2 від 02.08.2007 року. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить у задоволені задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

Відповідно до договору, укладеного між Банком та управлінням Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області, суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, установи Банку протягом одного банківського дня повертають органам Фонду за їх письмовим розпорядженням, при умові наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера.

26-29 березня 2007 року управлінням Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області проведено перевірку своєчасності зарахування коштів та перерахування пенсій і грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів за період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року у Славутському відділенні Хмельницької філії ПриватБанку, за наслідками якої складено акт № 6 від 30.03.2007 року.

Під час перевірки своєчасності повернення установою банку пенсійних коштів, зарахованих на рахунок одержувача після місяця, наступного за місяцем його смерті, при умові наявності цих коштів на поточному рахунку одержувача та письмового розпорядження управління Пенсійного фонду було встановлено наступне: пенсія за січень 2006 року пенсіонера Свірського М.А. в сумі 1762,47 гривні, який помер 29.12.2005 року, про що відділення банку було повідомлене листом управління пенсійного фонду від 18.01.2006 року за № 183/03, була повернута 20.01.2006 року в сумі 1432,82 гривні з затримкою в 1 календарний день, сума неповернутих коштів становить 329,65 гривень; пенсія за лютий-березень 2006 року того ж померлого Свірського М.А. в сумі 3524,94 гривні була повернута в сумі 2688,26 гривень з затримкою в 84 календарних дні, сума неповернутих коштів становить 836,68 гривень. Пенсія померлого пенсіонера Размахніна В.М. в сумі 372,44 гривні була повернута 05.05.2006 року з затримкою в 1 календарний день. Згідно листа управління від 05.10.2006 року № 3491/04 на повернення пенсії за жовтень 2006 року померлого пенсіонера Шевчук Г.П. в сумі 390,41 гривень пенсія була повернена банком на рахунок управління з затримкою в 1 календарний день - 09.10.2006 року.

Представниками управління ПФУ в Славутському районі та м. Славутазроблено висновок про порушення установою банку вимоги частини 11 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" щодо своєчасного повернення на банківський рахунок управління Пенсійного фонду України коштів в загальній сумі 3362,00 гривні.

На підставі акту № 6 від 30.03.2007 року 02.08.2007 року відповідачем прийняте рішення № 2 про застосування до ПриватБанку штрафу в розмірі 3362,00 гривні, які підлягають перерахуванню на рахунок управління ПФУ в Славутському районі протягом десяти робочих днів з дня одержання рішення.

Позивач суми штрафу не рахунок відповідача не перерахував, однак звернувся до суду із позовом про визнання незаконним та скасування вказаного рішення.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 106 Закону органами Пенсійного фонду за несвоєчасну виплату і доставку сум пенсійних виплат одержувачам або несвоєчасне зарахування їх на банківські рахунки пенсіонерів, або несвоєчасне повернення на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду чи Накопичувального фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування, на організації, у тому числі банки, які здійснюють виплату і доставку пенсій, накладається штраф у розмірі своєчасно не виплачених, не доставлених чи не зарахованих або своєчасно не повернених сум пенсійних виплат.

Відповідно до п. 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596 (далі - Порядок) у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії та грошової допомоги уповноважений банк зобов'язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, і зробити відповідну помітку у примірнику списку на зарахування пенсій та допомоги, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення. Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду та соціального захисту населення не пізніше наступного дня надходження відомостей про смерть одержувача.

Відповідно до ст. 25 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач перерахував пенсію пенсіонерам, які померли до моменту перерахування. Позивач на момент зарахування коштів на рахунки пенсіонерів не мав відомостей про їх смерть. Такі відомості надійшли позивачу після виконання ним зобов'язань по зарахуванню пенсії на рахунки пенсіонерів. Вказані суми пенсій не можуть переходити у власність фізичної особи, яка померла, а отже, відповідно до статей 1218, 1219 Цивільного кодексу України, ці суми не можуть входити до складу спадщини і спадкоємці на них претендувати не можуть.

Згідно із Законом України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" ініціювання переказу проводиться шляхом подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа (ст. 21 п. 21.1 пп.1). Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача (ст. 30 п. 30.1).

Згідно статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

Відповідно до пункту 13 Порядку суми пенсій, які були зараховані на рахунки пенсіонерів після їх смерті, підлягають поверненню уповноваженим банком. Однак, у договорах з пенсіонерами банк не обумовив списання за таких умов коштів з рахунків клієнта. Оскільки ці кошти перераховані Пенсійним фондом після смерті пенсіонерів, і не можуть їм належати, тому суд вважає, що вони підлягають поверненню Пенсійному фонду за рішенням суду.

Відповідно до пункту 20 Порядку банк зарахував кошти, перераховані Пенсійним фондом в установлений строк на рахунок одержувачів на підставі документів відповідача, на виконання його розпорядження та умов договору з ним, на час зарахування коштів банк не мав відомостей про смерть одержувачів коштів.

В пункті 11 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на який посилається відповідач, не встановлена відповідальність установи банку за неповернення Пенсійному фонду України належним чином зарахованих коштів із рахунку громадянина. За викладених обставин відсутні підстави для застосування до позивача вказаних штрафних санкцій.

Тому вимогу позивача суд вважає обгрунтованою, тобто такою, що підлягає задоволенню. Рішення № 2 від 02.08.2007 року слід визнати незаконним та скасувати.

Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не беруться, оскільки спростовуються матеріалами справи та нормами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 94 та Прикінцевих і перехідних положень КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3,40 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п. 3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Славутскому районі та м. Славута Хмельницької області м. Славута № 2 від 02.08.2007 року про застосування штрафу.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" від імені якого діє директор Хмельницької філії (29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 19, код 22772795) 3,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено, КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Постанова оформлена та підписана 28.03.2008 року.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.