ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.08 Справа № 11/85

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Боржієвській Л.А.

По справі:

За позовом: Державного підприємства „Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ

До відповідача: Відкрито акціонерного товариства „Дрогобицький машино-будівельний завод”, м.Дрогобч

Про стягнення 42305,00грн.

У відкритому судовому засіданні взяли участь представники:

Від позивача: Матова-предст.доручення№ 43 від 01.01.2008року

Від відповідача: Петрик-предст.доручення б/н від 12.01.2008року

Суть позову:

Розглядається справа за позовом Державного підприємства „Придніпровська залізниця” про стягнення із Відкрито акціонерного товариства „Дрогобицький машино-будівельний завод” 42305,00грн. боргу.

Ухвалою господарського суду від 20.03.2008року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 10.04.2008року.

Для надання сторонам можливості подання додаткових доказів по суті спору, судом було відкладено розгляд справи.

Від фіксації судового процесу представники стороін відмовились.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

28.09.2007року зі станції Дрогобич Львівської залізниці на станцію призначення Євпаторія-товарна Придністровської залізниці відкрите акціонерне товариство „Дрогобицький машинобудівельний завод” відправило вантаж –блок очистки газу, у вагоні № 66598350 по накладній № 36120810.

Одержувачем, який був вказаний в накладній відповідачем, є ДАТ „Чорноморнафтогаз” з кодом одержувача 7166.

02.10.2007року при перевірці на станції призначення Євпаторія-товарна перевізних документів (накладної № 36120810) було з’ясовано, що в перевізному документі код одержувача вказаний невірно. Правильний код –3500, що підтверджується договором на організацію перевезення вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № ПР/4ТХ-04-525/НЮ–2069п від 26.08.2004року.

відповідно до п.2.1 розділу 2 „Правил оформлення перевізних документів”, зареєстрованих Міністерством юстиції України від 24.11.2000року за № 863/5084 вантажовідправником заповнюються такі графи комплекту перевізних документів, як „Одержувач” –зазначаються точне і повне найменування одержувача та його цифровий код.

Згідно з п.5.5 розділу 5 „Правил оформлення перевізних документів”, якщо під час перевезення вантажу або станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно ст. 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником вказаних відомостей засвідчується актом загальної форми.

За даним фактом, згідно п. 3 „Правил складання актів”, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002року за № 334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.08.2002року за № 567/6855 був складений акт загальної форми № 58 від 02.10.2007року. Представник одержувача від підпису вищезазначеного акта відмовився, про що складено акт загальної форми № 59.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України, штраф підлягає стягненню у розмірі п’ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Згідно накладної № 36120810 розмір провізної плати за всю відстань перевезення складає –8461,00грн. Таким чином, на станції Євпаторія товарна нарахований штраф у розмірі 42305,00грн.

Дану суму позивач просить суд стягнути із відповідача шляхом подання позову до суду.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають до задоволенню частково з огляду на наступне:

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невірно зазначений відповідачем одержувача вантажу в накладній № 36120810, за що відповідачу нарахований штраф у розмірі п’ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення відповідно до ст. 118 Статуту залізниці України.

Відповідач проти факту допущеної описки не заперечує, однак зазначає, що нарахований позивачем штраф не є спів розмірним нанесеній позивачу шкоді, оскільки решту реквізитів зазначено вірно, а одержувач - ДАТ „Чорноморнафтогаз” є великим і відомим підприємством, на адресу якого від позивача щоденно надходять тони вантажів.

Проаналізувавши аргументи наведені сторонами в підтвердження своєї позиції, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом їх зменшення на 50%. При цьому, суд виходив із наступного:

Виходячи із ст. ст. 118, 122 Статуту, можна констатувати, що штраф в розмірі п’ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення ст. 118 Статуту встановлений за порушення Правил перевезення небезпечних вантажів, перевезення яких загрожує залізниці України аваріями і збитками, або вже призвела до таких негативних наслідків. Оскільки загроза безпеці на залізничному транспорті навколишньому середовищу і людям від небезпечного вантажу існує на протязі усього шляху його перевезення, Статут встановлює і відповідальність відправника у вигляді плати за перевезення за всю відстань перевезення, помножену на п’ять разів.

В той же час ст. 122 Статуту передбачає відповідальність відправника за інші правопорушення, не пов’язані з можливою небезпекою для залізниці самого вантажу, менш значні, ніж ті, що зазначені в ст. 118 Статут, а саме: неправильно зазначені в накладній маса, кількість місць вантажу, його назва, код і адреса одержувача. Разом з тим штраф за ці порушення повинен визначатися згідно ст. 188 Статут, тобто теж в розмірі п’ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України:

-          у разі якщо належні до сплаті штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

-          Якщо порушення зобов’язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з врахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Це положення доповнюється також і змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якого розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення та положенням п.3 ст. 83 ГПК України, згідно якого господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір нестойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

Згідно зі ст. 306 ГК України перевезення вантажів у цьому Кодексу визначається як господарська діяльність, пов’язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб’єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Отже, відносини перевезення вантажів залізничним транспортом є господарськими відносинами та підлягають правовому регулюванню Господарським кодексом України (ст.. 7 цього Кодексу).

Судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. 49, 82-84, 116 ГПК України,

суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з Відкрито акціонерного товариства „Дрогобицький машино-будівельний завод”, м.Дрогобч, вул. Бориславська, 51/1 ()

на користь Державного підприємства „Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ, вул..К.Маркса, 108 () 21152,50грн. основного боргу, 211,53грн. держмита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В рештій частині позову відмовити.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя