ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2008 р. Справа № 16/120-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонського обласного відділення професійної спілки таксистів України, м. Херсон

до Херсонської міської Ради, м. Херсон

третя особа: ДПІ у місті Херсоні

За участю представників сторін:

від позивача: Білецький О. В.дов. № б/н від 25.02.2008р., Поспілько С. І. (голова ХОВ професійної спілки таксистів України);

від відповідача: не прибув;

від третьої особи: не прибув.

Херсонське обласне відділення професійної спілки таксистів України (позивач) звернулося до суду з позовом про визнання нечинними рішення Херсонської міської ради (відповідач) № 712 від 31.01.08 " Про встановлення ставок єдиного податку для фінансових осіб в м. Херсоні" в частині встановлення ставок єдиного податку для фізичних осіб для пасажирських перевезень в межах міста - 200 грн. та п.11 рішення № 719 від 31.01.08 " Про міський бюджет на 2008 рік", яким вирішено " установити, що у 2008 році збільшуються ставки єдиного податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб".

В ході розгляду справи позивач просив визнати нечинним п.11 рішення № 719 від 31.01.08 " Про міський бюджет на 2008 рік" щодо збільшення ставок єдиного податку в частині збільшення ставок єдиного податку на пасажирські перевезення у межах міста.

Відповідач неодноразово не направляв свого представника в судове засідання, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Для забезпечення явки представника відповідача, яку суд визнавав обов'язковою суд 05.05.08 виніс окрему ухвал. Однак, не дивлячись на це, відповідач в судове засідання 14.05.08 не направив свого представника. Суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 23.05.08 був забезпечений позов шляхом зупинення дії спірних рішень.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши представників позивача, суд

в с т а н о в и в:

Херсонське обласне відділення професійної спілки таксистів України є юридичною особою, котра згідно до пункту 1.1. свого Положення про Херсонське обласне відділення професійної спілки таксистів України є добровільною неприбутковою громадською організацією, що об’єднує громадян, пов’язаних спільними інтересами, які здійснюють перевезення пасажирів, багажу та вантажів транспортними засобами; працівників підприємств, що здійснюють перевезення пасажирів, багажу та вантажів; підприємців і працівників підприємств усіх форм власності, діяльність яких суміжна або сприяє перевезенню пасажирів, багажу та вантажів на посередницьких засадах, незалежно від їх галузевої приналежності. За пунктами 2.1. та 2.2.5. цього Положення метою Профспілки є представництво, здійснення та захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки, а завданням серед іншого є –звернення на прохання членів Профспілки, інших працівників та з власної ініціативи до суду, господарського суду з позовними заявами на захист трудових та інших прав, а також охоронюваних законом інтересів.

Судом встановлено, що рішенням Херсонської міської ради № 712 від 31 січня 2008 року „Про встановлення ставок єдиного податку для фізичних осіб в м. Херсоні” з 1 квітня 2008 року встановлені нові ставки єдиного податку для суб’єктів підприємницької діяльності –фізичних осіб у м. Херсоні, які займаються пасажирськими перевезеннями в межах міста, що складають 200 грн. за календарний місяць.

За п.11 рішенням Херсонської міської ради № 719 від 31.01.08, опублікованого в газеті " Херсонський вісник" встановлено, що у 2008 році збільшуються ставки єдиного податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб, ринкового збору та на всі ставки орендної плати за землю у розмірі та згідно з порядком. установленими відповідними рішеннями міської ради.

Позивач не погодився із зазначеними рішеннями та вважає, що в частині встановлення ставок єдиного податку для суб’єктів підприємницької діяльності на пасажирські перевезення в межах міста в розмірі 200 грн. є незаконними, оскільки вони, на думку позивача, прийняті з порушенням вимог діючого законодавства, а саме: статті 3 Закону України „Про систему оподаткування”, відповідно до якої одним з принципів побудови системи оподаткування є стабільність - забезпечення незмінності податків і зборів (обов'язкових платежів) і їх ставок, а також податкових пільг протягом бюджетного року; статті 7 Закону України „Про систему оподаткування”, за якою ставки податків і зборів (обов'язкових платежів) встановлюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до законів України про оподаткування і не змінюються протягом бюджетного року; а також статей1,4 8, 9, 12 Закону України "Про засади регуляторної політики у сфері господарської діяльності", згідно до яких стосовно кожного регуляторного акту має проводитись аналіз регуляторного впливу, а також проект акту повинен бути оприлюднений.

Згідно до положень статті 3 Закону України "Про систему оподаткування" одним з принципів побудови системи оподаткування є стабільність - забезпечення незмінності податків і зборів (обов'язкових платежів) і їх ставок, а також податкових пільг протягом бюджетного року. Відповідно до статті 7 вказаного Закону, ставки податків і зборів (обов'язкових платежів) встановлюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до законів України про оподаткування і не змінюються протягом бюджетного року.

За статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В свою чергу, у відповідності зі статтею 2 Закону України „Про місцеве самоврядування” місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Статтею 4 цього ж Закону передбачені основні принципи місцевого самоврядування: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування.

Із огляду матеріалів справи та аналізу приведеного законодавства суд дійшов до висновку, що відповідачем спірне рішення №712 прийнято з порушенням вказаних правових норм, оскільки прийнято з питання зміни ставки єдиного податку протягом бюджетного року, яким у відповідності до частини 1 статті 3 Бюджетного кодексу України є календарний рік, який починається з 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Таким чином рішення про зміни розміру ставок податків міська рада вводити в дію з 1 січня наступного року.

Згідно статті 1 Закону України "Про засади регуляторної політики у сфері господарської діяльності" регуляторний акт це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання. Регуляторним органом є також орган місцевого самоврядування.

Тобто виходячи з положень вказаної статті рішення Херсонської міської ради, яка є регуляторним органом, про встановлення ставок єдиного податку –є регуляторним актом до якого застосовуються положення Закону України "Про засади регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до статті 4 цього Закону принципами державної регуляторної політики є: доцільність, ефективність, збалансованість, передбачуваність, прозорість та врахування громадської думки - відкритість для фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань дій регуляторних органів на всіх етапах їх регуляторної діяльності, обов'язковий розгляд регуляторними органами ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями, обов'язковість і своєчасність доведення прийнятих регуляторних актів до відома фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, інформування громадськості про здійснення регуляторної діяльності. Згідно статті 8 Закону стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу. Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій. А у відповідності зі статтею 9 зазначеного Закону кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань. За статтею 12 Закону регуляторні акти, прийняті органами або посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються у засобах масової інформації відповідних рад, а у разі відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, не пізніше як у десятиденний термін після їх прийняття та оприлюднення.

В той же час, в порушення зазначених вимог Закону України "Про засади регуляторної політики у сфері господарської діяльності" Херсонська міська рада не розробила аналіз регулятивного впливу, не оприлюднила проект регуляторного акту, а після прийняття і сам акт (рішення № 712), чим позбавила права суб’єктів господарювання, в тому числі і позивача, висловлювати свої зауваження та пропозиції, а отже позбавила права вирішувати питання місцевого значення передбачене статтею 2 Закону України "Про місцеве самоврядування".

При таких обставинах суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання нечинним рішення Херсонської міської ради № 712 від 31.01.08.

Оскільки п.11 рішення Херсонської міської ради №719 від 31.01.08 в частині збільшення ставок єдиного податку приймався з урахуванням збільшення ставок єдиного податку за рішенням № 712, то суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги і в цій частині.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 160-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати нечинним рішення та відповідний додаток до рішення Херсонської міської ради № 712 від 31.01.08р. "Про встановлення ставок єдиного податку для фізичних осіб в місті Херсоні" в частині встановлення ставок єдиного податку на пасажирські перевезення в межах міста (до 200 грн.).

3. Визнати нечинним п. 11 рішення Херсонської міської ради № 719 від 31.01.08 "Про міський бюджет на 2008р." в частині збільшення ставок єдиного податку на пасажирські перевезення у межах міста

4. Скасувати ухвалу про забезпечення позову від 25.03.2008р.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Л.М. Немченко

Повний текс постанови виготовлено

відповідно до ст. 163 КАС України 21 травня 2008 р.