СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

05 червня 2008 року

Справа № 2-6/746-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Котлярової О.Л.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився, товариства з обмеженою відповідальністю "Відпочинок-Сервіс";

відповідача: не з'явився, Феодосійської міської ради;

розглянувши апеляційну скаргу Феодосійської міської ради на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Шкуро В.М.) від 13.03.2008 у справі № 2-6/746-2008

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Відпочинок-Сервіс" (вул. Вересаєва, 12, місто Феодосія, Автономна Республіка Крим, 98100)

до Феодосійської міської ради

(вул. Земська, 4, місто Феодосія, Автономна Республіка Крим, 98100)

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 13 березня 2008 року у справі № 2-6/746-2008 (суддя Шкуро В.М.) частково задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю „Відпочинок-Сервіс” до Феодосійської міської ради.

Визнано недійсним речення перше пункту 2 рішення 24 сесії 5 скликання Феодосійської міської ради від 31 жовтня 2007 року № 1208 „Про результати перевірки використання земельних ділянок” наступного змісту: „пункт 1.5 рішення 28 міської сесії 24 скликання від 18 червня 2004 року № 1520 „Про затвердження актів вибору та обстеження земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків” і пункт 2 рішення 29 сесії 24 скликання від 02 липня 2004 року № 1577 „Про надання земельних ділянок для будівництва багатоквартирних житлових будинків” вважати такими, що втратили силу”.

В іншій частині у позові відмовлено.

З Феодосійської міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Відпочинок-Сервіс” стягнуто 42,50 грн. державного мита та 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з постановленим судовим актом, Феодосійська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, у позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована посиланнями Феодосійської міської ради на порушення господарським судом Автономної Республіки Крим норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування всіх обставин справи.

Від товариства з обмеженою відповідальністю „Відпочинок-Сервіс” надійшов відзив на апеляційну скаргу Феодосійської міської ради, у якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Автономної Республіки Крим - без змін.

По справі оголошувалась перерва з 03 червня 2008 року по 05 червня 2006 року.

Після оголошеної перерви у судове засідання 05 червня 2008 року представники сторін не з’явились, оскільки явка представників сторін не визнавалась обов’язковою та є правом, а не обов’язком учасників судового процесу, судова колегія ухвалила можливим розглянути справу за відсутністю учасників судового процесу за наявними в матеріалах справи доказами.

Повторно розглянувши матеріали справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

У січні 2008 року товариство з обмеженою відповідальністю „Відпочинок-Сервіс” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Феодосійської міської ради та просило визнати недійсним рішення 24 сесії 5 скликання Феодосійської міської ради від 31 жовтня 2007 року № 1208, вважаючи, що зазначеним актом порушено право позивача на оренду земельної ділянки, розташованої за адресою: місто Феодосія, пров. Шаумяна (район кафе „Київ”).

Відповідач, заперечуючи проти позову, вважає його безпідставним, оскільки право користування товариства з обмеженою відповідальністю „Відпочинок-Сервіс” спірною земельною ділянкою припинилось на підставі закону, а оспорюваним актом Феодосійської міської ради лише підтверджено даний факт шляхом визнання рішення про надання земельної ділянки таким, що втратило силу.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим мотивоване посиланнями на норми Закону України „Про планування і забудову територій” від 20 квітня 2000 року № 1699-III та Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх у судовому засіданні 03 червня 2008 року представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення господарського суду Автономної Республіки Крим виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 4 статті 24 Закону України „Про планування і забудову територій” у разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об'єкта.

Частиною 5 статті 24 Закону України „Про планування і забудову територій” закріплено, що дозвіл на будівництво дає право замовникам на отримання вихідних даних на проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно з частиною 15 статті 24 Закону України „Про планування і забудову територій” у разі, якщо фізична або юридична особа не розпочала будівельні роботи протягом двох років від дня отримання дозволу на будівництво об'єкта містобудування, цей дозвіл втрачає чинність. Поновлення дозволу відбувається в такому ж порядку, як і його надання.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням 29 сесії 24 скликання Феодосійської міської ради від 02 липня 2004 року № 1577 був затверджений проект відведення товариству з обмеженою відповідальністю „Відпочинок-Сервіс” земельної ділянки площею 0,2200 га для будівництва та обслуговування багатоповерхового житлового будинку по пров. Шаумяна (район кафе „Київ”) в місті Феодосії.

На підставі зазначеного рішення між Феодосійською міською радою (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „Відпочинок-Сервіс” (орендар) 26 липня 2004 року був укладений договір оренди вищезгаданої земельної ділянки.

Судом встановлено, що відповідачем здійснена перевірка дотримання позивачем вимог земельного та містобудівного законодавства. За результатами перевірки складено акт від 08 жовтня 2007 року, зі змісту якого випливає, що земельна ділянка площею 0,2200 га, надана товариству з обмеженою відповідальністю „Відпочинок-Сервіс” на умовах оренди для будівництва та обслуговування багатоповерхового житлового будинку, не освоєна, що у подальшому стало підставою для прийняття оспорюваних рішень.

Як правильно визначив суд першої інстанції, за умови прийняття місцевою радою рішення про надання земельної ділянки із земель комунальної власності для розміщення об’єкта містобудування, одержання дозволу на будівництво об’єкту містобудування від її виконавчого органу вже не вимагається.

Відповідно до положень частини 15 статті 24 Закону України „Про планування і забудову територій” про втрату чинності дозволу у разі, якщо фізична або юридична особа не розпочала будівельні роботи протягом двох років від дня отримання дозволу на будівництво об'єкта містобудування, рішення ради вже не може розглядатися як дозвіл на будівництво об’єкту містобудування, однак як акт ради з питань регулювання земельних відносин, рішення ради про передачу земельної ділянки в оренду зберігає силу.

Однак, частина 15 статті 24 Закону України „Про планування і забудову територій” не виключає можливості поновлення дозволу на будівництво об’єкту містобудування.

Згідно зі статтею 31 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, належить надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об'єктів містобудування незалежно від форм власності.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що відповідач, діючи в межах своєї компетенції, допустив невірне трактування та застосування правової норми, а саме, частини 15 статті 24 Закону України „Про планування і забудову територій” в частині ототожнення втрати чинності дозволу на будівництво з втратою взагалі чинності рішенням органа місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування та затвердження проекту її відведення.

Також судова колегія не вбачає правових підстав для визнання таким, що втратив силу, пункту 1.5 рішення 28 міської сесії 24 скликання від 18 червня 2004 року № 1520 „Про затвердження актів вибору та обстеження земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків”, оскільки частиною 1 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Відповідно до частини 3 статті 123 Земельного кодексу України юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частиною 6 статті 123 Земельного кодексу України Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Отже, саме рішення 29 сесії 24 скликання від 02 липня 2004 року № 1577 „Про надання земельних ділянок для будівництва багатоквартирних житлових будинків” було підставою для укладення у наступному договору оренди земельної ділянки і, як наслідок, створило для сторін певні права та обов’язки, тоді як рішення про затвердження актів вибору та обстеження земельних ділянок є процедурним і підстави для визнання його втратившим чинність відсутні.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія вважає, що оскаржений судовий акт відповідає вимогам закону і матеріалам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 101, пунктом 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Феодосійської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.03.2008 у справі № 2-6/746-2008 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                І.В. Антонова

О.Л. Котлярова