ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2008 р.

Справа № 3/38

за позовом: ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул.Петрушевича, 1, м. Івано-Франківськ, 76000

до відповідача: Приватного підприємства "Віадук", вул. Грушевського, 11/42, м. Івано-Франківськ,76000

про стягнення 23844,75 грн. боргу

Cуддя Фрич Марія Миколаївна

При секретарі Михалевич Андрій Дмитрович

Представники:

Від позивача: Федорів В.І.- представник, (довіреність № 339/01-ю від 27.03.07р.)

СУТЬ СПОРУ: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 23 844 грн. 75 коп. заборгованості.

Справа розглядалась з оголошенням перерви 24.04.08р.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись при цьому на:

- договір підряду від 02.11.2006р. № 1, укладений між ним та відповідачем, згідно умов якого Позивач прийняв на себе виконання робіт по благоустрою території Верховинської середньої школи, а Відповідач зобов"язався приймати виконані роботи раз на місяць по акту ф. 2 та ф. 3.;

- виконання своїх зобов"язань за договором підряду, що підтверджується актами виконаних робіт за грудень 2006р. та довідками про вартість виконаних робіт за той же період;

- часткове виконання відповідачем своїх зобов"язань, внаслідок чого заборгованість відповідача становить 23 844 грн. 75 коп.;

- претензію № 244 від 01.10.07р. з проханням оплатити богр, яку відповідачем залишено без виконання;

- статтю 526 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов"язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позов.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, враховуючи вимоги діючого законодавства, встановив наступне.

02.11.2006р. між ПП "Віадук" (Генпідрядник) та філією "Верховинський райавтодор" дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" (Субпідрядник) укладено договір підряду № 1, згідно умов якого Субпідрядник (Позивач) прийняв на себе виконання робіт по благоустрою території Верховинської середньої школи, а Генпідрядник (Відповідач) зобов"язався приймати виконані роботи раз на місяць по акту ф. 2 та ф. 3.

Пунктом 1. розділу "Обов"язки сторін" передбачено, що Субпідрядник зобов"язується вчасно проводити роботи і подавати в кінці місяця акт виконання ф. 2 та розрахунок затрат і матеріалів, а п. 2. цього ж розділу передбачено, що Генпідрядник зобов"язується проводити прийом виконаних робіт та оплату по акту виконаних робіт ф. 2 та довідці ф. 3.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов"язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Як свідчать обставини справи, свої зобов"язання за договором позивач виконав в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт за листопад-грудень 2006р. та довідками про вартість виконаних робіт за той же період, які підписані представником відповідача.

Однак, як зазначає позивач, свої договірні зобов"язання відповідач виконав частково, внаслідок чого, на день звернення з позовною заявою до суду, його заборгованість перед позивачем становить 23 844 грн. 75 коп. та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов"язку не встановлений або визначений моментом пред"явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов"язок у семиденний строк від дня пред"явлення вимоги, якщо обов"язок негайоного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

01.10.2007р. позивач направив відповідачу претензію № 244 з вимогою сплатити заборгованість, яку відповідачем залишено без відповіді та виконання.

За таких обставин, враховуючи наведене, беручи до уваги доводи позивача, відсутність доказів в їх спростування та доказів про погашення суми боргу, що свідчить про невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов”язань, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення 23 844 грн. 75 коп. заборгованості обгрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача щодо того, що роботи виконано позивачем неякісно і тому позивач зобов"язаний ліквідувати брак за свій рахунок, до уваги судом не приймаються оскільки, підписані відповідачем акти є доказом виконання позивачем робіт в розмірі договірних зобов"язань, внаслідок чого позивач має право отримати оплату за їх виконання. В випадку здійснення таких робіт недоброякісно- відповідач не повинен був підписувати акти виконаних робіт, а якщо дефекти виконаних робіт мали характер скритих, тощо - то вони пови нні бути посвідчені певним чином і відшкодування збитків від проведення недоброякісних робіт заявляються в окремому порядку . Проте, в спірному випадку дотримання стороною цього порядку не доведено, суду не подано жодних доказів про наявність дефектів в проведених роботах по договору підряду -1 від 2 листопада 2006р. Таким чином, доводи відповідача є необгрунтованими.

Судові витрати понесені позивачем, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід поклати на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Приватного підприємства "Віадук", вул. Грушевського, 11/42, м. Івано-Франківськ, 76000 (р/р 6 в Львівському філіалі АБ "Експрес-банк", м. Стрий, МФО 325956) на користь ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул.Петрушевича, 1, м. Івано-Франківськ, 76000 (р/р 260043585 в Івано-Франківській обласній дирекції АППБ "Аваль", МФО 336462 код 31790584) - 23 844 грн. 75 коп. заборгованості, 238 грн. 45 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезепечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                            Фрич Марія Миколаївна

рішення підписане 09.07.08

Виготовлено в АС "Діловодство суду"________________ Бабінець Уляна Василівна