СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

27 лютого 2008 року

Справа № 2-7/14904-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна О.А.,

суддів                                                                      Дугаренко О.В.,

Ткаченка М.І.,

за участю представників сторін:

представник позивача: Поляков Дмитро Олександрович, довіреність № 02-01/08 від 01.08.07, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮВ & К";

представник відповідача: Медарь Наталія Володимирівна, довіреність № 24/01-55/2325 від 07.11.07, Сімферопольська міська рада

розглянувши апеляційну скаргу Сімферопольської міської ради на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 20 грудня 2007 року у справі № 2-7/14904-2007

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВ & К" (вул. Севастопольська, 55а, Сімферополь, 95021)

до           Сімферопольської міської ради (вул. Толстого, 15, Сімферополь, 95000)

про спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 грудня 2007 року у справі № 2-7/14904-2007 (суддя І.І. Дворний) задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” до Сімферопольської міської ради.

Сімферопольська міська рада зобов'язана поновити укладений 24 січня 2006 року між Сімферопольською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” договір оренди земельної ділянки площею 0,0500 га, розташованої по вул. 60 років Жовтня, 3 в місті Сімферополі, строком на два роки.

Рішення суду обґрунтовано тим, що статтею 33 Закону України „Про оренду землі” передбачено переважне право орендаря, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, на поновлення договору. Враховуючи те, що товариство з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” належним чином виконувало зобов’язання за договором оренди від 24 січня 2006 року, господарський суд Автономної Республіки Крим дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, Сімферопольська міська рада звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована посиланнями Сімферопольської міської ради на порушення господарським судом Автономної Республіки Крим норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування всіх обставин справи. Зокрема апелянт вказує на те, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не прийнятий до уваги той факт, що листом-повідомленням від 12 листопада 2007 року Сімферопольська міська рада повідомила товариство з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” про відсутність наміру щодо продовження договору оренди.

Повторно розглянувши матеріали справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

Товариству з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” відповідно до пункту 5.26 рішення Сімферопольської міської ради № 480 від 27 жовтня 2005 року в короткострокову оренду строком на 2 роки була надана земельна ділянка площею 0,0500 га по вул. 60 років Жовтня, 3 для будівництва автозаправної станції.

24 січня 2006 року на підставі вказаного рішення між Сімферопольською міською радою (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” (Орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки.

Пунктом 1 зазначеного договору передбачалось, що Орендодавець надає, а орендар приймає в короткострокове платне користування земельну ділянку для будівництва автозаправної станції, яка знаходиться за адресою: місто Сімферополь, вул. 60 років Жовтня, З, план (схема) якої є невід'ємною частиною цього договору, кадастровий номер 01 101 000 00: 03:008:0049.

Відповідно до пункту 3.1 договору оренди від 24 січня 2006 року строк дії договору - 2 роки, а саме: до 27 жовтня 2007 року.

Згідно із пунктом 3.2 договору оренди від 24 січня 2006 року Орендар, що виконував належним чином зобов'язання у відповідності з умовами договору, після закінчення терміну дії договору, при інших рівних умовах, має переважне право на відновлення договору оренди.

На підставі зазначеного пункту договору товариство з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” листом № 14 від 06 вересня 2007 року звернулось до Сімферопольської міської ради з проханням поновити строк оренди земельної ділянки, однак відповіді не одержало.

Відповідно до статті 35 Закону України „Про оренду землі” спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Враховуючи положення вказаної правової норми, товариство з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою, в якій просить зобов'язати Сімферопольську міську раду продовжити договір оренди земельної ділянки № 2-99 від 24 січня 2006 року, що розташована за адресою: місто Сімферополь, вул. 60 років Жовтня, 3, площею 0,0500 га, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що недотримання Сімферопольською міською радою строків розгляду клопотання про поновлення строку договору порушує права товариства з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” як землекористувача, який згідно з Законом України „Про оренду землі” має переважне право на відновлення договору оренди.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 13 Конституції України визначено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до статей 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об’єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальної громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Статтею 116 Земельного кодексу України закріплено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Сімферопольської міської ради № 480 від 27 жовтня 2005 року між Сімферопольською міською радою (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” (Орендар) був укладений короткостроковий договір оренди земельної ділянки площею 0,0500 га по вул. 60 років Жовтня, 3 для будівництва автозаправної станції зі строком дії –до 27 жовтня 2007 року.

Відповідно до статті 33 Закону України „Про оренду землі” після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

Аналіз наведеної норми земельного законодавства дозволяє зробити висновок, що основними умовами, які необхідні та достатні для виникнення та реалізації орендарем переважного права на поновлення договору, є:

належне виконання обов'язків відповідно до умов договору;

закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі;

повідомлення орендодавця про намір орендаря щодо поновлення договору.

Матеріали справи не містять доказів які б свідчили про неналежне виконання товариством з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” своїх обов'язків під час дії договору оренди земельної ділянки.

Строк договору оренди, як вже зазначалось, відповідно до пункту 3.1 договору оренди від 24 січня 2006 року - 2 роки, а саме: до 27 жовтня 2007 року, тобто на момент звернення до суду –29 жовтня 2007 року –з позовом про захист порушеного права строк дії договору скінчився.

Крім того, листом № 14 від 06 вересня 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” як землекористувач та як особа, що має переважне право на поновлення строку договору оренду звернулось до Сімферопольської міської ради з проханням вирішити зазначене питання.

Одночасно суд апеляційної інстанції вказує, що згідно з частиною 1 статті 19 Закону України „Про оренду землі” строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

В силу частини 1 статті 31 Закону України „Про оренду землі” договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Стаття 33 Закону України „Про оренду землі” визначено переважне право на поновлення договору, отже вказаною нормою не передбачений порядок автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки, а лише закріплено, що в цьому разі договір підлягає поновленню.

Разом з тим, відповідно до пункту 34 статті 26 та пункту 2 статті 77 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному засіданні ради –сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” як землекористувач та як особа, що має переважне право на поновлення строку договору оренду, листом № 14 від 06 вересня 2007 року звернулось до Сімферопольської міської ради з проханням вирішити зазначене питання.

Слід вказати, що чинним земельним законодавством не визначений порядок поновлення строку договору оренди та реалізації переважного права на таке поновлення, однак статтею 16 Закону України „Про оренду землі” передбачено, що особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Статтею 123 Земельного кодексу України встановлено місячний строк для розгляду відповідних заяв (клопотань) та прийняття рішення про надання земельної ділянки у користування.

Пунктом 9 статті 123 Земельного кодексу України визначено, що відмову органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що невирішення Сімферопольською міською радою питання про поновлення строку договору оренди від 24 січня 2006 року у строк та у порядку, визначені статтею 123 Земельного кодексу України, за умовами дотримання товариством з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” вимог статті 33 Закону України „Про оренду землі” щодо підстав, які необхідні та достатні для виникнення та реалізації орендарем переважного права на поновлення договору, є порушенням переважного права товариства з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” на поновлення договору, яке відповідно до вимог статті 15 Цивільного кодексу України та статті 123 Земельного кодексу України підлягає судовому захисту.

Повідомлення Сімферопольської міської ради № 24/01-13/2351 від 12 листопада 2007 року, відповідно до якого товариства з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” було проінформовано про відсутність наміру продовжити строк дії договору оренди, не може розглядатися як належне вирішення питання про поновлення договору, оскільки як вже зазначалось питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішуються на пленарному засіданні ради –сесії шляхом прийняття відповідних рішень.

Крім того, вказане повідомлення мотивоване тим, що наявні чисельні скарги мешканців мікрорайону, висунуті проти будівництва автозаправного комплексу, та тим, що рішенням Залізничного районного суду міста Сімферополя від 16 березня 2007 року у справі № 2а-136/07 був скасований пункт 5.26 рішення Сімферопольської міської ради № 480 від 27 жовтня 2005 року.

Однак, згідно із статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Сімферопольська міська рада всупереч наведеним нормам процесуального законодавства відповідні скарги мешканців не представила, а постанова Залізничного районного суду міста Сімферополя від 16 березня 2007 року у справі № 2а-136/07 була скасована Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 вересня 2007 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками господарського суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „ЮВ & К” господарським судом першої інстанції та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Сімферопольської міської ради.

Керуючись статтями 101, пунктом 1 частини 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Сімферопольської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 грудня 2007 року у справі № 2-7/14904-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  О.А.Латинін

Судді                                                                                О.В. Дугаренко

М.І. Ткаченко