ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2008 р.

№ 2-13/14201-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційного подання

прокурора Автономної Республіки Крим

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.03.2008 р.

у справі

господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом

Державного господарського об’єднання "Концерн "Військторгсервіс" в особі філії "Кримське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс"

до

1.Новофедорівської селищної ради,

2.Виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради

про

визнання недійсним рішення та визнання права власності

за участю представників сторін:

від позивача: Косань В.Л. за дов. від 24.01.2008р. №34,

від відповідача 1: не з’явився,

від відповідача 2: не з’явився,

прокурора ГПУ: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Державне господарське об'єднання "Концерн "Військторгсервіс" в особі філії "Кримське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з уточненим позовом до Новофедорівської селищної ради, Виконавчого комітету Новофедорівської селищної Ради про:

- визнання незаконним та скасування рішення Новофедорівської селищної ради № 262 від 04.01.2005 року;

- визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради № 203 від 11.08.2006 року "Про визнання Права власності на нерухоме майно" за Новофедоріською селищною радою у частині наступних об’єктів: - комбінат побутового обслуговування, літер "А", загальною площею 358,2 кв.м., площа забудови 180,8 кв.м. в смт. Новофедорівка по вул. Севастопольська, 1, - магазин, літер "А", загальною площею 165,9 кв.м.; кафе, літер "Б", загальною площею 265,2 кв.м.; магазин, літер "В", загальною площею 122,2 кв.м.; кіоск, літер "Г", загальною площею 21,8 кв.м. в смт. Новофедорівка, по вул. Марченко, 2е, - підсобне господарство, літер "А" загальною площею 528,3 кв.м. в смт. Ііовофедорівка, вул. Сердюкова, 17;

- визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради № 205 від 11.08.2006 року "Про визнання права власності на нерухоме майно" за Новофедоріською селищною радою у частині наступних об’єктів: - комбінат побутового обслуговування, літер "А", загальною площею 358,2 кв.м., площа забудови 180,8 кв.м. в смт. Новофедорівка по вул. Севастопольська, 1; - магазин, літер "А", загальною площею 165,9 кв.м.; кафе, літер "Б", загальною площею 265,2 кв.м.; магазин, літер "В", загальною площею 122,2 кв.м.; кіоск, літер "Г", загальною площею 21,8 кв.м. в смт. Новофедорівка, по вул. Марченко, 2е; - підсобне господарство, літер "А"загальною площею 528,3 кв.м. в смт. Новофедорівка, вул. Сердюкова, 17;

- скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, здійснену на підставі рішення виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради № 203 від 11.08.2006 року і рішення виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради № 205 від 11.08.2006 року за Новофедорівською селищною радою: - на нежитлові приміщення комбінату побутового обслуговування, розташовані в АР Крим Сакський район смт. Новофедорівка, вул. Севастопольська, 1, які складаються з літ. "А", загальною площею 358,2 кв.м.; - на нежитлові приміщення, розташовані в АР Крим Сакський район смт. Новофедорівка, вул. Марченко, 2-е, які складаються з літ "А" магазин, загальною площею 165,9 кв.м., літ "В" - магазин, загальною площею 122,2 кв.м., літ "Г" –кіоск, загальною площею 21,8 кв.м., літ "Б"- кафе, загальною площею 265,2 кв.м.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.12.2007р., залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.03.2008р. по справі № 2-13/14201-2007 позов задоволено.

Судові рішення мотивовані обґрунтованістю позовних вимог з посиланням на ст.ст. 135, 136, 141 Господарського кодексу України, ст.ст. 34, 37 Закону України "Про власність".

Не погоджуючись із вказаною постановою та рішенням у даній справі, Новофедорівська селищна рада звернулось з касаційною скаргою, а прокурор Автономної Республіки Крим з касаційним поданням до Вищого господарського суду України, в яких просять їх скасувати та в першому випадку позов залишити без розгляду, а в другому - справу направити на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідач -1, -2, прокурор ГПУ не реалізували своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним касаційну скаргу Новофедорівської селищної ради задовольнити частково, а касаційне подання прокурора Автономної Республіки Крим задовольнити повністю, враховуючи наступне.

Розглядаючи касаційну скаргу та перевіряючи юридичну оцінку обставин справи і повноту їх встановлення у відповідності до приписів ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція вважає за необхідне зазначити наступне.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Резолютивна частина рішення повинна містити чіткі та безумовні висновки, що ґрунтуються на аналізі та оцінці фактичних обставин викладених у його мотивувальній частині, та відповідати застосованим до спірних відносин нормам права.

Постанова суду апеляційної інстанції та рішення місцевого суду не відповідають зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, задовольняючи позов попередні суди виходили з того, що з 1991 року на балансі Воєнторгу № 95 Державного підприємства Міністерства оборони України "Кримське управління військової торгівлі" знаходяться об’єкти нерухомого майна що розташовуються за адресою: Сакский р-н, смт. Новофедорівка: комбінат побутового обслуговування, підсобне господарство, магазин, кафе, магазин, кіоск, павільйон (вул. Марченка, 2 е), які будувалися за рахунок державних засобів і були передані на баланс Воєнторгу № 676 на підставі наказу начальника Сакського гарнізону № 106 від 25 грудня 1991 року, виданого на підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 05.08 1985 року № 724 "Про заходи для подальшого розвитку матеріально-технічної бази торгівлі і громадського харчування до 2000 року".

04.01.2005          року на підставі Директиви Міністра Оборони України № Д-49 від 03.11.2004р. Новофедорівська селищна рада прийняла рішення № 262,

яким надала згоду на приймання у комунальну власність Новофедорівської

територіальної громади об’єктів Міністерства Оборони України.

Однак при цьому саме рішення № 262 від 04.01.2005р. Новофедорівської селищної ради в матеріалах справи відсутнє і предметом дослідження у господарському суді як 1-ї так і 2-ї інстанцій не було, з огляду на що рішення про його скасування не можна визнати законним та обґрунтованим.

Судами також встановлено, що 11.08.2006року на підставі Директиви Міністерства оборони України від 03.11.2004р. №Д-49 "Про безкоштовну передачу військового майна в комунальну власність" територіальної громади смт. Новофедорівка" виконавчим комітетом Новофедорівскої селищної ради були прийняти рішення № 203 та 205 "Про визнання права власності на нерухоме майно, передане Міністерством Оборони України, розташоване на території Новофедорівської територіальної громади: комбінат побутового обслуговування, адміністративно-господарський комплекс (вул. Марченко,2а), магазин, кафе, магазин, кіоск (вул. Марченко, 2Е), підсобне господарство, дитячий садок, пожежне депо, за Новофедорівською селищною радою."

Оцінивши наявні у справі докази, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що Директива Міністра Оборони України № Д-49 від 03.11.2004р. не поширюється на майно Державного підприємства Міністерства оборони України "Кримське управління військової торгівлі" тому що воно не є військовим майном, а є майном державного підприємства яке закріплене за підприємством і належить йому на праві повного господарського відання і утримується за рахунок коштів підприємства.

Крім того, господарський суд 1-ї та 2-ї інстанції стверджують, що всупереч Постанови КМУ №1482 від 21.09.1991 року, якою затверджено порядок передачі права власності, трудовий колектив Державного підприємства Міністерства оборони України "Кримське управління військової торгівлі" згоди на передачу майна до комунальної власності не надавало. Жодного погодження при передачі майна, що належить Державному підприємству Міністерства оборони України "Кримське управління військової торгівлі" з Міністерством Фінансів України, Державним комітетом статистики України, Фондом держмайна України, Міністерством економіки України не здійснено. Дозволу Міністерство оборони України Державному підприємству Міністерства оборони України "Кримському управлінню військової торгівлі" на передачу зазначених об’єктів нерухомого майна не надавало.

Однак з такими висновком та твердженням колегія не погоджується, оскільки в матеріалах справи міститься текст Директиви Міністра Оборони України № Д-49 від 03.11.2004р., який свідчить про наявність необхідних погоджень, а додаток № 1 до Директиви містить перелік нерухомого та рухового військового майна, яке передається до комунальної власності територіальної громади селища Новофедорівка, чому попередні суди належної оцінки не дали.

Слід також зазначити, що в порушення вимог ст. 101 Господарського процесуального кодексу України господарським судом апеляційної інстанції залишений без належної уваги та оцінки і доданий до апеляційної скарги Акт №39 прийому-передачі військового майна, який складений та підписаний повноважними представниками сторін.

За таких обставин, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирання нових доказів або додаткової перевірки доказів, а господарськими судами порушено вимоги ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо оцінки доказів на підставі всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, колегія вважає рішення та постанову господарських судів такими, що підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Новофедорівської селищної ради задовольнити частково.

Касаційне подання прокурора Автономної Республіки Крим задовольнити повністю.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.03.2008р. та рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.12.2007р. у справі № 2-13/14201-2007 скасувати.

Справу направити до господарського суду Автономної Республіки Крим на новий розгляд.

Головуючий суддя           В.С. Божок

Судді: Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко