ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2008 р.

№
15/176 (2-1392/04)

Вищий  господарський суд України у складі колегії
суддів:

головуючого,
судді                    М.В.Кузьменка

судді                                        І.М.Васищака,

судді                                        В.М.Палій,

розглянувши    касаційну скаргуОСОБА_1

на
рішення господарського
суду Рівненської області від 05.08.2007р. та

постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 04.12.2007р.

у
справі         №15/176

за позовом
ОСОБА_1

до                      1) Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми “Савана”;

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми “Амур”;

3) громадянки ОСОБА_2;

4) громадянина ОСОБА_3;

5) громадянина ОСОБА_4

про                    визнання недійсними рішень зборів засновників
ТОВ фірми “Савана” від

10.01.2003р. та від
30.01.2003р.,

за участю
представників сторін:

від позивача:ОСОБА_5.,
ОСОБА_6. (довіреності у справі),

від відповідача 1:
Чернобай О.В. (довіреність у справі),

від відповідача 2:
Чернобай О.В. (довіреність у справі),

від відповідача 3: не
з'явився,

від відповідача 4: не
з'явився,

від відповідача 5: не
з'явився,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до Рівненського районного суду з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми “Савана”, Товариства з обмеженою відповідальністю фірми
“Амур”, громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і просила суд визнати недійсними
рішення зборів учасників ТОВ фірми “Савана” від 10.01.2003р. (протокол №10 про
виключення позивача з числа учасників товариства) та від 30.01.2003р. (протокол
№11 про участь ТОВ “Савана” у створенні ТОВ “Амур” та передачу, в якості частки
статутного фонду, нежитлового приміщення по вулиці Соборній, 264 м.Рівне).

Рішенням
Рівненського районного суду від 24.11.2004р., залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Рівненської області, у задоволені позову відмовлено за
відсутністю порушень відповідачами вимог ст.ст.48-50 Закону України “Про
власність”, ст.ст.54, 61, 64 Закону України “Про господарські товариства” при
прийнятті товариством рішень від 10.01.2003р. та від 30.01.2003р.

Постановою
Вищого господарського суду України від 10.04.2007р. вказані рішення та ухвала
скасовані, справу передано на новий розгляд до господарського суду Рівненської
області.

За
результатами нового розгляду даної справи господарським судом Рівненської
області ухвалено рішення від 05.09.2007р. (головуючий, суддя Коломис В.В.,
судді Василишин А.Р., Тимошенко О.М.) про часткове задоволення позову: рішення
зборів засновників (учасників) ТОВ фірми "Савана" від 10.01.2003р.
(протокол №10) визнано недійсним. В решті позову відмовлено.

Визнаючи
недійсним рішення зборів засновників від 10.01.2003р. (протокол №10) про
виключення позивача з учасників ТОВ фірми "Савана", суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачами не доведено, що  позивач -ОСОБА_1. порушила покладені на неї
згідно Засновницького договору та Закону України "Про господарські
товариства" обов'язки, оскільки факт неналежного виконання ОСОБА_1.
обов'язків директора товариства, навіть за умови висловлення їй недовіри та
звільнення з посади директора, не являється свідченням невиконання нею
обов'язків учасника товариства, а може прийматися до уваги лише при вирішенні
питання щодо встановлення факту порушення трудової дисципліни, неналежного
виконання позивачем трудових обов'язків спочатку директора товариства, а потім
заступника директора, а також при вирішенні питання про відповідальність
позивача, як директора, перед засновниками за результати роботи товариства.

Відмовляючи
у задоволенні позову про визнання недійсним рішення зборів засновників від
30.01.2003р. (протокол №11), яким вирішено прийняти участь ТОВ фірми
"Савана" у створенні ТОВ "Амур" та передати в якості частки
статутного фонду нежитлове приміщення по вулиці Соборній, 264 у м.Рівне, яке
належить ТОВ фірмі "Савана" на праві власності, суд першої інстанції
встановив, що вказане рішення зборів засновників, з огляду на приписи ст.ст.58,
60 Закону України "Про господарські товариства" ст.6.3 статуту ТОВ
фірми "Савана", є правомочним, оскільки прийняте учасниками, які
володіють 75 відсотків голосів.

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2007р. (головуючий,
суддя Процик Т.С., судді Галушко Н.А., Юрченко Я.О.) рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

Не
погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної
інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсним рішення
зборів засновників від 30.01.2003р. (протокол №11), позивач -ОСОБА_1.   звернулася
до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просить їх скасувати частково як такі, що ухвалені з порушенням норм
матеріального та процесуального права, та ухвалити в цій частині нове рішення
про визнання недійсним рішення зборів засновників від 30.01.2003р. (протокол
№11).

Колегія
суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції,
обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального
права  при ухваленні оскаржуваних
судових  актів, знаходить касаційну
скаргу такою, що підлягає  частковому
задоволенню  з таких підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів і просив суд, зокрема, визнати недійсним рішення зборів
засновників від 30.01.2003р. (протокол №11), яким вирішено прийняти участь ТОВ
фірми "Савана" у створенні ТОВ "Амур" та передати в якості
частки статутного фонду нежитлове приміщення по вулиці Соборній, 264 у м.Рівне,
яке належить ТОВ фірмі "Савана" на праві власності.

Позовні
вимоги в цій частині обґрунтовані тим, що вказане рішення було прийнято з
порушенням вимог ст.60 Закону України "Про господарські товариства",
оскільки позивач не був присутній на цих зборах, та ст.ст.48, 50 Закону України
"Про власність", тому що цими зборами вирішено долю власності
позивача без його згоди.

Так,  під час вирішення спорів про визнання
недійсними рішень загальних зборів суду слід з'ясувати, чи відповідає
оспорюване рішення вимогам чинного законодавства та/або компетенції органу, що
прийняв це рішення, чи були загальні збори правомочними, чи було дотримано
визначеного законом порядку скликання і проведення загальних зборів.

Статтями
145 ЦК України, 58 Закону України "Про господарські товариства" та
пунктом 6.1 Статуту ТОВ фірми "Савана" встановлено, що вищим органом
товариства є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства
або призначених ними представників.

Відповідно
до ст.60 названого Закону та п.6.3. Статуту ТОВ фірми "Савана", збори
учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники
учасників), що володіють у сукупності більше як 60 відсотками голосів.

Отже,
лише за відсутності кворуму (60 відсотків голосів) загальні збори товариства з
обмеженою відповідальністю є неповноважними, а відтак не мають  можливості приймати будь-які рішення щодо
діяльності товариства, а учасники товариства, які бажають реалізувати своє
право на участь в управлінні товариством, зокрема, приймати рішення, необхідні
для здійснення товариством господарської діяльності та досягнення статутних
завдань, - позбавляються можливості здійснювати свої корпоративні права, у тому
числі права на участь в управлінні товариством.

Судами
встановлено, що оспорюване рішення зборів засновників від 30.01.2003р. є
правомочним, оскільки прийняте учасниками, які володіють у сукупності 75
відсотками голосів.

З
огляду на приписи ст.145 ЦК України, ст.59 Закону України "Про
господарські товариства" та пункту 6.2. Статуту ТОВ фірми
"Савана", питання, яке було вирішено на зборах засновників
30.01.2003р, відноситься до його компетенції.

Згідно
ст.ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та
розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно
до ст. 12 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 115 ЦК
України, господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками
товариства у власність, як вклад до статутного (складеного) капіталу,
продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності,
одержаних доходів, а також іншого майна, набутого на підставах, не заборонених
законом.

При
цьому, неможливо ототожнювати власні права і інтереси учасника товариства з
правами та інтересами самого товариства.

Отже,
колегія суддів погоджується з висновком судів двох інстанцій про те, що саме
ТОВ фірма "Савана", а не його учасники є власником майна, набутого в
результаті господарської діяльності на підставах, не заборонених законом, що і
підтверджується договором купівлі-продажу будівлі від 23.05.2000р. та
свідоцтвом про право власності ТОВ фірми "Савана" на нежитлове
приміщення у м.Рівне по вул.Соборній 264.

У
зв'язку з чим посилання позивача на
порушення його права власності, є безпідставним.

Відносно
неповідомлення позивача про проведення зборів засновників товариства, які
відбулися 30.01.2003р., то суди дійшли висновку про те, що оскільки на час
прийняття рішення учасники ТОВ фірми "Савана" вважали позивача -ОСОБА_1.
виключеною зі складу учасників, то її неповідомлення не є підставою для
визнання цього рішення недійсним. Тим більше, що проголосувавши
"проти" позивач не вплинув би на прийняте рішення, враховуючи, що
воно підтримано більшістю голосів учасників.

З
таким висновком колегія суддів не може погодитися з огляду на те, що  рішення зборів засновників від 10.01.2003р.
(протокол №10) про виключення позивача із складу засновників ТОВ фірми
"Савана", яке визнане судом недійсним, є недійсним з моменту його
прийняття, а відтак на час проведення подальших зборів засновників, у тому
числі, які відбулися 30.01.2003р., членство позивача у товаристві не було
припинено.

Тим
більше, що відповідно до ч.5 ст.61 Закону України "Про господарські
товариства" повідомлення про проведення
загальних зборів товариства повинно бути зроблено не менш як за 30 днів
до скликання загальних зборів. Тобто, у даному випадку позивач про проведення
30.01.2003  зборів засновників товариства
мав бути повідомлений ще до того, як його було виключено з числа учасників
товариства.

З
огляду на те, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших
органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють
певні правові наслідки, спрямовані на регулювання господарських відносин, і
мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, то підставами для
визнання недійсними таких рішень можуть бути: порушення вимог закону та/або
установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів
товариства; учасник (акціонер) товариства був позбавлений можливості взяти
участь у загальних зборах; рішення загальних зборів порушує права чи законні
інтереси учасника (акціонера) товариства. При цьому, права учасника (акціонера)
господарського товариства внаслідок недотримання вимог закону про скликання і
проведення загальних зборів необхідно вважати порушеними, якщо він не міг взяти
участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань
порядку денного, внести пропозиції до порядку денного,  зареєструватись для участі у загальних зборах
тощо. Разом з тим, при вирішенні спорів про визнання недійсними рішень
загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в
них всіх учасників (акціонерів) товариства, необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність
(або наявність) істотно вплинути на прийняття спірних рішень.

Окрім
того, для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства обов'язково
необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів
учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факту
такого порушення не встановлено, у господарського суду відсутні підстави для
задоволення позову.

Отже,
у вирішенні спору про визнання недійсним рішення загальних зборів   необхідно давати оцінку всім обставинам
справи в їх сукупності та з'ясовувати, чи порушує оспорюване рішення права
та охоронювані законом інтереси позивача. Позивачеві не може бути
відмовлено у задоволенні вимог про визнання рішення зборів учасників недійсним
тільки з мотивів недостатності його голосу для зміни результатів голосування з
прийнятих зборами учасників рішень, оскільки вплив учасника на прийняття
зборами рішень не вичерпується лише голосуванням (додатково див. рекомендації
Президії ВГСУ від 28.12.2007 №04-5/14).

Так,
відповідно до ст.10 Закону України "Про господарські товариства",
ст.116 ЦК України, п.10 Засновницького договору ТОВ фірми "Савана",
учасник товариства має право, зокрема, брати участь в управлінні справами
товариства, брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його
частку (дивіденди).

В
силу ч.1 ст.167 ГК України, корпоративні
права   -   це
права  особи,  частка
якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації,
що  включають правомочності на участь
цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої
відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та
статутними документами.

Встановлені
ст.61 Закону України "Про господарські товариства" вимоги до порядку
скликання  загальних зборів учасників
товариства з обмеженою відповідальністю мають завданням забезпечити учасникам
товариства реальну  можливість  реалізувати
своє  право  на
участь  у зборах.  Тому
недотримання  вказаних  вимог
може  бути підставою визнання
прийнятих на зборах рішень недійсними,  якщо  це
істотно вплинуло на здійснення учасниками своїх прав та прийняття
зборами рішень.

В
силу ст.ст.42, 43, 47 ГПК України правосуддя у
господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового
процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у
справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; судове
рішення ухвалюється суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Проте,
судами двох інстанцій не використано у повному обсязі свої повноваження,
передбачені процесуальним законом щодо повного та всебічного з'ясування
обставин справи, пов'язаних з предметом доказування у даній справі.

А
саме, судами не з'ясовано чи вплинуло неповідомлення позивача про проведення
30.01.2003 зборів засновників товариства на здійснення ним своїх прав, та чи
порушує прийняте на цих зборах рішення права та охоронювані законом інтереси
позивача.

За
таких обставин, колегія суддів вважає, що
судові акти у даній справі підлягають частковому скасуванню, як такі, що
ухвалені за неповним з'ясуванням всіх обставин справи, які мають суттєве
значення для вирішення даного спору по суті заявлених вимог про визнання недійсним
рішення зборів засновників (учасників) ТОВ фірми "Савана" від
30.01.2003р. (протокол №11), а справа в цій частині передачі господарському
суду Рівненської області на новий розгляд.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1.
Касаційну скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.

2.
Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2007р. у
справі №15/176 щодо залишення без змін рішення господарського суду Рівненської області
від 05.08.2007р. про відмову у задоволенні позову про визнання недійсним
рішення зборів засновників (учасників) від 30.01.2003р. (протокол №11) та
рішення в  цій частині скасувати.

3.
Справу щодо позовних вимог про визнання
недійсним рішення зборів засновників (учасників) від 30.01.2003р.
передати на новий розгляд до господарського суду Рівненської області.

4. В
іншій частині рішення та постанову залишити в силі.

Головуючий, суддя
М.В.Кузьменко

Суддя
І.М.Васищак

Суддя
В.М.Палій