ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.06.08 р.                     Справа № 16/18

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур

При секретарі Муравйовій М.В. , розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства “Центральне бюро науково-технічної інформації вугільної промисловості”, м.Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Газетно-видавнича корпорація “Новая печать”, м.Донецьк

третя особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м.Донецьк

про стягнення 93906,64 грн. та розірвання договору оренди №5/1

За участю представників сторін :

від позивача: Петренко К.Г. – за довіреністю,

від відповідача: Шаульський В.С. – дир.

від третьої особи: Сорокіна В.В. – по дов.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області 20.02.08р. порушено провадження по справі за позовом Державного підприємства “Центральне бюро науково-технічної інформації вугільної промисловості”, м.Донецьк, Донецька обл., до Товариства з обмеженою відповідальністю “Газетно-видавнича корпорація “Новая печать”, м.Донецьк, про стягнення 93906,64 грн. та розірвання договору оренди №5/1. За вказаною позовною заявою, розгляд справи призначено на 18.03.2008р. – 10 год.00 хв. Судом визнано обов`язковою явку у судове засідання представників сторін, сторони у справі зобов`язані надати докази та документи, необхідні для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що згідно договору №5/1 від 01.04.03р., укладеному між позивачем та відповідачем по справі орендна плата у розмірі 30% перераховується до державного бюджету. Суд дійшов висновку залучити до участі у справі Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, яке є органом державної влади, що на виконання ст.5 Закону україни “Про оренду державного та комунального майна” погоджує договори даного виду, - в якості третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не було надано клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами, з приводу чого фіксацію здійснено не було. Крім цього, роз’яснено вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обгрунтування своїх вимог позивач послається на порушення зі сторони відповідача умов договору оренди № 5/1 , з приводу чого нараховує борг та штрафні санкції , просить розірвати договір оренди .

Позивач неодноразово в порядку ст. 22 ГПК України змінював позовні вимоги в сторону збільшення , з приводу чого заборгованість з урахуванням індексації по орендній платі ( 70 %) , комунальним послугам , ПДВ та 30 % орендної плати за січень 2008 року - квітень 2008 року складає 98 685 грн. 69 коп. , штрафні санкції ( пеня ) складає 1 146 грн. 30 коп.

Позивач клопотанням від 23.04.2008р. збільшив суму боргу на 28 569 грн.09 коп. , всього сума боргу з урахуванням пені та індексу інфляції склала 122 475 грн. 73 коп.

09.06.2008р. позивачем було надано клопотання про зміну позовних вимог в порядку ст.22 ГПК України , згідно якого заявляє про відмову від раніше заявлених вимог стосовно стягнення боргу з урахуванням штрафних санкцій та індексу інфляції , вимоги про розірвання договору оренди № 5/1 від 01.04.2003р. підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги стосовно наявності боргу підтримував доки не сплатив зазначену суму з урахуванням пені та індексу інфляції . Стосовно наявності заборгованості станом на час подання позову до суду , зазначив , що вона утвориласть в зв`язку з важким матеріальним станом на січень 2008 року - квітень 2008 року , але до цього ним договірні вимоги виконувались своєчасно та в повному обсязі .

Представник третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору- Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області підтвердив узгодження графіку погашення боргу з урахуванням штрафних санкцій зі сторони відповідача .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , господарський суд встановив:

Розглянувши матеріали справи, додаткові надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив,

01.04.2003р. між Державним підприємством “Центральне бюро науково-технічної інформації вугільної промисловості”, м.Донецьк (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Газетно-видавнича корпорація “Новая печать”, м.Донецьк

був укладений договір оренди нерухомого майна , що належить до державної власності № 5/1 .

Згідно з п.1.1. договору орендарю ( відповідачаеву ) було надано в оренду ( в строкове платне користування) нежитлові приміщення загальною площею 486 , 9 кв. м. , що знаходяться на балансі Державного підприємства “Центральне бюро науково-технічної інформації вугільної промисловості”, м.Донецьк і розташованій в місті Донецьку, по вул. Артема , 60 .

За правовою природою зазначений договір є договором найма ( оренди ) .

Глава 58 Цивільного кодексу України регулює питання щодо найму (оренди). За договором оренди наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Істотними умовами вказаного договору законодавець передбачив предмет договору, плату за користування майном і строк дії договору. Договор оренди, на який посилається позивач, є укладений відповідно до норм Закону.

Вказаний договір укладено строком на 5 років з 01.04.2003р. по 01.04.2008р. ( п.10.1 договору ) .

Пунктом 10.6 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, яки були передбачені цим договором.

Відповідні заяви про розірвання договору оренди зі сторони позивача та третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору не були подані на підставі чого суд робить висновок , що договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, яки були передбачені цим договором .

22.06.2007р. між сторонами були укладені додаткові угоди № 3 від 20.10.2003р., № 4 від 01.04.2005р., № 6 від 01.01.2007р. , якими були додатково передані в оренду нежитлові приміщення за адресою : м. Донецьк , вул. Артема , 60 : 67 кв.м. - для розміщення офісу , 7 кв.м. – для торгівлі непродовольчими товарами ( додаткова угода № 3 ) ; 73 , 5 кв.м. - для розміщення складу ( додаткова угода № 4 ) .

Зазначений договір , а також додаткові угоди до нього були узгоджені з Регіональним відділенням фонду державного майна України в Донецькій області .

Відповідно до п.3.1. договору оренди № № 5/1 від 01.04.2003р. ( та додаткових угод ) , орендна плата , визначена на підставі Методики розрахунків орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України , і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - грудень 2002 року - 9 026 грн. 06 коп. Згідно з додатковою угодою № 6 від 01.01.2007р. до даного договору оренди п.3.1. цього договору було змінено , на підставі чого орендна плата становила за базовий місяць “ грудень 2006 року “ - 24 071 грн. 52 коп.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць ( п.3.2. договору ) .

Відповідно до п. 3.3, 5.2 договору оренди на відповідача покладалися обов’язки: 1) перераховувати орендодавцю орендну плату в розмірі 30 % - до державного бюджету та 70 % Балансоутримувачу з урахуванням ПДВ; 100 % витрати за комунальні послуги - орендодавцю ( балансоутримувачу) до 5 числа місяця , наступного за звітним ; 2) своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

В виконання вимог договору - п.5.10 , відповідачем був укладений договір суборенди № 326 від 27.11.2006р. з ТОВ “ Бон Вояж Донецьк” , для здійснення турагентської діяльності .

Відповідно до п.18 Методики , орендодавцем був узгоджений розрахунок орендної плати , згідно якому частина орендної плати , що відповідає різниці між нарахованої сумою орендної плати з орендною ставкою 15 % та тією частиною , що отримує відповідач по договору суборенди з орендною ставкою 22 % , підлягає перерахуванню до державного бюджету .

За розрахунком позивача , зробленим за період з листопада 2007 року по квітень 2008 року ( уточнений розрахунок м в порядку ст.. 22 ГПК України ) ним було надано відповідачеві послуги з оренди у розмірі 122 475 грн. 73 коп. з урахуванням індексації , податку на додану вартість та пені .

Згідно ч.4. ст. 22 ГПК України - позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову , збільшити розмір позовних вимог та умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках , передбачених ст. 5 цього Кодексу в цій частині , відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

09.06.2008р. позивачем було надано клопотання про зміну позовних вимог в порядку ст.22 ГПК України , згідно якого він заявляє про відмову від раніше заявлених вимог стосовно стягнення боргу з урахуванням штрафних санкцій та індексу інфляції , вимоги про розірвання договору оренди № 5/1 від 01.04.2003р. підтримує в повному обсязі.

На підставі викладеного , вимоги позивача щодо стягнення боргу за послуги з оренди у розмірі 122 475 грн. 73 коп. з урахуванням індексації , податку на додану вартість та пені , підлягають припиненню згідно з вимогами п. 4. ст. 80 ГПК України в зв`язку з відмовою позивача від заявлених в цій частині вимог .

Стосовно вимог позивача в частині розірвання договору оренди № 5/1 від 01.04.2003р. , суд зазначає наступне :

Пунктом 10.3 договору оренди № 5/1 від 01.04.2003р. передбачено , що зміни та доповнення або розірвання договору допускаються за взаємної згоди сторін . Зміни та доповнення , що пропонується внести , розглядаються сторонами протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною .

Пунктом 10.6 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, яки були передбачені цим договором.

Частиною четвертою статті 284 Господарського кодексу України передбачено, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на такий самий строк і на таких самих умовах. які були передбачені договором.

Статтею 764 Цивільного кодексу України визначено, якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Оскільки сторонами не було надано в зазначений строк доказів того, що ними заявлялись вимоги про припинення дії договору № 5/1 від 01.04.2003р. , суд вважає, що термін його дії був продовжений на підставі положень ст.284 Господарського кодексу України на той же строк , то б то договір № 5/1 від 01.04.2003р. був продовженим до 01.04.2013 р.

Позивач , в обгрунтування заявлених вимог , посилається на неналежне виконання вимог договору зі сторони орендаря ( несвоєчасне внесення орендних та комунальних платежів) , зазначає , що з приводу п.10.8. договору та ст. 782 ЦК України в зв`язку з наявністю заборгованості відповідача по орендній платі та комунальним платежам понад 3 –х місяців , дія договору припиняється . З приводу зазначеного позивач просить розірвати договір оренди № 5/1 від 01.04.2003р.

Суд зазначає , що на підставі п.2. ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з нормами ст. 782 ЦК України ( норми , на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог ) передбачено : наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. . У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Дослідивши заявлені позивачем вимоги та посилання на норми ст. 782 ЦК України , суд з`ясував , що зазначеними нормами ( ст. 782 ЦК України) передбачено, що наймодавець ( позивач) має право на відмову від договору та вимогу щодо повернення орендованого майна , вимогами зазначеної норми статті не передбачено право орендодавця ( позивача ) щодо розірвання договору оренди.

Зазначене право ( розірвання договору оренди ) регулюється нормами ст. 783 ЦК України .

Ст. 783 ЦК України визначені випадки , коли порушення договору найма зі сторони наймодавця вважаються суттєвими . В часності , наймодавець має право вимагати розірвання договору найма , якщо :

1)          наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

З урахуванням вищевикладеного , очевидним вважається факт відсутності зі сторони відповідача зазначених в ст. 783 ЦК України порушень вимог договору найма ( оренди ) № 5/ 1 від 01.04.2003р.

Зазначені позивачем вимоги не підпадають під приписи ст.783 ЦК України ( вимоги наймодавця щодо розірвання договору оренди ) .

У відповідності зі ст. 206 ГК України господарське зобов`язання може бути розторгнуто сторонами у відповідності з правилами , встановленими ст. 188 ГК України .

Згідно з ч.2- ст. 188 ГК України сторона договору , яка вважає за необхідне змінити або розторгнути договір , повинна направити пропозицію про це іншій стороні договору .           Сторона договору , що отримала пропозицію про зміну або розторження договору в 20- ти денний строк після вручення пропозиції повідомити іншу сторону про результати розгляду . В випадку , якщо сторони не досягли згоди про зміну ( розторження ) договору або у випадку неотримання відповіді в установлений строк з урахуванням часу поштового обороту , заінтересована сторона має право передати спор на вирішення суду . Такі ж вимоги ( щодо обов`язкового повідомлення відносно розірвання договору іншої сторони) є закріпленими п.2 ст. 782 ЦК України ( норми закону , на які посилався позивач в позові) .

Також, вимогами договору оренди ( п.10.3.) передбачено , що договір оренди може бути розірваний по згоді сторін .

З матеріалів справи , вбачається , що зі сторони позивача в адресу відповідача пропозиції щодо розірвання договору не направлялися.

Таким чином , позивачем були порушені вимоги ст. 188 ГК України , у відповідності до яких він не має право подачі позову до суду про розторження договору без попереднього направлення відповідачеві ( орендарю) пропозиції про необхідність розторгнути договір.

На підставі вищевикладеного , позовні вимоги в частині розірвання договіру оренди № 5/ 1 від 01.04.2003р. вважаються не обгрунтованими та такими , що не підлягають задоволенню .

Стаття 49 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

при задоволенні позову - на відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене , суд зазначає , що державне мито по не майновому спору ( розірвання договору оренди № 5/1 від 01.04.2003р.) покладається на позивача в зв`язку з відмовою в задоволенні позову в цій частини ; державне мито по майновому спору ( стягнення боргу за послуги з оренди у розмірі 122 475 грн. 73 коп. з урахуванням індексації , податку на додану вартість та пені ) підлягають стягненню з відповідача в сумі 1 224 грн. 75 коп. , оскільки останнім зазначена сума була перерахована після подачі позову до суду .

На підставі ст.4 ЦК УРСР, ст.ст.204, 525-526, 549-550, 777 , 785, 782 , 901-907 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, п.4 , п.1.1. ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України, суд–

ВИРІШИВ:

В частині задоволення позовних вимог Державного підприємства “Центральне бюро науково-технічної інформації вугільної промисловості”, м.Донецьк, Донецька обл., до Товариства з обмеженою відповідальністю “Газетно-видавнича корпорація “Новая печать”, м.Донецьк , третя особа , що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Регіональне відділення Фонду державного майна в України по Донецькій області , щодо стягнення боргу за послуги з оренди у розмірі 122 475 грн. 73 коп. з урахуванням індексації , податку на додану вартість та пені , проводження по справі припинити у відповідності до п. 4 , п.1.1. ст. 80 ГПК України .

В частині задоволення позовних вимог Державного підприємства “Центральне бюро науково-технічної інформації вугільної промисловості”, м.Донецьк, Донецька обл., до Товариства з обмеженою відповідальністю “Газетно-видавнича корпорація “Новая печать”, м.Донецьк , третя особа , що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Регіональне відділення Фонду державного майна в України по Донецькій області , щодо розірвання договору оренди № 5/1 від 01.04.2003р. , відмовити .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Газетно-видавнича корпорація “Новая печать”, м.Донецьк , вул. Постишева , 117 ( р/р 260002197 в ДОД “ Райффайзен Банк Аваль” , МФО 335076 , ) на користь Державного підприємства “Центральне бюро науково-технічної інформації вугільної промисловості”, м.Донецьк, Донецька обл., вул. Артема , 60 ( р/р 5563 в філії ГУ ПІБ в Д/о , МФО 334635 , ) - 1 224 грн. 75 коп. - витрати по сплаті державного мита по майновому спору ; 98 грн. 56 коп. грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення підписане 12.06.2008р.

Суддя

Надруковано 4 примірника :

1 прим- Господарському суду Донецької області

3 прим - сторонам

Виконавець- Подолян О.О.