ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2008 р.

№ 2-10/6691-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Т.Б. Дроботова

суддів :

Н.О. Волковицької,

Л.І. Рогач,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.06.2006

у справі

№ 2-10/6691-2006

господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим

до

Закритого акціонерного товариства "Сивашський хімічний завод"

про

припинення юридичної особи

за участю представників:

позивача

Сачок О.А. –дов. від 22.02.2008р.

відповідача

не з’явився (про час та місце судового засідання повідомлений належним чином)

ВСТАНОВИВ:

Красноперекопська об’єднана державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою про припинення юридичної особи, з тих підстав, що відповідач здійснює діяльність, яка суперечить його статутним документам.

Відповідач відхилив позовні вимоги повністю, пославшись на те, що позивач плутає поняття діяльності відповідача та мети його створення. Не можна погодитись, що неотримання прибутку, тобто недосягнення мети, закрите акціонерне товариство "Сивашський хімічний завод" протягом першого року свого існування є діяльністю, що суперечить установчим документам та Господарському кодексу України.

Рішенням господарського суду Автономної Республік Крим від 30.03.-11.04.2006 (суддя: Тітков С.Я.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про припинення юридичної особи, місцевий господарський суд покликався на те, що позивач не надав доказів того, що відповідач здійснював діяльність, що суперечить його статутним документам або заборонена законом.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.05.2006 року (головуючий суддя –Котлярова О.Л., судді –Антонова І.В., Заплава Л.М.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін, з мотивів обґрунтованості, відповідності чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи; доводи апеляційної скарги відхилено, як такі, що не спростовують висновків суду.

Оскаржуючи постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.06.2006, Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим звернулась до касаційної інстанції з касаційною скаргою, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Від позивача відзиву не надійшло.

Крім того, під час первісного розгляду справи Красноперекопську об’єднану Державну податкову інспекцію реорганізовано у Державну податкову інспекцію в м. Армянську. Наказом Державної податкової адміністрації у Автономній Республіці Крим від 01.06.2007р. за № 389 Державну податкову інспекцію у м. Армянську реорганізовано шляхом приєднання до Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим. Таким чином, касаційну скаргу подано належною особою Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим.

Заслухавши суддю –доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (утому числі іноземці), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб’єктами підприємницької діяльності.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, які справи підвідомчі господарським судам.

В липні 2005 року прийнято Кодекс адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року.

Згідно пункту 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справою адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Пунктом 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функції на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову у даній справі є вимоги Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим про припинення юридичної особи.

Під час винесення судових рішень господарські суди першої та апеляційної інстанції у даній справі, дійшли висновку, що розгляд у даній справі повинен провадитися за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Однак, такий висновок є помилковим, оскільки за своїм правовим змістом цей спір не є господарським і, відповідно, не підвідомчий господарським судам України.

Позивачем у даній справі є орган державної податкової служби.

Згідно пунктів 1, 3 статті 10 Закону України "Про державну податкову службу в України" від 04.12.1990 № 509-XII, державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції здійснюють у межах своїх повноважень контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) а також контролюють своєчасність подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків, інших платежів, а також перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів.

Відповідно до пункту 7, 8 статті 10 Закону України "Про державну податкову службу в України" вказані податкові органи аналізують причини і оцінюють дані про факти порушень податкового законодавства; проводять перевірки фактів приховування і заниження сум податків та зборів (обов'язкових платежів) у порядку, встановленому цим Законом та іншими законами України.

Для виконання функцій передбачених вищевказаною статтею державна податкова служба може звертатися до суду у відповідності зі статтею 11 Закону України "Про державну податкову службу в України", тобто в межах своїх владних повноважень.

Отже, позов по справі пред’явлений податковим органом про припинення юридичної особи, стосується виконанням своїх функцій суб’єкта владних повноважень, а не у зв’язку із здійсненням ним у спірних правовідносинах господарської діяльності.

Виходячи з положень вказаних приписів законодавства, справа за позовом державної податкової інспекції до юридичної та фізичної особи про припинення юридичної особи є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) та підвідомча адміністративному суду.

У відповідності з пунктом 7 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, а також апеляційні, касаційні скарги та подання розглядаються в порядку встановленому цим Кодексом.

Відтак, Севастопольським апеляційний господарський суд та господарським судом Автономної Республіки Крим приймаючи судові рішення у даній справі за приписами Господарського процесуального кодексу України вийшли за межі своєї компетенції, у зв’язку з чим оскаржувані рішення підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим для здійснення судового провадження за правилами Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до пункту 6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, пунктом 6 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий господарський суд України, –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.06.2006р. у справі № 2-10/6691-2006 господарського суду Автономної Республіки Крим та рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.03-11.04.2006р. скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим для виконання пункту 6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий                     Т. Дроботова

Судді: Н.Волковицька

Л. Рогач