ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2008 р.

№ 27/258-07

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Шевчук С.Р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                                                   Міністерства промислової політики України

та касаційне подання                               Прокурора Харківської області

на ухвалу                                                   господарського суду Харківської області

від 08.10.2007 року

у справі                                                  №27/258-07

господарського суду                              Харківської області

за позовом                                                  Приватного підприємства "Придніпров"є

плюс"

до                                                            Державного науково-виробничого

підприємства "Метенергомаш"

про          стягнення 3 212 940,25 грн.

за участю представників:

скаржника -           Калусенка В.В.

прокурора -           Громадського С.О.

позивача –          Безкровного М.Г.

відповідача -                                         не з"явились

ВСТАНОВИВ:

В червні 2006 року Приватне підприємство "Придніпров"є плюс" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Державного науково-виробничого підприємства "Метенергомаш" основного боргу у розмірі 3 207 748,54 грн., 3% річних у розмірі 5 191,71 грн. та судових витрат.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.07.2007р. (суддя Мамалуй О.О.), яке набрало законної сили, стягнуто з Державного науково-виробничого підприємства "Метенергомаш" на користь Приватного підприємства "Придніпров"є плюс" основного боргу у розмірі 3 207 748,54 грн., 3% річних у розмірі 5 191,71 грн. та судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.08.2007 року змінено порядок і спосіб виконання судового рішення від 09.07.2007 роу у справі №27/258-07 шляхом звернення стягнення на майно відповідача в межах загальної суми стягнення за вказаним рішенням.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.09.2007 року (судді: Афанасьєв В.В., Демченко В.О., Шевель О.В.) ухвалу господарського суду Харківської області від 07.08.2007 року скасовано; у задоволенні заяви позивача про зміну порядку і способу виконання судового рішення відмовлено.

Позивач вдруге звернувся до суду першої інстанції з аналогічною заявою про зміну способу і порядку виконання рішення від 09.07.2007 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.10.2007 року змінено порядок і спосіб виконання судового рішення від 09.07.2007 роу у справі №27/258-07 шляхом звернення стягнення на майно відповідача в межах загальної суми стягнення за вказаним рішенням.

У касаційній скарзі Міністерство промислової політики України та касаційному поданні Прокурор Харківської області просять скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 08.10.2007 року, посилаючись на те, що вони прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги та касаційного подання, заслухавши пояснення представників скаржника, позивача та прокуратури, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За правилами статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.

Відповідно до положень ст. ст. 83 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за власної ініціативи у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно статті 33 Закону України “Про виконавче провадження” за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про зміну способу і порядку виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Як зазначалось вище, рішенням місцевого суду стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти.

У зв"язку з відсутністю грошових коштів у боржника, необхідних для погашення заборгованості, позивач звернувся до господарського суду із заявою про зміну порядку і способу виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно боржника.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Місцевий господарський суд, задовольнивши заяву позивача про зміну порядку і способу виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно боржника вказав, що хоча Законом України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" заборонено примусову реалізацію майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, однак на балансі відповідача є майно, яке не задіяне в процесі виробництва і не завантажене виробничою діяльністю, тому дія мораторію, запровадженого цим Законом на таке майно не поширюється.

Проте, судом першої інстанції не в повному обсязі з’ясовані обставини справи щодо статусу майна Державного науково-виробничого підприємства "Метенергомаш".

Так, у касаційній скарзі Міністерство промислової політики України та Прокурор Харківської області у касаційному поданні зазначають, що дійсно майно Державного науково-виробничого підприємства "Метенергомаш" перебуває на балансі у останнього, однак належить йому на праві господарського відання, оскільки власником цього майна є держава в особі органу, який уповноважений здійснювати розпорядження або управління таким майном, зокрема, Міністерства промислової політики України.

Закон України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" спрямований на забезпечення економічної безпеки держави, недопущення руйнування цілісних майнових комплексів державних підприємств, захисту інтересів держави під час реалізації майна господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків.

Статтею 1 цього Закону встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою.

За змістом статті 2 вказаного Закону мораторій не поширюється на відчуження рухомого та іншого майна підприємств, що не забезпечує ведення їх виробничої діяльності, а також на продаж об'єктів нерухомого майна та інших засобів виробництва, що забезпечують виробничу діяльність підприємства-боржника у процедурі його санації.

Разом з тим, суд першої інстанції, звернувши стягнення на майно державного підприємства, не вказав яке саме майно підлягає відчуженню і не перевірив статус та власника цього майна, не залучивши при цьому, його до участі у справі.

Вказані порушення норм матеріального права не можуть бути усунуті касаційною інстанцією, враховуючи межі перегляду справи у касаційній інстанції, визначені ст. 1117 ГПК України.

За таких обставин, прийнята у цій справі ухвала підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду першої інстанції для розгляду заяви Приватного підприємства "Придніпров"є плюс" про зміну способу і порядку виконання рішення від 09.07.2007 року у справі №27/258-07.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно, об’єктивно з’ясувати всі обставини справи, надати об’єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду, правильно застосувати норми матеріального права, які регулюють спірні відносини та вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства промислової політики України та касаційне подання Прокурора Харківської області задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 08.10.2007 року у справі №27/258-07 скасувати.

Справу передати господарському суду Харківської області для розгляду заяви Приватного підприємства "Придніпров"є плюс" про зміну способу і порядку виконання рішення від 09.07.2007 року у справі №27/258-07.

Головуючий суддя

Т.П. Козир

Судді

Н.І. Мележик

С.Р. Шевчук