ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.02.08 р.                     Справа № 7/320

Господарський суд Донецької області у складі судді Малашкевич С.А.

при секретарі судового засідання Косицькій В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка в особі Харцизьких електричних мереж м. Харцизьк

До відповідача: Державного підприємства „Торезантрацит” м. Торез

Предмет спору: стягнення заборгованості у сумі 769,38 грн.

За участю представників:

від позивача: Царенко О.В. – довіреність №50-07 від 27.12.06;

від відповідача: - не з’явились.

СУТЬ СПРАВИ

ВАТ “Донецькобленерго” м. Горлівка в особі Харцизьких електричних мереж м. Харцизьк звернулося з позовною заявою до ДП „Торезантрацит” м. Торез про стягнення заборгованості у сумі 769,38 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на перевищення споживачем (відповідачем) договірної величини споживання електроенергії, що є порушенням договору про користування електричною енергією від 08.08.06 №182.

Відповідач у судове засідання не з’явився, у відзиві, визнав позовні вимоги позивача а повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд, -

ВСТАНОВИВ

Між ВАТ “Донецькобленерго” м. Горлівка в особі Харцизьких електричних мереж м. Харцизьк та Державним підприємством “Торезантрацит” м. Торез (відокремлений підрозділ “Санаторій – Профілакторій “Прогрес”) був укладений договір про користування електричною енергією від 08.08.06 №182 (далі договір).

Додатком №11 до договору, сторонами були узгоджені договірні величини споживання електричної енергії на 2007 рік.

Позивач, у вказаному періоді, свої зобов’язання виконував належним чином, поставляв відповідачу електричну енергію. З наявного в матеріалах справи акта прийому – передачі кількості спожитої електроенергії за березень 2007 року вбачається, що відповідач (Санаторій – Профілакторій “Прогрес”) надмірно спожив електричну енергію у цьому місяці порівняно із узгодженою величиною на 2281 кВтч, у зв’язку з чим, згідно ст.26 Закону України “Про електроенергетику” (далі Закон), відповідач повинен був сплатити двократну вартість за різницю між фактично спожитою та договірною величною електричної енергії.

Відповідачу був зроблений розрахунок б/н перевищення договірної величини електроспоживання за березень 2007 року, тобто, двократної вартості фактично спожитої та договірної величини і виписаний рахунок №182 за березень 2007 року на суму 769, 38 грн.

У зв’язку з тим, що відповідачем не сплачений зазначений рахунок, позивач вимагає стягнути з відповідача виниклу заборгованість у загальній сумі 769, 38 грн. у примусовому порядку.

Вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Пунктом 1 про користування електричною енергією від 08.08.06 №182 укладеному між сторонами спору передбачено, що постачальник (позивач) продає електричну енергію споживачу (відповідачу) для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 5,6 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Договірні величини споживання електричної енергії спожитої в березні, згідно додатку №11 до договору про постачання електричної енергії “Договірні величини споживання електричної енергії” на 2007 рік, складають 23,0 тис. кВтч.

В підтвердження постачання електричної енергії відповідачу до матеріалів справи доданий акт прийому - передачі кількості спожитої електроенергії за березень 2007 р., який підписаний обома сторонами. З вказаного акта вбачається, що відповідач спожив електричної енергії більше, ніж це передбачено у зазначеному додатку на 2281 кВтч.

Відповідно до п.4.2.2 договору, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. Такий розмір сплати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, також, передбачений і ч.5 ст.26 Закону України “Про електроенергетику”.

За таких обставин, позивач правомірно розрахував вартість надмірно спожитої електроенергії, виходячи із суми двократної вартості між фактично спожитою та договірною величинами та виписав рахунок №182 за березень 2007 року за активну електроенергію на загальну суму 769, 38 грн.

Приписами ст.275 Господарського кодексу України передбачений обов’язок споживача оплатити отриману енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання.

Згідно п.6.11 ПКЕЕ, остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка; тривалість періоду для здійснення розрахунків зазначається у договорі та/або на платіжному повідомленні і не має перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунка для споживачів, які оплачують електричну енергію самостійно.

В порушення цих вимог, відповідач своєчасно не сплатив вказаний вище рахунок, у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість у загальній сумі 769, 38 грн. До теперішнього часу зазначена сума боргу залишається несплаченою.

Наявність заборгованості на вказану вище суму відповідачем визнана у повному обсязі, про що зазначено у відзиві.

Згідно ч.5 ст.22 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству, не зачіпає інтереси третіх осіб і відповідає матеріалам справи.

Враховуючи наведене, вимоги позивача слід вважати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи наведе, керуючись ст.ст.193, 275 Господарського кодексу України, ст.526 Цивільного кодексу України, ст.26 Закону України “Про електроенергетику”, Правилами користування електричною енергією затвердженими Постановою НКРЕ від 31.07.96 №28, ст.ст. 4-3, 22, 33, 43, 49, ст.ст.82 85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка в особі Харцизьких електричних мереж м. Харцизьк про стягнення з Державного підприємства „Торезантрацит” м. Торез заборгованості у сумі 769,38 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства “Торезантрацит” м. Торез (вул. Енгельса, 88, м. Торез, Донецька обл.., 86600; р/р 1602 в АК ПИБ м. Тереза; МФО 334282; ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Донецьобленерго” м. Горлівка в особі Харцизьких електричних мереж м. Харцизьк (вул. Адамця, 58, м. Харцизьк, Донецька обл.., 86700; п/р 92 в ОПЕРВ філіалі Донецького обласного управління ВАТ “Ощадбанк”, МФО 335106, ) заборгованість у сумі 769,38 грн.

Стягнути з Державного підприємства “Торезантрацит” м. Торез (вул. Енгельса, 88, м. Торез, Донецька обл.., 86600; р/р 1602 в АК ПИБ м. Тереза; МФО 334282; ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Донецьобленерго” м. Горлівка в особі Харцизьких електричних мереж м. Харцизьк (вул. Адамця, 58, м. Харцизьк, Донецька обл.., 86700; п/р 5311 у відділенні Промінвестбанка України м. Харцизька Донецької області, МФО 334345, ) державне мито у сумі 102,00 грн., витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

У судовому засіданні оголошено повний текст рішення.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.91 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Малашкевич С.А.