ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2008 р.

№ 13/236-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні у м. Києві

за участю представника позивача:

Моргуна Я.А., представника ВДВС Сумського районного управління юстиції –Маслова В.В. та представника ДАК "Національна мережа аукціонних центрів" – Красулі Г.В.

касаційну скаргу

Контрольно-ревізійного управління в Сумській області

на постанову

від 09.10.2007

Харківського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 13/236-07

господарського суду

Сумської області

за позовом

Контрольно-ревізійного управління в Сумській області

до

Державної виконавчої служби в Сумському районі,

Державної акціонерної компанії "Національна мережа аукціонних центрів" в особі філії "Сумський аукціонний центр"

третя особа:

Державне підприємство "Сумиспирт"

про

стягнення 51217,00 грн.

Представник третьої особи в судове засідання не з’явився, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 року Контрольно-ревізійне управління в Сумській області звернулося з позовом до Державної виконавчої служби в Сумському районі та державної акціонерної компанії "Національна мережа аукціонних центрів" в особі філії "Сумський аукціонний центр" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача –державного підприємства "Сумиспирт", згідно якого, уточнивши в ході розгляд справи свої вимоги, просило стягнути з Державної виконавчої служби в Сумському районі на користь ДП "Сумиспирт" 51217,00 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Рішенням господарського суду Сумської області від 11.06.2007 у справі № 13/236-07 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2007, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції від 11.06.2007 та постанову апеляційного суду від 09.10.2007. Скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 1, 43 ГПК України, ст. 1166 ЦК України, ст. 10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні".

Відзивів на касаційну скаргу відповідачі та третя особа до Вищого господарського суду України не надіслали.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування Харківським апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, позивач, звертаючись до суду з цим позовом, просив стягнути з Державної виконавчої служби у Сумському районі на користь Державного підприємства "Сумиспирт", а тобто третьої особи у справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача грошову суму у розмірі 51217,00 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди, яка складається з вартості автомобіля, що є власністю ДП "Сумиспирт", що був реалізований відповідачами з порушенням вимог ст. 1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна". При цьому, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач послався на ст. 10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" та ст. 1166 ЦК України.

Сукупності встановлених по справі обставин суди дали належну оцінку і, з урахуванням вимог ст.ст. 1, 2 ГПК України, ст.ст. 1166, 1173, 1174 ЦК України, дійшли до правильного висновку про безпідставність заявленого позову. При цьому, судами було правомірно зазначено, що господарським процесуальним кодексом України не передбачено стягнення матеріальної шкоди на користь третьої особи у справі.

У цьому ж зв’язку, посилання позивача як на підставу для стягнення з відповідача завданої матеріальної шкоди на ст. 1166 ЦК України, якою передбачені загальні підстави відповідальності за завдану матеріальну шкоду, також було предметом судового дослідження у судах попередніх інстанцій і обґрунтовано не прийнято до уваги, оскільки відшкодування шкоди завданої органом державної влади, посадовою або службовою особою органу державної влади регулюється ст. ст. 1173, 1174 ЦК України, і шкода завдана органом державної влади, посадового або службовою особою органу державної влади відшкодовується державою незалежно від вини органу або особи.

Згідно із ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наведеним вимогам процесуального закону, а також фактичним обставинам справи суди дали належну оцінку і дійшли до обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у зв’язку з їх безпідставністю.

Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що інші наведені у касаційній скарзі доводи висновків попередніх судових інстанцій не спростовують, суд не приймає їх до уваги і вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Контрольно-ревізійного управління в Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2007 та рішення господарського суду Сумської області від 11.06.2007 у справі № 13/236-07 залишити без змін.

Головуючий           Остапенко М.І.

Суддя           Харченко В.М.

Суддя           Борденюк Є.М.