донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

05.05.2008 р.                                                              справа №35/23

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Акулової Н.В.

суддів

Волкова Р.В. , Гези Т.Д.

за участю представників сторін:

від позивача:

Ігнатова Н.О., довіреність № 71-01/1567 від 16.05.2007року

Алмамедов О.Р., довіреність № 71-01/695 від 03.03.2008року

від відповідача:

Співак О.Є., довіреність № 237/0109 від 27.03.2008року

Семенова Г.В., довіреність № 253/0109 від 28.03.2008року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державного підприємства"Донецька залізниця" м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

14.02.2008 року

по справі

№35/23 (Мальцев М.Ю)

за позовом

Державного підприємства"Донецька залізниця" м.Донецьк

до

Закритого акціонерного товариства "Макіївський металургійний завод" м.Макіївка

про

стягнення 9 614 грн. 03 коп

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство “Донецька залізниця”м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод” м.Макіївка Донецької області 9614грн.03коп. плати за користування вагонами на підставі ст. 119 Статуту залізниць України за час затримки вагонів з вантажем на станція Яснувата у зв’язку з митним оформленням./арк. справи 3-4, том1/

Господарський суд Донецької області рішенням від 28.03.2007року у справі № 35/23 відмовив Державному підприємству „Донецька залізниця” м.Донецьк у задоволенні позовних вимог про стягнення з ЗАТ “Макіївський металургійний завод” м.Макіївка Донецької області плати за користування вагонами у сумі 9614грн 03коп. /арк. справи 172-174, том1/.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.06.2007 року рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2007року залишене без змін./арк. справи 27-30, том2/.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.09.2007року постанова Донецького апеляційного господарського суду від 11.06.2007 року та рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2007року скасовані і справу передано до господарського суду Донецької області на новий розгляд./арк. справи 58-63, том2/.

У відповідності з приписами ст. 22 Господарського процесуального кодексу України заявою від 09.01.2008року позивач змінив предмет позову і наполягає на стягненні з відповідача суми 9614грн 03коп., але як відшкодування плати за користування вагонами інших держав на підставі ст. 119 Статуту залізниць України./арк. справи 101-102, том2/.

Рішенням від 14.02.2008року господарський суд Донецької області /суддя МатюхінВ.І./ відмовив Державному підприємству „Донецька залізниця” м.Донецьк у задоволенні позовних вимог до Закритого акціонерного товариства „Макіївський металургійний завод” м.Макіївка Донецької області про стягнення 9 614,03грн. на відшкодування плати за користування вагонами інших держав./арк. Справи 130-138, том2/.

Рішення мотивоване тим, що у період з 1 по 26 липня 2006року на станцію Ясинувата ДП “Донецька залізниця” на адресу ЗАТ “Макіївський металургійний завод” надходили імпортні вантажі у вагонах, що належали Російській залізниці;зазначені вагони з вантажем знаходились на станції Ясинувата, але не були прийняті відповідачем для здійснення вивантаження у зв’язку з необхідністю проведення митного оформлення, що підтверджено актами загальної форми №№ 614, 608, 606, 618, 650, 639, 620, 624, 680, 674, 657, 654, 687, 691;після здійснення митного оформлення вагони з вантажем були прийняті відповідачем, про що свідчать відмітки станції Ясинувата Донецької залізниці; облік часу перебування зазначених вагонів проводився станцією Ясинувата за відомостями плати користування вагонами форми ГУ–46 №№ 0108334-06, 2007312-06, 2107315-06, 2207317-06, 2907331-06, 2807328-06, 1907310-06, 1707307, 1507304-06, 1307301-06, 0607292-06. У разі використання українськими вантажовласниками (зазначеними у ст.6 Статуту) та портами вагонів, що належать іншим державам, відповідна українська залізниця має право на компенсацію за рахунок цих вантажовласників (портів) витрат, що були понесені саме нею (залізницею) у зв’язку з оплатою іноземній залізниці вартості користування відповідними вагонами відповідно до умов міжнародних договорів з цих питань від часу прийому цих вагонів від залізниці до повернення їх після виконання вантажних операцій. Спірні іновагони знаходились на станції Ясинувата в очікуванні митного оформлення. Статутом залізниць України не передбачено, що у разі затримки вагонів інших держав, пов'язаної з митним оформленням, вантажовласники та порти відшкодовують залізницям плату за користування цими вагонами, тому господарський суд вважає позов безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає.

Державне підприємство “Донецька залізниця” м.Донецьк в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 14.02.2008року у справі №35/23 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права./арк. справи 137-139, том2/.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно п.14 Правил користування вагонами та контейнерами плата за користування вагонами, які є власністю інших держав, відшкодовується залізниці вантажовласниками за ставками, затвердженими Радою залізничного транспорту держав - учасниць СНД та іншими міжнародними угодами; час користування вагонами, за який відшкодовується плата визначається для кожного вагона за відомостями плати за користування вагонами та актами про затримку вагонів; утримання Укрзалізницею з ДП “Донецька залізниця” платежів за користування вагонами іноземних держав у липні –серпні 2006року підтверджується матеріалами справи.

Представник Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод” м.Макіївка Донецької області вважає рішення господарського суду Донецької області від 14.02.2008року у справі №35/23 законним та обґрунтованим та просить його залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення , оскільки Статутом залізниць України не передбачено стягнення з вантажоодержувачів плати за користування вагонами інших держав, у разі затримки цих вагонів, пов’язаної з митним оформленням; надані до матеріалів справи документи не підтверджують факту сплати іноземним державам плати за користування вагонами за час знаходження спірних вагонів під митним оформленням.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно статті 76 Статуту залізниць України час знаходження вагонів на залізничних під'їзних коліях, що обслуговуються їх локомотивами, визначається з моменту передачі вагонів на передавальних коліях. Місце і порядок операцій встановлюються договором про експлуатацію залізничної під'їзної колії.

Згідно статті 71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором.

Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Експлуатація залізничних під'їзних колій, які мають свої локомотиви, повинна здійснюватися на основі єдиного технологічного процесу роботи під'їзної колії і станції примикання.

28.02.2006року між Державним підприємством “Донецька залізниця” м.Донецьк та Закритим акціонерним товариством “Макіївський металургійний завод” м.Макіївка укладений договір №1/102/507/06 про експлуатацію залізничної під’їзної колії ЗАТ “Макіївський металургійний завод” при станції Ясинувата Донецької залізниці./арк. справи 89, том1/

Пункт 4 договору передбачає, що подача вагонів на під’їзну колію та зарахування їх в користування власнику під’їзної колії здійснюється за інтервалами. Порожні вагони подаються на під’їзну колію поза інтервалом із зарахуванням їх в користування власнику під’їзної колії через 0,5 години після виставлення їх на приймально-здавальну колію.

Згідно п.п. 4 пункту 15 договору час знаходження вагонів на під’їзній колії визначається з моменту закінчення приймально-здавальних операцій при передаванні вагонів залізницею власнику під’їзної колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Відповідно пункту 13 даного договору власник під’їзної колії сплачує залізниці збори за подавання та забирання вагонів, плату за користування вагонами, інші збори та плати.

Як вбачається з позовної заяви, у період з 1 по 26 липня 2006року на станцію Ясинувата ДП “Донецька залізниця” на адресу ЗАТ “Макіївський металургійний завод” надходили імпортні вантажі у вагонах, що належали Російській залізниці.

Зазначені вагони з вантажем були подані на станцію Ясинувата, але не були прийняті відповідачем для здійснення вивантаження, у зв’язку з необхідністю проведення митного оформлення.

Після здійснення митного оформлення вагони з вантажем були прийняті відповідачем, про що свідчать відмітки станції Ясинувата Донецької залізниці.

Облік часу перебування зазначених вагонів проводився станцією Ясинувата за відомостями плати користування вагонами форми ГУ–46 №№ 0108334-06, 2007312-06, 2107315-06, 2207317-06, 2907331-06, 2807328-06, 1907310-06, 1707307, 1507304-06, 1307301-06, 0607292-06.

Позивачем за користування зазначеними вагонами на підставі ст.119 Статуту залізниць України та Правил користування вагонами і контейнерами заводу була нарахована плата за користування вагонами, від внесення якої в сумі 9614грн.03коп. відповідач відмовився, посилаючись на те, що вагони з вантажем видані після проведення митних операцій не з його вини.

Залізниця, вважаючи нарахування плати за користування вагонами за час затримки здійсненим правильно, звернулась до господарського суду з заявою про примусове стягнення нарахованої плати за користування вагонами у сумі 9614грн.03коп. на підставі ст. 119 Статуту залізниць України./арк. справи 3-4, том1/

Виходячи з вимог частин 1, 3 ст.119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами –суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Тобто, наведеною нормою обов'язок щодо сплати плати за користування вагонами у разі їх затримки, пов’язаної з митним оформленням, покладений безпосередньо на вантажовідправника та вантажоодержувача.

Згідно зі ст. 1 Митного кодексу України митне оформлення —це виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 43 Митного кодексу України у разі ввезення на митну територію України товарів і транспортних засобів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України. Тривалість перебування товарів і транспортних засобів під митним контролем на території зони митного контролю у пункті пропуску на митному кордоні України встановлюється відповідно до технологічної схеми пропуску через митний кордон осіб, товарів і транспортних засобів.

Згідно ст. 140 Митного кодексу України порядок та строки проведення митного контролю на залізничному транспорті визначаються спільними технологічними схемами, які затверджуються начальниками залізничних станцій, керівниками митних органів та органів охорони державного кордону України.

Згідно до ст. 45 Митного кодексу України особи, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на митні органи, зобов'язані подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

За приписами ст. 87 цього кодексу декларантами можуть бути підприємства або громадяни, яким належать товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, або уповноважені ними митні брокери (посередники).

Декларант виконує всі обов'язки і несе у повному обсязі відповідальність, передбачену цим Кодексом, незалежно від того, чи він є власником товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, митним брокером чи іншою уповноваженою особою ( ст.88 Митного Кодексу України ).

Згідно до письмових пояснень позивача від 24.04.2008року №45 обов’язки декларанта з оформлення імпортних вантажів за спірними перевізними документами, здійснював відповідач. Найближчим підрозділом митного оформлення вантажів згідно наказу Донецької митниці №319 від 17.05.2006року є Відділ митного оформлення №1,до зони діяльності якого відноситься Ясинуватський район /адреса: м.Донецьк, вул.Собінова, 145а/ та відділ митного оформлення №3 для міста Макіївки /адреса: м.Макіївка, сел.Чайкіно, б.330/. На станції Яснувата Донецької залізниці відсутній підрозділ митного оформлення. Позивач обов’язки декларанта по спірним відправленням не виконував, окремої угоди з відповідачем (брокерської угоди) не укладав.

Тобто, обов’язки декларанта з оформлення імпортних вантажів у спірний період виконував ЗАТ “Макіївський металургійний завод”, залізниця обов’язки декларанта за спірними відправками не виконувала, окрему угоду з відповідачем не укладала.

Статтею 113 Митного кодексу України на працівників залізничного транспорту покладений обов’язок щодо сприяння посадовим особам митних органів у виконанні ними своїх службових обов'язків з метою прискорення здійснення митних процедур під час переміщення транспортних засобів через митний кордон України.

З метою узгодження дій посадових осіб митних органів і залізниць України, визначення їх прав, функціональних обов'язків і відповідальності під час проведення ними операцій із контролю і оформлення вантажів, що переміщуються через митний кордон України залізничними вантажними поїздами Державною митною службою України та Міністерством транспорту України розроблено Порядок взаємодії митниць і залізниць України при переміщенні через митний кордон товарів та інших предметів вантажними залізничними поїздами (далі —Порядок), затверджений наказом Державної митної служби України та Міністерства транспорту України від 30.03.2001 р. №231/174 (зі змінами від 28.05.2004 р. №399/442).

Пунктом 3.6 цього Порядку встановлено, що на прохання вантажоодержувача митне оформлення товарів /вантажів/ у повному обсязі може здійснюватись безпосередньо в митниці відправлення в порядку, встановленому в Положенні про порядок здійснення контролю за доставкою вантажів у митниці призначення.

Згідно з п.3.7 Порядок взаємодії митниць і залізниць України при переміщенні через митний кордон товарів та інших предметів інших предметів вантажними залізничними поїздами після проведення митного оформлення товарів /вантажів/ перевізні документи з відповідними відмітками, підписом і відбитками особистої номерної печатки посадової особи митниці повертаються декларантом на станцію призначення та служать підставою для видачі товарів /вантажів/ вантажоодержувачу. Отже, наявність означеної відмітки є підставою для видачі вантажів вантажоодержувачу.

Однак, відповідно до п. 3.12 наведеного Порядку допускається подача транспортних засобів з товарами /вантажами/ на під’їзні колії без проставлення на перевізних документах підпису і відбитка особистої номерної печатки посадової особи митниці призначення за умови перебування цих товарів /вантажів/ під охороною за зверненням вантажоодержувача.

У разі неможливості здійснити декларування товару /вантажу/ в обраний митний режим вантажоодержувач може також розмістити товар /вантаж/ згідно з вимогами Положення про склади тимчасового зберігання.

На виконання вимог Порядку було затверджено Порядок взаємодії Донбаської регіональної митниці і Ясинуватської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці, яка знаходиться у зоні діяльності Донбаської регіональної митниці, при переміщенні через митний кордон товарів та інших предметів у вантажних залізничних поїздах, що затверджений наказом Донбаської регіональної митниці і Ясинуватської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці від 03.08.2004року №466/106. /арк. справи 68-70, том1/

Пунктом 3 Правил користування вагонами і контейнерами, затв. наказом Міністерства транспорту України 25.02.99р. N113, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 15 березня 1999р. за N165/3458, встановлено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станції відправлення та призначення за "Відомістю плати за користування вагонами (контейнерами)" форми ГУ-46, яка складається на підставі "Пам'яток про користування вагонами (контейнерами)" форми ГУ-45, "Актів про затримку вагонів" форми ГУ-23а , "Актів загальної форми ГУ-23" .

Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника ( п.4 Правил).

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника ( п.8 Правил).

Пунктом 12 цих же Правил встановлено, що загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

За приписами п.13 Правил користування вагонами і контейнерами плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

За приписами ст. 121 наведеного Статуту вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами: якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача; у інших випадках, передбачених Правилами.

Згідно до вимог п.16 Правил вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами у випадках: якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником; у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Наведений перелік є вичерпним.

Відповідач не довів існування обставин, передбачених ст.121 Статуту залізниць України , п.16 Правил користування вагонами і контейнерами , які є підставою для звільнення від плати за користування вагонами.

Відповідач не надав також доказів, що засвідчують затримку вагонів під час перевезення з причин, що залежить від залізниці.

Відповідач не скористався можливостями, наданими пунктами 3.6 та 3.12 Порядку взаємодії митниць і залізниць України при переміщенні через митний кордон товарів залізничними вантажними поїздами, оскільки це є правом, а не обов’язком вантажоодержувача.

Якщо вантажоодержувач не використовує можливості, передбачені цим Порядком, забрати на свою під’їзну колію з дозволу митниці та під охорону вагони з вантажами, які перебувають під митним контролем, то вантажоодержувач повинен сплачувати залізниці плату за користування вагонами на підставі ст.119 Статуту залізниць України.

Оскільки ст. 119 Статуту залізниць України обов’язок щодо сплати плати за користування вагонами у разі їх затримки, пов’язаної з митним оформленням, покладений на вантажоодержувача, відповідач не довів наявності обставин, які є підставою для звільнення його від плати та не надав доказів, що засвідчують затримку вагонів з причин, що залежать від залізниці, вимоги позивача про стягнення з відповідача 9614грн.03коп. плати за користування вагонами за час затримки вагонів з вантажем на станція Яснувата у зв’язку з митним оформленням підлягають задоволенню.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній справі не відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга є підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання позову, за подання апеляційної скарги , витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу відносяться на відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 122 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 14.02.2008року у справі №35/23 скасувати.

Позовні вимоги Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк про стягнення 9614грн 03коп. задовольнити.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод” м.Макіївка Донецької області на користь Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк 9614грн 03коп., витрати по сплаті державного мита за подання позову в сумі 102грн., витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн., витрати за подання апеляційної скарги в сумі 51грн.

Господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Головуючий          Н.В. Акулова

Судді:          Р.В. Волков

Т.Д. Геза

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС