КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2008                                                                                           № 30/486

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:           Борисенко І.В.

Розваляєвої Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.12.2007

у справі № 30/486 (Ващенко Т.М.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Авант-С"

до                                                   1. Київської міської ради

2. Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

про                                                  визнання права на земельну ділянку та визнання укладеним договору оренди земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача: Коваленко В.Є. – дов. № 3 від 14.02.2008

від відповідача - 1: Тхорик С.М. – дов. № 225-КР-310 від 17.03.2008

від відповідача - 2: Авдієнко С.В. – дов. № 06-34/19552 від 18.07.2006

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Авант-С” (надалі – позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Київської міської ради (надалі – відповідач-1, апелянт) та Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (надалі – відповідач-2), у відповідності до якої просить:

- визнати право ТОВ „Авант-С” на оренду земельної ділянки на вул. Межова, 23-б у Подільському районі м. Києва згідно з проектом відведення та висновками, які містяться в ньому, який погоджений в порядку, встановленому рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 № 457/1867 „Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в м. Києві”;

- прийняти рішення, відповідно до якого договір оренди земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлово-офісного комплексу на вул. Межова, 23-б у Подільському районі м.Києва між Товариством з обмеженою відповідальністю „Авант-С” та Київською міською радою вважати укладеним в редакції, яка підписана Товариством з обмеженою відповідальністю „Авант-С” та відповідає вимогам Закону України „Про оренду землі” та Типового договору оренди землі, затвердженого постановою КМУ від 03.03.2004 № 220, та переданою дану земельну ділянку на умовах, визначених цим договором, з моменту набрання чинності судовим рішенням;

- зобов’язати Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати договір оренди земельної ділянки з усіма додатками, що є його невід’ємними частинами, між орендодавцем – Київською міською радою та орендарем – ТОВ „Авант-С”, у встановленому порядку.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.12.2007р. у справі № 30/486:

- позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Авант-С” задоволено повністю;

- визнано право Товариства з обмеженою відповідальністю „Авант-С” на оренду земельної ділянки на вул. Межова, 23-б у Подільському районі м. Києва згідно з проектом відведення та висновками, які містяться в ньому, який погоджений в порядку, встановленому рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 № 457/1867 „Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в м. Києві”;

- вирішено вважати укладеним договір оренди земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації жилого-офісного комплексу на вул. Межова, 23-б у Подільському районі м. Києва між Товариством з обмеженою діяльністю „Авант-С” та Київською міською радою в редакції, яка підписана Товариством з обмеженою відповідальністю „Авант-С”, та відповідає вимогам Закону України „Про оренду землі” та Типового договору оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220, та переданою дану земельну ділянку з моменту набрання чинності судового рішення, на умовах, визначених цим договором (повний текст якого викладений у резолютивній частині рішення);

- зобов’язано Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати договір оренди земельної ділянки з усіма додатками, що є його невід’ємними частинами, між Орендодавцем – Київською міською радою та орендарем – Товариством з обмеженою відповідальністю „Авант-С” у встановленому порядку.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги до відповідача-1 щодо визнання права позивача на оренду земельної ділянки та визнання договору оренди землі укладеним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачем було вчинено всі необхідні дії, встановлені законодавством та рішенням Київради, для укладення договору оренди, а Київською міською радою внаслідок її бездіяльності порушено право позивача відносно оформлення земельної ділянки. Крім того, місцевий суд дійшов висновку, що позовні вимоги до відповідача-2 також підлягають задоволенню, оскільки останнім не було забезпечено підготовку договору оренди земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з приміщенням громадянського харчування та підземним паркінгом по вул. Межова,23-б у Подільському районі м. Києва та не здійснено його державну реєстрацію.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач-1 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 29/246-90 від 28.12.2007, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 12.12.2007р. у справі №30/486 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом прийнято рішення з неповним з’ясуванням всіх обставин, що мають значення у справі, неправильним застосовуванням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Від відповідача-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу від 25.03.2008, в якому він апеляційну скаргу Київської міської ради підтримує, просить її задовольнити, рішення Господарського суду м. Києва від 12.12.3007 у справі № 30/486 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

Представник апелянта (відповідача-1) в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, перевіривши правильність застосування норм права місцевим господарським судом, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.43), в травні 2005 позивач звернувся до Київського міського Голови з листом № 8 від 05.05.2005 про надання доручення на складання проекту відведення земельної ділянки в оренду для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового-офісного комплексу з приміщеннями соціально-побутового призначення та громадського харчування з підземним паркінгом на вул.Межовій, 23-б у Подільському районі м.Києва.

За дорученням Київміськради від 25.05.2005 та за замовленням позивача Товариством з обмеженою відповідальністю „Транспроект” у 2005 році був розроблений „Проект відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю „Авант-С” для будівництва житлово-офісного комплексу з приміщеннями громадського харчування та підземним паркінгом на вул.Межовій, 23-б у Подільському районі м.Києва” (копія наявна в матеріалах справи – а.с.а.с.32-100).

24.10.2007 позивач звернувся до Київського міської ради з листом (за реєстраційним штампом - вх. № 39272), у відповідності до якого просив укласти з ним договір оренди з урахуванням умов, що визначені проектом відведення земельної ділянки (копія листа – а.с.104). До звернення були додані два примірники договору оренди земельної ділянки, підписані з боку ТОВ „Авант-С” (копія – а.с.1-5-110).

Головне управління земельних ресурсів листом від 16.11.2007 за № 05-358/38293 повідомило позивача про те, що підстав для укладення договору оренди немає, оскільки Київрада не розглянула питання передачі земельної ділянки ТОВ „Авант-С” в оренду на пленарному засіданні.

ТОВ „Авант-С” 29.11.2007 звернулось до Господарського суду м.Києва з позовними вимогами до Київської міської ради та Головного управління земельних ресурсів Київської міськдержадміністрації про визнання права на оренду земельної ділянки, про прийняття судом рішення, відповідно до якого договір оренди земельної ділянки вважати укладеним між позивачем та відповідачем-1 (в редакції, яка підписана позивачем), а також про зобов’язання відповідача-2 зареєструвати вказаний договір у встановленому порядку.

Судова колегія дійшла висновку, що підстави для задоволення позовних вимог ТОВ „Авант-С” відсутні з огляду на наступне.

Статтею 93 Земельного кодексу України, яка передбачає право оренди земельної ділянки, визначено:

1. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

2. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

3. Оренда земельної ділянки може бути короткостроковою - не більше 5 років та довгостроковою - не більше 50 років.

4. Орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватись орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

5. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

6. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Правові засади оренди землі визначені статтею 2 Закону України „Про оренду землі”, у відповідності до якої відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 142–144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об’єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Згідно ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

У відповідності до абз.3 п.1 Прикінцевих положень Закону України „Про оренду землі” до розмежування відповідно до закону земель державної і комунальної власності орендодавцями земельних ділянок у межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, є відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади в межах повноважень, визначених Земельним кодексом України.

До розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади (п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України).

У відповідності до п. „в” ст.9 Земельного кодексу України до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (п.34 ч.1 ст.26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”).

З наведеного вбачається, що вирішення питання про передачу землі в оренду є виключним правом ради як суб’єкта права власності на землю та це питання вирішується виключно на пленарному засіданні відповідної ради.

Згідно ст.6 Закону України „Про оренду землі” орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

У відповідності до ч.1 ст.124 ЗК України (в редакції, чинній до 01.01.2008) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу (ч.3 ст.124 ЗК України).

Статтею 123 ЗК України встановлений порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам, у відповідності до якого надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок (ч.1 ст.123 ЗК України).

Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки (ч.6 ст.123 ЗК України).

Відмову органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку (ч.9 ст.123 ЗК України).

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації (ч.2 ст.125 ЗК України).

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про визнання права ТОВ „Авант-С” на оренду спірної земельної ділянки є безпідставними та не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про визнання договору оренди земельної ділянки площею 3 346,0 кв.м на вул. Межова, 23-б у Подільському районі м. Києва укладеним між позивачем та відповідачем-1 (в редакції, яка підписана позивачем) також задоволенню не підлягають, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що Київська міська рада приймала рішення про передачу ТОВ „Авант-С” в оренду цієї земельної ділянки.

Окрім того, ні статтею 152 Земельного кодексу України, ні нормами Цивільного та Господарського кодексів України не передбачено такого способу захисту порушеного права як визнання права на оренду земельної ділянки та вважання укладеним договору оренди земельної ділянки.

На думку судової колегії, позивач та суд першої інстанції безпідставно послалися на ст.ст. 181, 187 Господарського кодексу України, оскільки порядок укладення договорів оренди землі врегульовано ст.ст.124 ЗК України та Законом України „Про оренду землі”, які є спеціальними нормами по відношенню до ст.ст. 181, 187 ГК України (які регулюють загальний порядок укладення господарських договорів), а тому до даного спору підлягають застосуванню саме спеціальні норми.

Судова колегія також зазначає, що при зверненні до Київміськради 24.10.2007 з листом про укладення договору оренди з урахуванням умов, що визначені проектом відведення земельної ділянки, позивачем не було дотримано вимоги ч.6 ст.123 ЗК України.

У відповідності до названої норми проект відведення земельної ділянки погоджується, зокрема, із органом по земельних ресурсах та подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають.

З наявного у позивача висновку Київського міського головного управління земельних ресурсів (Київміськголовзем) № 09-02-4/2532 від 28.09.2005 (копія - а.с.64) про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ „Авант-С” для будівництва житлово-офісного комплексу з приміщеннями громадського харчування та підземним паркінгом на вул. Межовій,23-б у Подільському районі міста Києва вбачається, що термін дії висновку - 1 (один) рік з дня реєстрації.

Таким чином, на момент звернення позивача в жовтні 2007 до відповідача-1 з пропозицією щодо укладення договору оренди спірної земельної ділянки, у позивача було відсутнє чинне погодження проекту відведення земельної ділянки з органом по земельних ресурсах.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем при звернення до Київміськради з проектом договору оренди не визначений конкретний термін договору (оскільки в п.3.1 проекту договору, підписаному позивачем, вказано: „Договір укладено на 5 (десять) років”).

Судова колегія також не погоджується з доводами позивача про порушення відповідачем-2 прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки останній до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) з належним чином оформленими документами та договором оренди земельної ділянки по вул. Межовій, 23-б у Подільському районі міста Києва для його державної реєстрації не звертався.

А тому позовні вимоги про зобов’язання відповідача-2 зареєструвати у встановленому порядку договір оренди земельної ділянки між Київською міською радою та ТОВ „Авант-С” є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Враховуючи усе вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення Господарського суду м. Києва від 12.12.2007р. у справі № 30/486 необхідно скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові ТОВ „Авант-С” відмовити повністю.

Судові витрати по справі у відповідності до ст.49 ГПК України підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.2 ст.103, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду м.Києва від 12.12.2007 у справі № 30/486 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 12.12.2007 у справі № 30/486 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Авант-С” до Київської міської ради та Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) скасувати та прийняти нове рішення.

3. У позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Авант-С” (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 1 р/р 0023 в філії АКІБ „Укрсіббанк”, МФО 300733, ) на користь Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36 ) 42 (сорок дві) грн. 50 коп. державного мита.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду м. Києва.

6. Матеріали справи № 30/486 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Шипко В.В.

Судді                                                                                          Борисенко І.В.

Розваляєва Т.С.