ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2008 р.
Справа № 19/6819

Житомирський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Майора Г.І.

суддів:
Горшкової Н.Ф.

Зав'язуна В.С.

при секретарі                                                            Швидченко
О.В. ,

за участю представників сторін:

від позивачів: не з'явилися,

від відповідача: ОСОБА_1,
довіреність від 10.01.2007р.,

від прокуратури: Сидоренко О.П. -
прокурор відділу представництва інтересів

держави та громадян
в суді прокуратури Житомирської області,

посвідчення №45 від
27.05.2004р.,

від третьої особи: Стецюк Т.Л.,
довіреність №1679 від 19.09.2007р.,

розглянувши апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, м. Славута Хмельницької
області

на рішення господарського суду
Хмельницької  області

від "09" листопада 2007
р.  у справі № 19/6819 (суддя
Розізнана І.В.)

за позовом Козятинського транспортного
прокурора в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв'язку
України, Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна
залізниця", м. Київ

до Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, м. Славута Хмельницької області

за участю третьої особи на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області, м.
Хмельницький

про розірвання договору та
зобов'язання повернути майно,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Хмельницької області від 09.11.2007 року у справі №19/6819
позов Козятинського транспортного прокурора в інтересах держави в особі
Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного територіально-галузевого
об'єднання "Південно-Західна залізниця" задоволено частково:
зобов'язано Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_2
повернути Державному територіально-галузевому об'єднанню "Південно-Західна
залізниця" майно - частину приміщення станції Славута площею 73,5 кв.
м  та частину виробничої території
станції Славута площею 37,3 кв. м.

Провадження у
справі в частині розірвання договору державного майна №15/ДНЛ-2 від
30.09.2002р. припинено.

Крім того,
стягнуто з СПД ОСОБА_2 в доход державного бюджету України 85 грн. витрат зі
сплати державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу (а.с.34-35).

Не погоджуючись
з прийнятим рішенням СПД ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в
позові з підстав, викладених у скарзі (а.с.43-47).

Вказує, що
судом першої інстанції при розгляді справи не взято до уваги те, що правові
наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору
оренди безпосередньо передбачені статтею 764 ЦК України, статтею 17 Закону
України "Про оренду державного та комунального майна" та
опосердковано нормою частини четвертої статті 291 ГК України, згідно з якою
правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов
регулювання договору найму ЦК України. Відповідно до ст.764 ЦК України якщо
наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму
(оренди), то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця,
договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Строк дії договору закінчувався 30.09.2007 року, отже заперечення позивача СПД
ОСОБА_2 міг отримати в строк з 01.10.2007р. по 31.10.07р. У вказаний строк відповідач
не отримував від позивача будь-яких заперечень з приводу користування
орендованим майном, а позивач в свою чергу виставляв відповідачеві рахунки на
внесення орендної плати та приймав таку плату за оренду майна. Таким чином, на
підставі викладеного, відповідач вважає, що строк дії договору оренди
державного майна №15-ДНЛ-2 від 30.09.2002р. було продовжено на той же строк та
на тих же умовах.

В судовому
засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримала в
повному обсязі.

Козятинська
транспортна прокуратура у письмовому відзиві на апеляційну скаргу заперечила
проти доводів апеляційної скарги та зазначає, що ДТГО "Південно-Західна
залізниця" не мало наміру продовжувати орендні відносини з СПД            ОСОБА_2 і як орендодавець попереджувала
його про неможливість продовження строку договору оренди, надіславши
повідомлення від 14.08.2007 року №1912. Враховуючи норми ГК України та
роз'яснення Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики
застосування Закону України "Про оренду державного та комунального
майна", договірні відносини між ДТГО "Південно-Західна
залізниця" та СПД ОСОБА_2 припинені 30.09.2008 року, тобто після строку
дії договору               №15-ДНЛ-2 від
30.09.2002р.

Крім того,
відповідно до п.1 ч.1 ст.287 ГК України орендодавцем цілісних майнових
комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є
державною власністю визначено Фонд державного майна України та його регіональні
відділення. Таким чином, з моменту набрання чинності ГК України ДТГО
"Південно-Західна залізниця" не має права бути орнедодавцем майна.

Вказує, що
додані до апеляційної скарги СПД ОСОБА_2 копії рахунків, свідчать лише про те,
що він всупереч на п.17 Методики розрахунку і порядку використання плати за
оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від
4 жовтня 1995 р. №786 (із внесеними змінами), вносила плату в розмірі - 70
відсотків орендної плати на рахунок орендодавця і 30 відсотків - до державного
бюджету, що порушує майнові інтереси держави як власника майна залізниці,
оскільки відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про залізничний
транспорт", преамбули Статуту Державного територіально-галузевого
об'єднання "Південно-Західна залізниця", затвердженого Міністерством
транспорту України 25.11.2002 року Південно-Західна залізниця є статутним
теріторіально-галузевим об'єднанням, заснованим на державній власності, яке
належить до сфери управління Міністерства транспорту України. Також пролонгація
договірних відносин між залізницею та СПД ОСОБА_2 призводить до недотримання
державним бюджетом України належної частки плати від передачі в оренду
державного майна.

Просить рішення
господарського суду Хмельницької області залишити без змін, а апеляційну скаргу
СПД ОСОБА_2 - без задоволення.

Позивачі -
Міністерство транспорту та зв'язку України та Державне територіально-галузеве
об'єднання "Південно-Західна залізниця" в письмовий відзив на
апеляційну скаргу не надіслали, своїх представників в судове засідання не
направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи те,
сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги
та положення ст.101 ГПК України про межі перегляду справи апеляційною
інстанцією, колегія суддів вважає. що відсутність представників позивачів не
перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Третя особа на
стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у
письмовому відзиві на апеляційну скаргу та її представник в судовому засіданні
зазначила, що СПД ОСОБА_2 не звертався до Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Хмельницькій області з заявою про укладення
договору оренди державного майна, тому договір оренди, умови якого б
відповідали чинному законодавству не укладений.

Просить рішення
господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу СПД
ОСОБА_2 - без задоволення.

Заслухавши
пояснення представників відповідача та третьої особи, враховуючи думку
прокурора, дослідивши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з
такого.

Між Державним
територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" та
СПД ОСОБА_2 30.09.2002р. був укладений договір оренди державного майна
№15/ДНЛ-2, предметом якого, відповідно до п.1.1 договору, визначена частина
приміщення станції Славута площею 73,5 кв. м та частина виробничої території
станції Славута площею 37,3 кв. м вартістю відповідно 21252 та 7743 гривень,
які позивач передає, а відповідач приймає у строкове платне користування для
діяльності кафе (а.с.6).

Відповідно до
п.п.11.1, 11.5 договору, строк його дії визначено 1 рік з 30.09.2002р. до
30.09.2003р., з можливістю пролонгації на той самий період на тих же умовах у
разі відсутності заяв однієї зі сторін про припинення або зміну договору після
закінчення строку його чинності протягом одного місяця.

14 серпня 2007
року позивач направив відповідачу лист (вих. № 1912) про те, що позивач
заперечує проти продовження терміну дії договору та вимагає в триденний термін
після закінчення терміну дії договору звільнити надане в оренду приміщення та
передати його позивачу. Доказом відправлення даного листа слугує фіскальний чек
від 14.08.2007р. (а.с.31-32).

Згідно п.4.
Прикінцевих положень Господарського кодексу України, кодекс застосовується до
господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними
положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються
щодо тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання
чинності цими положеннями.

Відповідно до
ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не
суперечать.

Відповідно до
ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна” у
разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.  Аналогічна норма
міститься у ст.764 ЦК України.

Відповідно до п.
12 Роз'яснення Вищого господарського суду України "Про деякі питання
практики застосування Закону України "Про оренду державного та
комунального майна” №02-5/237 від 25.05.2000 року заяву про припинення або
зміну умов договору заінтересована сторона може також подати і до закінчення
строку дії договору оренди.

Враховуючи
викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що лист
позивача від 14 серпня 2007 року (вих. №1912) свідчить про те, що позивач не
мав наміру продовжувати договір оренди, а тому договір оренди державного майна
№15/ДНЛ-2 від 30.09.2002р. припинив свою дію 30.09.2007р.

Відповідач не
надав суду доказів про те, що після закінчення строку дії договору оренди
орендодавець передав спірне майно в оренду іншій особі.

Тому твердження
СПД ОСОБА_2, що вона належним чином виконувала обов'язки орендаря і що мотиви
відмови орендодавцем у продовженні терміну дії договору оренди не відповідають
дійсності, правового значення для даних правовідносин не мають.

Згідно ст.33
ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до
ч.1 ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна” у
разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його
продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві
об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі
оренди.

Умовами
договору оренди (п.10.1) передбачено, що після закінчення терміну договору
оренди відповідач зобов'язаний повернути орендоване майно в термін 3 діб згідно
п. 5.7. договору оренди.

З урахуванням
наведеного, господарський суд першої інстанції обгрунтовано зобов'язав Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 повернути Державному
територіально-галузевому об'єднанню "Південно-Західна залізниця"
майно - частину приміщення станції Славута площею 73,5 кв. м  та частину виробничої території станції
Славута площею 37,3 кв. м., а в частині розірвання договору державного майна
№15/ДНЛ-2 від 30.09.2002р. провадження припинив.

Доводи особи,
яка подала апеляційну скаргу спростовуються вищевказаним, матеріалами справи та
не грунтуються на вимогах чинного законодавства.

З огляду на
викладене, судова колегія дійшла до висновку, що рішення господарського суду
Хмельницької області від 09.11.2007 року у справі №19/6819 є законним і
обгрунтованим, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а
підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись
ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального
кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення
господарського суду Хмельницької області від 09 листопада 2007 року у справі
№19/6819 залишити без змін, а апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 (м. Славута Хмельницької області) - без
задоволення.

2. Справу
№19/6819 повернути до господарського суду Хмельницької  області.

Головуючий суддя
Майор Г.І.

судді:

Горшкова Н.Ф.

Зав'язун
В.С.

Віддрук. 7 прим.: 1 - до справи

2 - Міністерству транспорту та
зв'язку України

3 - ДТГО "Південно-Західна
залізниця"

4 - відповідачу; 5 - третій особі

6 - Козятинському транспортному
прокурору

7 - в наряд

До справи №19/6819