ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2008 р.

№ 2-4/12986-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кравчука Г.А.

суддів :

Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача

не з’явився

відповідача

не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Комунального підприємства

житлово-експлуатаційне об’єднання

Центрального району міста Сімферополя

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 р.

у справі

№ 2-4/12986-2007 господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом

Комунального підприємства

житлово-експлуатаційне об’єднання

Центрального району міста Сімферополя

до

Акціонерного товариства закритого типу “Футбольний клуб “Таврія”

про

спонукання до виконання певних дій, розірвання договору оренди та виселення

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство житлово-експлуатаційне об’єднання (надалі КП ЖЕО) Центрального району міста Сімферополя звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Акціонерного товариства закритого типу (надалі АТЗТ) “Футбольний клуб “Таврія" та просило:

- зобов'язати відповідача провести експертну оцінку вартості об'єктів оренди згідно з їх ринковою вартістю, погодженою з Фондом комунального майна Сімферопольської міськради;

- провести виплату недоотриманих КП ЖЕО грошових коштів з 01.01.2007 р. до 01.09.2007 р.;

- розірвати укладені між сторонами договори оренди нежитлових приміщень від 20.09.2003 р. №896; від 01.02.2001 р. №№667, 668; від 07.05.1997 р. №229; від 30.09.1997 р. б/н;

Доповідач: Шаргало В.І.

- виселити АТЗТ “Футбольний клуб “Таврія" із займаних відповідно до перерахованих договорів приміщень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що строк дії вищеперерахованих договорів закінчився, рішення про їх продовження компетентним органом не приймалося, однак відповідач продовжує займати орендовані приміщення. Разом з тим відповідачем порушене чинне законодавство в частині експертної оцінки цих приміщень, що призводить до неповного надходження коштів від орендної плати.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.11.2007 року (суддя Бєлоглазова І.К.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 року (судді: Заплава Л.М., Дугаренко О.В., Фенько Т.П.), в позові відмовлено. Судові рішення мотивовані тим, що сторонами досягнуто домовленості з питання розміру орендної плати, до укладення договорів оренди була проведена експертна оцінка вартості об'єктів оренди, проведення повторної оцінки законом не вимагається, відповідач сумлінно виконував свої обов'язки орендаря, тобто позивачем не доведено наявність підстав для розірвання укладених між сторонами спірних договорів оренди, а відтак відсутні і підстави для виселення відповідача з орендованих приміщень.

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішенням та постановою, КП ЖЕО Центрального району міста Сімферополя звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 10, 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 118 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік", ст. 648 Цивільного кодексу України, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач АТЗТ “Футбольний клуб “Таврія" просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постановлені у справі судові рішення –без зміни, як такі, що відповідають обставинам справи та чинному законодавству.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередній інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що між КП ЖЕО Центрального району м. Сімферополя (Орендодавець) та АТЗТ "Футбольний клуб "Таврія" (Орендар) укладено ряд договорів оренди нежитлових приміщень, а саме:

- від 07.05.1997 р. №229 про оренду нежитлових приміщень по вул. Пушкіна, 35 у м. Сімферополі загальною площею 2200 кв. м, строком (з урахуванням додаткової угоди від 10.04.2000 р.) до 30.09.2006 р.;

- від 30.09.1997 р. №б/н та від 13.01.1998 р. №б/н на оренду нежитлових приміщень по вул. Пушкіна, 35 в м. Сімферополі загальною площею 9540 кв. м, строком (з урахуванням додаткової угоди від 05.02.1998 р.) до 30.09.2006 р.;

- від 01.02.2001 р. №667 на оренду нежитлових приміщень по вул. Пушкіна, 35 у м. Сімферополі загальною площею 197,0 кв. м строком до 28.05.2007 р. (з урахуванням додаткових угод від 31.10.2001 р. №1, від 30.10.2002 р. №2, від 23.10.2003 р. №З, від 14.10.2004 р. №4, від 30.09.2005 р. №б/н., від 30.08.2006 р. №б/н), від 28.02.2007 р. №б/н);

- від 01.02.2001 р. №668 на оренду нежитлових приміщень по вул. Пушкіна, 35 у м. Сімферополі загальною площею 80,0 кв. м строком до 31.05.2006 р.;

- від 20.09.2003 р. №896 на оренду нежитлових приміщень по вул. Пушкіна, 35 у м. Сімферополі загальною площею 16,0 кв. м строком (з урахуванням додаткових угод від 14.10.2004 р. №1, від 22.08.2005 р. №б/н, від 22.07.2006 р. №б/н, від 29.08.2006 р. №б/н, від 28.02.2007р. №б/н) до 28.05.2007 р..

Укладенню перерахованих вище договорів передувала оцінка нерухомого майна, яке передавалось в оренду, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Звітів про проведення експертної оцінки об'єктів нерухомості, розташованих за адресою: вул. Пушкіна, 35 у м. Сімферополі.

Вищезазначеними додатковими угодами внесені зміни до умов договорів щодо розміру орендної плати з урахуванням змін та доповнень, що були внесені КМ України до Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою КМ України від 04.10.1995 р. №786. Це підтверджується змістом додаткових угод, копії яких додані до матеріалів справи.

Після закінчення строків дії вищезгаданих угод жодна з сторін не заявила про припинення договору, майно, передане в оренду, продовжувало знаходиться в користуванні відповідача. Таким чином, судами встановлено, що дія вказаних договорів оренди продовжена і розмір орендної плати періодично додатково узгоджувався сторонами. Орендар добросовісно виконував свої зобов'язання щодо внесення орендних платежів відповідно до виставлених Орендодавцем рахунків, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Правилами ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 року №2269-ХІІ із змінами та доповненнями встановлено, що укладенню договору оренди передує оцінка об'єктів оренди, яка здійснюється за методикою затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 12 цього Закону договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Згідно з ч. 2 ст. 17 названого Закону в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частиною 3 ст. 26 Закону передбачено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України. У разі розірвання договору оренди Орендар зобов'язаний повернути Орендодавцеві орендоване майно (ст. 27 Закону).

З встановлених судовими інстанціями обставин справи вбачається що при укладенні спірних договорів були дотримані вимоги ст. 11 названого Закону щодо оцінки об'єктів оренди та досягнуто домовленості щодо визначення розміру орендних платежів згідно з чинним законодавством, орендар належним чином виконував свої зобов'язання за спірними договорами оренди, тобто визначені законом підстави для розірвання договорів оренди, на наявність яких посилається позивач, відсутні, а відтак суди попередніх інстанцій дійшли цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог КП ЖЕО Центрального району м. Сімферополя.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що під час розгляду справи господарськими судами фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження матеріалів справи, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а відтак, у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятих у справі рішень.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Комунального підприємства житлово-експлуатаційне об’єднання Центрального району міста Сімферополя залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 р. у справі № 2-4/12986-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.