П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.03.08
Справа № 4/310н.

Колегія суддів
у складі  Рябцевої О.В. -головуючий, суддів
- Седляр О.О.,              Середи А.П., за участю секретаря Токінової В.А., розглянувши
матеріали за позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Луганськ

до Державної
податкової інспекції у Жовтневому районі м. Луганська

про визнання
податкового повідомлення - рішення № /0 недійсним

в
присутності представників:

від позивача
-ОСОБА_2.- предст. по дов., дов. № 1629 від 04.12.07р.

від
відповідача -Золотих Г.А. - ст. держ. податк. інсп., дов. № 20538/10 від
07.12.07р.,   Бордюгова Л.І. -гол.
податк. ревізор- інсп., дов. № 20299/10 від 04.12.07р.

від свідка -ОСОБА_3.

в с т а н о
в и л а :

Суть спору: позивачем заявлена вимога про скасування
податкового повідомлення -рішення від 15.10.2003р. № /0 про
донарахування податку на додану вартість в сумі 192471 грн. 80 коп., у тому
числі: 140739 грн. -основний платіж, 51732 грн. 80 коп. -штрафна санкція.

Заявами від
14.11.2003р. та від 01.12.2003р. позивач уточнив позовні вимоги і просить
визнати недійсним спірне податкове повідомлення -рішення. Заявою від
11.12.2007р. позивач просить визнати недійсним спірне податкове
повідомлення-рішення в частині донарахування податку на додану вартість в сумі
135156 грн. 12 коп., штрафних санкцій в сумі 51732 грн. 80 коп. На
обґрунтування заявленої вимоги позивач вказує, що  податковий орган дійшов  неправомірного висновку про завищення ним
податкового кредиту з ПДВ по
господарським операціям купівлі-продажу з МПП “АМА” та МПП “Орхідея”,
оскільки цим підприємствам після укладання цивільно-правових угод з позивачем
були анульовані свідоцтва платників ПДВ. Такі дії податкового органу не
відповідають чинному законодавству. Крім того, відповідач сам створив правову
ситуацію, в якій допустив  зловживання
наданим йому правом на анулювання свідоцтва. Будь-яких порушень  позивачем не допущено, і згідно чинного
законодавства він не може відповідати за вчинки своїх контрагентів. Кримінальна
справа, порушена стосовно нього за вказаними обставинами, припинена у зв'язку з
відсутністю складу злочину.

Відповідач
відзивами від 12.11.2003р. № 13480/10 та від 02.12.2003р. № /10 проти заявлених
вимог заперечує, посилаючись на відповідність спірного рішення чинному
законодавству. Зокрема, ДПІ у Жовтневому районі вказує, що позивач безпідставно
використав в податковому обліку податкові накладні, видані МПП “АМА” та МПП
“Орхідея”, оскільки в судовому порядку скасовано державну реєстрацію цих
підприємств і  анульовано свідоцтва
платників ПДВ з моменту їх видачі. У судовому засіданні 11.12.2007р.
відповідачем наведені додаткові доводи щодо оформлення податкових накладних, а
саме податкові накладні, видані цими підприємствами, не мають підпису  відповідальної особи,  а в тих,
де такий підпис міститься
незрозуміло яка посадова особа
його  вчинила, відсутнє прізвище
цієї особи.

Оцінивши надані
докази і доводи сторін в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість
заявлених вимог з огляду на наступне.

15.10.2003р.
Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Луганська  прийнято податкове повідомлення -рішення №
/0, яким за порушення
п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7, п.п.
7.4.5 п. 7.4 ст. 7, п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України від 03.04.1997р. №
168/97-ВР “Про податок на додану вартість” (далі Закон про ПДВ) додатково
визначена сума основного платежу з податку на додану вартість в сумі 140739
грн. 00 коп. та застосовано штрафні санкції в сумі 51732 грн. 80 коп., всього в
сумі 192471 грн. 80 коп.

Зміст
виявленого порушення викладено в акті перевірки від 13.10.2003р.                         №
401/Т/2-26/,  в якому
зазначено, що за період з 01.06.2003р. по 31.07.2003р. між МПП “АМА”, МПП
“Орхідея” та суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1.
укладені угоди, на підставі яких
суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1. отримано
товари (послуги) і проведено розрахунки за них. Підстави донарахування сум ПДВ
в акті перевірки обґрунтовані наступним:

- згідно
рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 15.04.2003р.                        № 2-1876 скасована
державна реєстрація та визнані недійсними установчі документи         МПП “АМА” від дати запису у журналі
обліку реєстраційних справ, тобто з 16.01.2002р.;

- актом ДПІ у Жовтневому районі м.
Луганська від 16.05.2003р. № 177 анульоване Свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість № 17151583, видане 28.01.2002р. МПП “АМА” від дати
внесення до Реєстру платників податку на додану вартість 28.01.2002р.;

- згідно
рішення Артемівського районного суду м. Луганська від 05.05.2003р.                № 2-2189/03 скасована державна реєстрація
та визнані недійсними установчі документи МПП “Орхідея” з 28.01.2002р.;

- актом ДПІ у
Артемівському районі м. Луганська від 27.06.2003р. № 10986 анульоване Свідоцтво
про реєстрацію платника податку на додану вартість № 17305119, виданого 21.02.2002р.
МПП “Орхідея” з дати рішення суду 05.05.2003р.

Вказані
обставини обумовили висновок податкового органу про те, що податкові накладні,
видані від імені цих підприємств, фактично видані не платниками податку на
додану вартість, що є порушенням п. п. 7.2.1. п. 7.2 та п. п. 7.4.5. п. 7.4 ст.
7 Закону про ПДВ.

В той же час із
матеріалів справи вбачається, що вищевказані судові рішення були оскаржені
зацікавленими  особами.

Ухвалою
Жовтневого районного суду від 10.09.2003р. рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська від 15.04.2003р. № 2-1876 скасовано за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Жовтневого районного суду  від
11.09.2003р. № 2-1876 провадження у цивільній справі припинено,  дана
ухвала   залишена без змін  ухвалою Апеляційного суду Луганської області.

ДПІ у
Жовтневому районі м. Луганська також зверталась до господарського суду
Луганської області з позовом про визнання недійсними статутних документів,
скасування державної реєстрації та визнання
недійсною реєстрації в якості платника податку на додану вартість МПП
“АМА”. Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 13.06.2005р.
відмовлено в задоволенні вимоги про визнання недійсними статутних документів,
залишено в силі рішення господарського суду Луганської області від 05.04.2005р.
в частині припинення юридичної особи МПП “АМА”.

Рішення
Артемівського районного суду м. Луганська від 05.05.2003р. № 2-2189/03,  яким скасована державна реєстрація та  визнані недійсними установчі документи МПП
“Орхідея” з 28.01.2002р., 25.07.2003р. скасовано ухвалою Артемівського  районного
суду    за нововиявленими
обставинами. 17.11.2003р. за даною справою постановлено нове рішення, яким
позовні вимоги задоволені частково, державна реєстрація скасована,  свідоцтво платника ПДВ визнано недійсним, в
задоволенні вимог про визнання недійсними податкових накладних відмовлено.
Рішенням від 05.04.2004р. Апеляційного суду Луганської області  дане рішення змінено: в задоволенні позову
про  визнання недійсним свідоцтва
платника ПДВ відмовлено.

Тобто, на час розгляду
даної справи судові рішення, якими були визнані недійсними установчі документи
МПП “Орхідея”, МПП  “АМА”,
скасовані.

Відповідач, приймаючи спірне
рішення про донарахування податку на додану вартість, послався на порушення п.
п. 7.3.1 п.7.3, п. п. 7.4.5 п. 7.4, п. п. 7.5.1. п. 7.5 ст. 7 Закону про ПДВ,
якими, зокрема, врегульовано дату виникнення податкових зобов'язань (п. п.
7.3.1), дату виникнення податкового кредиту (п. п. 7.5.1) та порядок включення
витрат до податкового кредиту (п. п. 7.4.5). Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону про ПДВ визначено, що не дозволяється включення до податкового кредиту
будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт
(послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в
оплату вартості таких робіт (послуг).

Матеріалами справи підтверджена
наявність податкових накладних на час перевірки, що не  спростовано податковим органом.

Помилковим є
висновок  податкового органу  про непідтвердження позивачем права на
податковий кредит з огляду на визнання рішеннями суду недійсними установчих
документів  контрагентів позивача, якими
були видані податкові накладні, та фактичну несплату податку до бюджету цими
контрагентами позивача.

Визнання
недійсними установчих документів юридичної особи та подальше анулювання
свідоцтва платника податку на додану вартість саме по собі не тягнуло за собою
недійсність всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи і
до моменту виключення з державного реєстру, та не позбавляло правового значення
виданих за такими господарськими операціями податкових накладних.

За таких
обставин покупець не може нести відповідальність як за несплату податків
продавцями, так і за можливу недостовірність відомостей про них, включених до
Єдиного державного реєстру підприємств і організації України, за умови
необізнаності покупця щодо цього.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону
України “Про податок на додану вартість”, платник податку - особа, яка згідно з
цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку,
що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію
України.

Платники
податку, визначені у підпунктах "а", "в", "г",
"д" пункту 10.1 статті 10, відповідають за достовірність та
своєчасність визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його
внесення до бюджету відповідно до закону (п.10.2. ст.10 Закону).

Таким чином, як
випливає з вищенаведеного, сама по собі несплата податку продавцем (у тому
числі в разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської
операції не впливає на податковий кредит покупця.

Стаття 19
Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, податкові
органи не можуть нараховувати податок на додану вартість та накладати штрафні
санкції на покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне
законодавство не встановлює підстав для такого нарахування та накладання
штрафних санкцій.

Що стосується неналежного оформлення
податкових накладних, то суд констатує, що вказані обставини не були предметом
дослідження контролюючим органом в ході перевірки, оскільки такі відомості
відсутні в акті перевірки і відсутні посилання на порушення  відповідної норми в спірному податковому
повідомленні-рішенні. Крім того із наданої суду постанови від 11.05.2004р. про
припинення кримінальної справи № 41-03-8033, порушеної за фактом ухилення від
плати податків групою осіб у складі ПП ОСОБА_1 та інших, вбачається, що слідчий
орган також не мав претензій до оформлення податкових накладних.

З метою повного з'ясування фактичних
обставин, суд відповідно до п. 4 ст. 79 КАС України витребував у сторін
оригінали податкових накладних. Згідно пояснень позивача, первинні документи, у
тому числі податкові накладні, що стосуються даного спору, були вилучені у
нього в ході розслідування вищевказаної кримінальної справи.

Судом була витребувана кримінальна
справа № 41-03-8033. В ході її дослідження встановлено, що дійсно податкові
накладні, видані МПП “АМА” і МПП “Орхідея”
вилучались у позивача відповідно до вимог кримінально-процесуального
законодавства, проте в матеріалах кримінальної справи вони відсутні. На
додатковий запит суду слідчій відділ Управління податкової міліції ДПА в Луганській
області листом від 18.02.2008р. № 250/09-02 повідомив, що всі документи,
вилучені в ході проведення обшуків в межах розслідування кримінальної справи №
41-03-8033 відносно позивача, після прийняття остаточного рішення по
кримінальній справі були повернуті ПП ОСОБА_3., яка також фігурувала при
розслідуванні кримінальної справи. На підтвердження наведеного, слідчим
відділом надана розписка  ОСОБА_3., за
змістом якої вона "одержала всі документи, вилучені в ході обшуків в
рамках кримінальної справи № 41-03-8033 в повному обсязі", при цьому
перелік таких документів в розписці чи іншому документі відсутній.

Судом в якості свідка
викликанаОСОБА_3. Згідно її свідчень, вона отримала у слідчого лише документи,
що стосуються її господарської діяльності, документів, вилучених у ОСОБА_1.,
вона не одержувала.

Таким чином, суд позбавлений
можливості перевірити доводи відповідача належними доказами.

Відповідно до
п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач належними
засобами доказування не довів своїх доводів стосовно невідповідності податкових
накладних МПП “АМА” і
МПП “Орхідея” чинному законодавству, а відтак ці доводи не можуть бути
взяті судом до уваги.

Оцінивши всі
вищевикладені  обставини, суд дійшов
висновку про задоволення позову.

Згідно  ст. 160 ч. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України в судовому засіданні
проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Відповідно до
ст. 94 КАС України суд присуджує на користь позивача судові витрати по сплаті
державного мита в сумі 85 грн., які підлягають стягненню з Державного бюджету
України.

На  підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 94,
160, 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов
задовольнити.

2. Визнати
частково недійсним податкове повідомлення - рішення Державної податкової
інспекції в  Жовтневому районі м.
Луганська від 15.10.2003р. № /0 про визначення суб'єкту
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про донарахування податку на
додану вартість в сумі 186888 грн. 92 коп., у тому числі: 135156 грн. 12 коп.
-основний платіж, 51732 грн. 80 коп. -штрафні санкції.

3. Стягнути з
Державного бюджету України з поточного рахунку 0006, МФО 804013,
, УДК у м. Луганську  ГУ
ДКУ в Луганській області, банк -ГУ ДКУ в Луганській області, код бюджетної
класифікації 22090200 державне мито в сумі 85 грн. на користь суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,АДРЕСА_1

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк
встановлений КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання  апеляційної
скарги постанова набирає законної сили,
якщо її не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне
оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження
і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану
постанову. Копії апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про
апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складення
постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Згідно ст. 160
ч. 3  Кодексу адміністративного
судочинства  України постанова в повному
обсязі складена 31.03.2008р.

Головуючий
суддя
О.В.Рябцева

Суддя
О.О. Седляр

Суддя
А.П. Середа