ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2008 р.

Справа № 19/40

Господарський суд Івано - Франківської області ускладі судді Максимів Т.В.

при секретарі судового засідання Гринюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "Еліте", вул. Малицької, 1/66, м.Калуш ,Калуський район, Івано-Франківська область,77300

до відповідача ТзОВ "Європ Партнер компані", вул. Озаркевича, 11/4, м.Івано-Франківськ,76000

про повернення безпідставно набутих коштів

за участю представників сторін:

від позивача: Якименко М.П.- адвокат, (довіреність № 80 від 14.04.08.)

від відповідача: представник не з"явився,

Представникам сторін роз"яснено права та обов"язки, передбачені ст.20, 22 ГПК України.

Клопотань про здійснення технічної фіксації суду не подавалося.

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство "Еліте" звернулось в суд із позовом до ТзОВ "Європ Партнер компані" про повернення безпідставно набутих коштів в сумі 49000, 00 грн. та нарахованих трьох процентів річних в сумі 120, 60 грн. за прострочення виконання зобов"язання щодо повернення відповідачем безпідставно одержаних коштів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтвердив та пояснив, що кошти в сумі 49000, 00 грн. відповідачем набуто безпідставно. Дана сума підлягає поверненню, оскільки відповідачем в односторонньому порядку розірвано укладений між сторонами договір купівлі - продажу №02/09-07 від 17.09.07., згідно якого позивачем перераховано на рахунок відповідача кошти в сумі 49000, 00 грн. Також вважає, що відповідачем допущено прострочку повернення незаконно набутих коштів терміном 30 днів, тому відповідач повинен сплатити 3% річних від вищевказаної суми в розмірі 120,60 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.05.08. позовні вимоги не визнає. Проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позов, а саме стверджує, що вищевказані кошти набуто відповідачем на законних підставах. Обгрунтовуючи свої заперечення посилається на ст. 11 ЦК України, згідно якої у позивача відповідно до укладеного сторонами договору виник обов"язок здійснити передоплату за придбаний товар, таким чином відповідач вважає, що боржником у даному зобов"язанні є позивач як покупець, аж до моменту сплати повної вартості відчужуваної відповідачем, як продавцем, речі.

Також відповідач вважає, що відповідно до п.8.2. укладеного між сторонами договору №02/09-07 від 17.09.07 позивач, як покупець згідно договору за невиконання порядку оплати за товар зобов"язаний сплатити неустойку - пеню у розмірі 0,5% вартості придбаної речі за кожен день прострочки.

Відповідач вважає, що позивачем порушено порядок оплати за придбану річ, тому відповідач, як продавець, не несе відповідальності за невиконання умов вказаного договору, а тому вважає, що з 12.12.08. звільнений від обов"язку поставити річ, оскільки позивачем, як покупцем порушено істотні умови укладеного договору.

Представник відповідача стверджує, що відповідно до п. 10 вищевказаного договору, термін його дії закінчився 31.12.07., тому посилання позивача на направлений лист від 23.01.08. №09-01/08 про одностороннє розірвання договору, відповідач вважає неправомірним.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу та зібрані судом, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з"ясувавши всі обставини, на яких грунтуються їх вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.                                                             Відповідно до умов укладеного між сторонами договору купівлі - продажу №02/09-07 від 17.09.07. відповідач зобов"язувався продати позивачу установку бетонозмішувальну СБ-145-10., ціна якої складає 630000 грн., в тому числі ПДВ 20% - 105000 грн.

Згідно пункту 6.1 укладеного між сторонами договору, оплата за установку покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. В якості передоплати по закінченні трьох банківських днів з моменту підписання даного договору покупець перераховує суму 50 000, 00 грн в тому числі ПДВ 20%. Після підготовки участку покупцем здійснюється наступний платіж в розмірі 50 000,00 грн. в тому числі ПДВ в розмірі 20%. Коли всі підготочі роботи здійснено покупцем перед відгрузкою установки перераховуються грошові кошти на розрахунковий рахунок продавця в розмірі 230 000,00 грн. в тому числі ПДВ 20%. На протязі двох місяців з моменту першого авансового платежу покупець оплачує суму в розмірі 300 000,00 грн. в тому числі ПДВ 20%.

Пунктом 10.1 укладеного договору встановлено строк його дії , який визначено сторонами до 31.12.07.

На виконання умов вищевказаного договору позивачем оплачено відповідачу частину вартості товару в сумі 49000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №399 від 11.10.07. та №400 від 11.10.07., копії яких наявні в матеріалах справи.

Як вбачається із матеріалів справи, до закінчення терміну дії договору позивачем не здійснено оплати за товар в повному обсязі.

23.01.08. відповідач звернувся до позивача з листом №09-01/08 від 23.01.08.про одностороннє розірвання вищевказаного договору, оскільки договором встановлено обов"язок покупця здійснити попередню оплату за товар, але не визначено наслідків невиконання прострочення виконання зобов"язань.

Щодо розірвання в односторонньому порядку спірного договору позивач не заперечив.

Частиною 1 статті 1212 ЦК України визначено , що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов"язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов"язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, суд вважає що позовні вимоги щодо повернення відповідачем грошових коштів в сумі 49000, 00 грн. є обгрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки сторонами зобов"язання за договором купівлі-продажу №02/09-07 від 17.09.07. не виконані, а договір є розірваним.

Відповідно до частини 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними.

Статтею 536 ЦК України передбачено сплату відсотків за користування чужими коштами в розмірі, який встановлюється договором, або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Зобов"язання повернути кошти, підстава для одержання яких відпала у відповідача виникає з моменту розірвання договору. Як вбачається з матеріалів справи, лист №09-01/08 від 23.01.08 про розірвання договору позивачем отримано 26.01.08. Таким чином, відповідач станом на час звернення позивача до суду допустив тридцятиденну прострочку виконання свого зобов"язання по поверненню безпідставно одержаних від позивача коштів.

Згідно поданого позивачем розрахунку 3% річних від суми безпідставно набутих відповідачем коштів за тридцять днів користування ними складає 120 грн. 60 коп.

За наведених обставин, вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних від суми безпідставно набутих відповідачем коштів в сумі 120 грн. 60 коп. підлягають задоволенню.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та відповідно до ст. ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, які б свідчили про повернення відповідачем вищевказаної суми коштів або ж спростували доводи позивача суду не подані.

За наведених обставин, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований матеріалами справи, не спростований відповідачем і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати по оплаті державного мита в сумі 492,00 грн. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. слід покласти на відповідача.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 2 Закону України «Про адвокатуру», де зазначено, що адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.

Таким чином, судові витрати за участь адвоката у розгляді справи підлягають оплаті в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, а їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Стаття 44 Господарського процесуального кодексу України передбачає відшкодування сум в якості судових витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг адвоката.

14.04.08. між позивачем та адвокатом Якименко М.П. укладено договір про надання правової допомоги. Пунктом 3 вищевказаного договору визначено суму гонорару адвоката у розмірі 1500,00 грн., яка сплачена позивачем, що підтверджується наявними у справі талонами №792502 від 14.04.08. та №792503 від 14.05.08.

З огляду на викладене, відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України слід покласти на відповідача витрати понесені позивачем на оплату послуг адвоката в сумі 1500,00 грн.

Враховуючи викладене та у відповідності до ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.536, 525,1212, 1214 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 33,44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з ТзОВ "Європ Партнер компані",( вул. Озаркевича, 11/4, м.Івано-Франківськ,76000, код 33646116)на користь Приватного підприємства "Еліте", (вул. Малицької, 1/66, м.Калуш ,Калуський район, Івано-Франківська область,77300, код 68 ) кошти в сумі 49000, 00 грн., 120,60 грн.- 3% річних, 492,00 грн. державного мита, витрати на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн., витрати на оплату послуг адвоката у сумі 1500,00 грн.

Наказ видати післі набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписане 10.06.08

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________