ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07.04.08

Справа №АС17/194-08.

За позовом Охтирської
міжрайонної державної податкової інспекції

до відповідача  Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1

про стягнення 137 грн. 13 коп.

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача Журавльов В.В.

Від відповідача не з'явився.

У засіданні брали участь секретар
судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: Позивач
просить суд стягнути з відповідача на свою користь 137 грн. 13 коп.  боргу зі сплати штрафних санкцій по податку з
доходів фізичних осіб станом на 29.02.2008 р.

Відповідач в судове
засідання не з'явився, письмового відзиву на позов не подав, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 128
КАС України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали
справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, суд встановив:

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт підприємницької
діяльності на підставі свідоцтва про державну реєстрацію №НОМЕР_1 від
04.08.1999 р. та знаходиться на обліку в Охтирській МДПІ з 10.08.1999 р.

Відповідно до ст.9 Закону
України “Про систему оподаткування” до обов'язків платників податків входить
сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

Згідно з п.1.3 ст.1
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” податковий борг (недоїмка) -
податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Пунктом 1.11 ст.1 вищевказаного
Закону передбачено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що
подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені
законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування податку, збору
(обов'язкового платежу).

Відповідно до ст.2 Закону
України від 22.05.2003р. №889-IV “Про податок з доходів фізичних осіб”
платниками податку з доходів фізичних осіб є резиденти, які отримують: як
доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи та
нерезиденти, які отримують доходи з джерелом їх походження з території України.

Обов'язок щодо
нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету відповідно
до п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8 зазначеного Закону, покладено на податкового агента,
який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку,
утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку
податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 даного Закону.

Згідно до п.1.15 ст.1
Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб” податковим агентом,
зокрема, є фізична особа, що є суб'єктом підприємницької діяльності чи здійснює
незалежну професійну діяльність, яка використовує найману працю інших фізичних
осіб, щодо виплати заробітної плати (інших виплат та винагород) таким іншим
фізичним особам.

Підпунктом 3.2.1. п.3.2.
ст.3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено, що у будь-яких
випадках, коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування
уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж), якими
оподатковуються інші особи, у тому числі податки на доходи фізичних осіб,
дивіденди, репатріацію, додану вартість, акцизні збори, а також будь-які інші
податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів
(обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який належить державі або
територіальній громаді та створюється від їх імені.

Статтею 64 Бюджетного
кодексу України передбачено, що податок з доходів фізичних осіб, який
сплачується податковим агентом, зараховується до відповідного місцевого бюджету
за його місцезнаходженням та місцезнаходженням його підрозділів, уповноважених
підрозділів в обсягах податку, нарахованого працівникам цих підрозділів.

Сума податку за звітний
місяць, яка підлягає перерахуванню до місцевого бюджету за місцезнаходженням
таких відокремлених підрозділів, визначається податковим агентом або
уповноваженим підрозділом самостійно, виходячи із загальної кількості громадян,
які працюють у цих підрозділах та суми виплаченого (нарахованого)
оподатковуваного доходу. Податковий агент за своїм місцезнаходженням та
місцезнаходженням своїх підрозділів, а уповноважений підрозділ за своїм
місцезнаходженням одночасно з поданням документів на отримання коштів для
виплати належним платникам податку доходів сплачує (перераховує) суми
утриманого податку на відповідні розподільчі рахунки, відкриті у
територіальних  управліннях Державного казначейства
України.

Тобто, на податкового
агента покладається обов'язок нарахування, утримання та сплати податку до
бюджету.

Таким чином, судом
встановлено, що відповідач є платником податку з доходів фізичних осіб.

З матеріалів справи
вбачається, що станом на 29.02.2008 р. відповідач має борг зі сплати податку з
доходів фізичних осіб, що виник протягом 2007-2008 р.р. на загальну суму 137
грн. 13 коп.

12.10.2007 р. за №1/567
відповідачу було виставлено першу податкову вимогу на суму 122 грн. 85 коп.,
яка через неможливість вручення 22.10.2007 р. була розміщена на дошці
податкових оголошень, а 26.11.2007 р. за №2/709 відповідачу виставлена друга
податкова вимога на суму 125 грн. 17 коп., яка направлена поштою та одержана
боржником 09.12.2007 р. Проте вказана сума боргу до цього часу відповідачем не
сплачена, а станом на 29.02.2008 р. зросла до 137 грн. 13 коп.

Факт заборгованості
відповідача в сумі 137 грн. 13 коп. підтверджений  матеріалами справи, доказів сплати боргу або
аргументованих заперечень відповідач суду не надав

За таких обставин вимоги
позивача щодо стягнення 137 грн. 13 коп.
боргу зі сплати штрафних санкцій по податку з доходів фізичних осіб з
відповідача визнаються судом правомірними, обґрунтованими і підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.  Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2) на
користь Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції (42700, Сумська
область, м. Охтирка, вул. Снайпера, 3, код 21104100) 137 грн. 13 коп. боргу зі
сплати штрафних санкцій по податку з доходів фізичних осіб.

Заява про апеляційне
оскарження постанови  суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна
скарга   на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя                                        О.В.
КОВАЛЕНКО