СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

20 травня 2008 року

Справа № 2-27/12029-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Антонової І.В.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Лисенко В.А.,

секретар судового засідання                                        Змейкова Г.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився, приватне підприємство Фірма "Автодель";

відповідача: Зудінов Олег Олексійович, доручення № 17-07/07 від 09.01.07, Кримська регіональна митниця;

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "Фірма "Автодель" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.) від 12 лютого 2008 року у справі № 2-27/12029-2007А

за позовом           приватного підприємства "Фірма "Автодель" (пр. Перемоги, 19,м. Сімферополь,95000)

до           Кримської регіональної митници (вул. Мальченко, 22,Сімферополь,95491)

про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „Фірма „Автодель” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовними вимогами до Кримської регіональної митниці про визнання нечинними та скасування повідомлень про нарахування податкових зобов’язань форми „Р” від 16 травня 2007 року №№ 16, 17, 18.

20 вересня 2007 року прокурор Автономної Республіки Крим повідомив про свої вступ до участі у справі.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 12 лютого 2008 року у справі № 2-27/12029-2007 А (суддя Воронцова Н.В.) у задоволенні позову приватного підприємства „Фірма „Автодель” відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, приватне підприємство „Фірма „Автодель” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду Автономної Республіки Крим скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у справі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані неповним з’ясуванням господарським судом Автономної Республіки Крим обставин, що мають значення для справи, а також порушенням норм матеріального права.

Так, за твердженням апелянта, місцевим господарським судом не було надано належної уваги тому факту, що відповідачем був порушений Порядок підготовки та направлення митними органами податкових повідомлень платникам податків, установлення й експлуатації дощок податкових повідомлень, затвердженого наказом Державної митної служби України № 370 від 11 травня 2006 року, яке виразилося у невірному зазначенні юридичної адреси приватного підприємства „Автодель” в оспорюваних повідомленнях.

Крім того, як твердить апелянт, порушення відповідачем вказаного Порядку виразилося у складанні податкових повідомлень на підставі акту камеральної перевірки, тоді як згідно з пунктом 2.3 Порядку підставою для його складання є письмове доручення керівника митного органу.

Також, апелянт зазначає, що місцевим господарським судом не було враховано, що підпункт 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” не містить абзац 2, на який посилається відповідач в оспорюваних повідомленнях № 17, 18, що суперечить вимогам підпункту 6.1 статті 6 вказаного Закону.

Крім того, на думку апелянта, поза увагою місцевого господарського суду залишився той факт, що в оспорюваних повідомленнях відповідач посилається на порушення статті 273 Митного кодексу України, тоді як вказана стаття не містить будь-якого припису або порядку, який міг бути порушений позивачем.

У судове засідання, призначене на 20 травня 2008 року, представник позивача не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується матеріалами справи, надав клопотання, у якому заявив клопотання про зупинення розгляду справи.

Враховуючи, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за відсутності нез’явившихся представників сторін.

У зв’язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні судді Дугаренко О.В. на підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 06 травня 2008 року здійснено заміну судді Дугаренко О.В. на суддю Прокопанич Г.К..

У зв’язку з відпусткою судді Прокопанич Г.К. на підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 20 травня 2008 року здійснено заміну судді Прокопанич Г.К. на суддю Лисенко В.А..

Розглянувши адміністративну справу в межах апеляційної скарги відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцентр - Крим" ( Комітент ) і приватним підприємством "Фірма "Автодель" ( Комісіонер ) було укладено договір комісії №04/10 від 04 жовтня 2005 року, згідно з умовами якого Комітент доручає, а Комісіонер зобов'язується від імені і за рахунок Комітента здійснити за винагороду зовнішньоекономічну угоду з нерезидентом по імпорту товару. Найменування, кількість товару, його ціна обумовлюються в специфікаціях до контракту.

Відповідно до специфікації до договору комісії №04/10 від 04 жовтня 2005 року приватне підприємство "Фірма "Автодель" домовилось з товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцентр - Крим" про поставку на адресу Комітента автомобілів "ТІАNМА DRAGON КZ 6490С " у кількості 50 штук на суму 260900,00 доларів США.

За контрактом № ВОТМ05-035 від 06 грудня 2005 року приватне підприємство фірма „Автодель” на виконання договору комісії №04/10 від 04 жовтня 2005 року придбало у фірми «Боадинг Тианма Автомобілі До, ЛТД»(Китай) автомобілі в кількості 50 штук.

27 грудня 2005 року позивачем у справі було заявлено до митного оформлення за вантажно-митними деклараціями: №600000001/5/012469 - № 600000001/5/012482, № 600000001/5/012484 № 600000001/5/012493;№600000001/5/012495-№600000001/5/012514; № 600000001/5/012516 - №600000001/5/012518; №600000001/5/012523 № 600000001/5/012525 легкові автомобілі "ТІАNМА DRAGON КZ 6490С" у кількості 50 штук, які надійшли на адресу позивача відповідно до контракту від 04 жовтня 2005 року № ВОТМ05-035 з фірмою «Боадинг Тианма Автомобілі До. ЛТД»( Кітай ).

27 грудня 2005 року Кримська митниця відмовила позивачу у митному оформленні заявлених до оформлення автотранспортних засобів у кількості 50 штук і видала талони відмови в пропуску на митну територію України або митному оформленні товарів й інших предметів за вантажно-митними деклараціями №12469,12470, 12471, 12472, 12473, 12474, 12475, 012476, 12477, 12478, 12479,12480,012481, 012482, 12484, 12485, 12486, 12487, 12488, 12489, 12490, 12491, 12492, 12493, 12495,12496,12497, 12498, 12499, 12500, 012501, 012502, 12503, 12504, 12505, 12506, 12507, 12508, 12509, 12510, 12511, 012512, 012513, 12514, 12516, 12517, 012518, 012523, 012524, 012525 у зв'язку з тим, що митні платежі не сплачені в повному обсязі, здійснена оцінка товару відділом контролю митної вартості і номенклатури (Постанова КМ України від 28.08.03 р. № 1375).

Не погодившись з діями Кримської регіональної митниці, приватне підприємство фірма «Автодель»звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання недійсними вказаних талонів відмови.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 13 січня 2006 року у справі № 2-27/3395-2006 талони відмови Кримської митниці у пропуску на митну територію України або митному оформленні товарів й інших предметів за №12469,12470, 12471, 12472, 12473, 12474, 12475, 012476, 12477, 12478, 12479, 12480, 012481, 012482, 12484, 12485, 12486, 12487, 12488, 12489, 12490, 12491, 12492, 12493, 12495, 12496, 12497, 12498, 12499, 12500, 012501,012502, 12503, 12504, 12505, 12506, 12507, 12508, 12509, 12510, 12511, 012512, 012513, 12514, 12516, 12517, 012518, 012523, 012524, 012525 від 27 грудня 2005 року визнані недійсними.

Кримську митницю зобов’язано зарахувати на користь приватного підприємства Фірма „Автодель” у рахунок її майбутніх митних платежів суму зайво нарахованої й перерахованої на адресу Кримської митниці оплату мита й митних платежів у розмірі 339970,72 грн. по поставленим згідно з інвойсом № ВОТМ05-035 від 23 жовтня 2005 року 46-м автомобілям марки Тіаn-mа Draоgon.

Кримську митницю зобов’язано здійснити пропуск на митну територію України і митне оформлення товару (вантажу) приватного підприємства Фірма „Автодель”.

Кримську регіональну митницю зобов’язано не нараховувати приватному підприємству „Фірма „Автодель” митні збори за перебування під митним контролем поставлених, згідно з інвойсом № BDTМ05-035 від 23 жовтня 2005 року, 50 автомобілів марки Тіаn-mа Dragon.

Рішення суду було виконане відповідачем на підставі постанови відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим про відкриття виконавчого провадження від 26 січня 2006 року.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 02 березня 2006 року рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 13 січня 2006 року у справі № 2-27/3395-2006 було скасовано та прийняте нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог приватного підприємства „Фірма „Автодель” відмовлено.

Кримською регіональною митницею було проведено камеральну перевірку вантажно-митних декларацій №№600000001/6/000819 - 600000001/6/000864 від 01 лютого 2006 року по 46-ті автомобілях та вантажно-митних декларацій №№600000001/6/001034 - №600000001/6/001037 від 07 лютого 2006 року, за результатами якої було складено акт б/н від 11 травня 2007 року.

15 травня 2007 року на підставі акту камеральної перевірки відповідачем на адресу позивача супровідним листом №04-16/3236 було надіслано наступні податкові повідомлення:

- №16 про визначення суми податкового зобов’язання ( з урахуванням штрафних санкцій ) по платежу: митний збір і митне оформлення товарів у розмірі 1710,78 грн.;

- №17 про визначення суми податкового зобов’язання ( з урахуванням штрафних санкцій ) по платежу: мито на транспортні засоби відповідно до Закону України «Про ставки митного збору»у розмірі 213847,18 грн.;

- №18 про визначення суми податкового зобов’язання ( з урахуванням штрафних санкцій ) по платежу: податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 213847,18 грн..

Вважаючи, що розмір податкових зобов’язань Кримською регіональною митницею був визначений невірно, приватне підприємство „Фірма „Автодель” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим із даною позовною заявою.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги приватного підприємства „Фірма „Автодель” , виходячи з наступного.

У відповідності до статті 2 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” контролюючими органами є, зокрема, митні органи - стосовно акцизного збору та податку на додану вартість (з урахуванням випадків, коли законом обов'язок з їх стягнення або контролю покладається на податкові органи), ввізного та вивізного мита, інших податків і зборів (обов'язкових платежів), які відповідно до законів справляються при ввезенні (пересиланні) товарів і предметів на митну територію України або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України.

Згідно з пунктом 6.1 статті 6 даного Закону у разі коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов'язань, сума податку чи збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).

У відповідності до пункту 1.11. статті 1 Закону податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Згідно з пунктом 12 статті 1 Митного кодексу України митна декларація - це письмова заява встановленої форми, яка подається митному органу і містить відомості що товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, необхідні для їх митного оформлення або переоформлення, нарахуванням податків, зборів та інших обов'язкових платежів.

Таким чином, вантажна митна декларація повністю відповідає вимогам пункту 1.11 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181 та є податковою.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення Кримською регіональною митницею Порядку підготовки та направлення митними органами податкових повідомлень платникам податків, встановлення і експлуатації дощок податкових повідомлень і Порядку дій митних органів при несвоєчасному погашенні платниками податків податкових зобов’язань, затверджених наказом Держмитслужби України від 11 травня 2006 року №370.

Доводи позивача про невірне зазначення відповідачем юридичної адреси позивача в оскаржуваних повідомленнях спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що митний орган повідомляв позивача за юридичною адресою, вказаною в акредитаційній картці, наданій приватним підприємством „Фірма „Автодель” до Кримської регіональної митниці. Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що позивач вказані повідомлення отримав.

Відповідно до частини 2 пункту 2.3 Порядку підготовки та направлення митними органами податкових повідомлень платникам податків, встановлення і експлуатації дощок податкових повідомлень при підготовці податкового повідомлення у випадку, визначеному в підпункті „в” підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону (внаслідок проведення камеральної перевірки), підставою для підготовки податкового повідомлення є відповідний акт перевірки.

Таким чином, твердження апелянта про неправомірність складення податкових повідомлень на підставі акту камеральної перевірки є необґрунтованими.

Згідно з пунктом 6.1 вказаного Порядку податкове повідомлення вважається відкликаним, якщо: а) сума податкового зобов'язання, а також штрафних санкцій (за їх наявності) самостійно погашається платником податків; б) митний орган скасовує або змінює раніше прийняте рішення про нарахування суми податкового зобов'язання (штрафних санкцій) унаслідок адміністративного оскарження цього рішення; в) рішення митного органу про нарахування суми податкового зобов'язання скасовується чи змінюється судом. При цьому таке скасування або зміна можливе лише тільки при безпідставному або невірному визначені суми податкового зобов’язання.

Така ж позиція викладена в підпункті 6.4.1 пункту 6.4 статті 6 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”.

Також апелянт вказує на безпідставне посилання відповідача у повідомленнях №17 і №18 на абзац 2 підпункту 4.2.2. пункту 4.2 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами».

Представник Кримської регіональної митниці у судовому засіданні пояснив, що посилання в податкових повідомленнях № 17, 18 на абзац 2 підпункту 4.2.2 Закону викликано технічним збоєм у програмному забезпеченні, за допомогою якого формувалися податкові повідомлення.

Крім того, місцевим господарським судом було встановлено, що листом від 16 травня 2007 року №04-16/3236 Кримською регіональною митницею позивач був повідомлений про те, що податкові зобов’язання з ввізного мита, податку на додану вартість та митного збору за митне оформлення були визначені йому саме на підставі пункту «в»підпунту 4.2.2. пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами».

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявність в оспорюваних податкових повідомленнях технічних помилок не впливає на правомірність визначення митницею сум податкових зобов’язань.

Твердження апелянта про неправомірне посилання митного органу в оспорюваних повідомленнях на статтю 273 Митного кодексу України, судова колегія вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Статтями 264, 273 Митного кодексу України, на які посилається Кримська регіональна митниця в оспорюваних податкових повідомленнях, встановлений порядок визначення бази оподаткування –митної вартості. Саме порушення порядку визначення цієї бази оподаткування призвело до заниження позивачем сум податкових зобов’язань.

Таким чином, судова колегія вважає застосування цих правових норм в оспорюваних податкових повідомленнях правомірним.

Посилання апелянта на ту обставину, що предметом спору у справах № 2-27/3395-2006 та № 2-25/12330-2006 А не були розміри податків та зборів, які належать до сплати, не можна прийняти до уваги, оскільки предметом спору у цих справах була методологія визначення митної вартості –бази оподаткування. Саме методологічні помилки у податкових деклараціях, що призвели до заниження сум податкових зобов’язань, є підставою для визначення таких зобов’язань митним органом.

Нарахування штрафних санкцій здійснювалося митницею у відповідності до підпункту 17.1.4 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”, згідно з яким у разі, коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов’язання платника податків внаслідок виявлення методологічних помилок у поданих платником податків деклараціях, що призвели до заниження суми податкового зобов’язання, такий платник податків зобов’язаний сплатити штраф у розмірі 5 % суми донарахованого податкового зобов’язання, але не менш одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розрахунок штрафних санкцій здійснено митницею у відповідності до чинного законодавства.

Оскільки, зазначені обставини вказують на те, що господарський суд першої інстанції повно з'ясував всі фактичні обставини справи, при прийнятті оскаржуваного рішення не порушив норми процесуального права, правильно застосував норми матеріального права, надав належну юридичну оцінку доказам, які представлені сторонами, отже, судове рішення у справі судова колегія вважає обґрунтованим та законним.

Клопотання приватного підприємства „Фірма „Автодель” про зупинення провадження у справі до розгляду Севастопольським апеляційним господарським судом апеляційної скарги приватного підприємства „Фірма „Автодель” на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 12 лютого 2008 року у справі за позовом приватного підприємства „Фірма „Автодель” до Кримської регіональної митниці про визнання її дій неправомірними, вважає таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано суду доказів прийняття вказаної позовної заяви до провадження господарського суду Автономної Республіки Крим.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 статті 198,статтєю 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу приватного підприємства „Фірма „Автодель” залишити без задоволення.

2.Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 12 лютого 2008 року у справі № 2-27/12029-2007 А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        І.В. Антонова

Судді                                                                      О.Л. Котлярова

В.А. Лисенко