ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2008 р.

№ 32/178

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А.- головуючого,

Грека Б.М., Самусенко С.С.,

Розглянувши

касаційну скаргу

Дочірнього підприємства «Синельниківське»Відкритого акціонерного товариства «Будівельно-монтажної фірми «Дніпроважбуд»

на рішення

та постанову

Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2007р.

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.10.2007р.

у справі

№ 32/178 Господарського суду Дніпропетровської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтепломонтаж»

до

1.          Спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст»;

2.          Державної виконавчої служби в м. Синельникове та Синельниковському районі;

3.          Дочірнього підприємства «Синельниківське»Відкритого акціонерного товариства «Будівельно-монтажної фірми «Дніпроважбуд»

про

визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача: Суховаров В.А. (директор)

від відповідача : 1. Найман В.В. (по довіреності від 08.01.2008 р. № 115/2-10-08)

3. Назаренко А.Л.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2007 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2007 року, визнано право власності за ТОВ «Спецтепломонтаж»на комплекс будівель та споруд, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Південна промзона, 1; та складається із: будівлі прохідної (літ. А-1), площею 23, 3 кв. м; будівлі службового приміщення (літ. Б-1), площею 126, 5 кв. м; споруди навісу (літ. В-1), площею 266, 8 кв. м; будівлі майстерні (літ.Г), площею 403, 5 кв. м; будівлі майстерні (літ. Д-1), площею 359, 56 кв. м; будівлі складів (літ. Ж-1), площею 220, 0 кв. м; підвалу (літ. П-1), площею 9, 5 кв. м; огорожі, ворот, мощіння.

З рішенням місцевого суду та постановою апеляційного не погодився відповідач –Дочірнє підприємство «Синельниківське»Відкритого акціонерного товариства «Будівельно-монтажної фірми «Дніпроважбуд», який у поданій до Вищого господарського суду України касаційній скарзі скасувати винесені попередніми судовими інстанціями рішення і припинити провадження у справі.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач вказує на допущені, на його думку, порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема на безпідставності посилання судів першої та апеляційної інстанції на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2004 року, оскільки останнє не має відношення до предмету спору у даній справі.

Вищий господарський суд України вивчивши доводи касаційної скарги і перевіривши наявні матеріали справи на предмет повноти встановлення фактичних обставин справи і правильність застосування на їх підставі норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, доповідь судді-доповідача, прийшов до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами встановлено, а матеріалами справи –підтверджується, що ДП «Спецтепломонтаж»(правонаступник позивач –ТОВ «Спецтепломонтаж»), під час зведеного виконавчого провадження щодо підприємства-боржника –ДП «Синельниківське»ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Дніпроважбуд», стало переможцем аукціону (прилюдних торгів) з продажу майна підприємства-боржника.

Згідно результатів вказаних прилюдних торгів, 15.11.2004 р. в.о. Начальника ВДВС Синельниківського РУЮ затверджено акт про проведення прилюдних торгів на підставі якого позивачем була сплачена повна вартість придбаного з прилюдних торгів майна, а саме комплексу будівель і споруд, визнання права власності за якими стало предметом спору по даній справі.

20.11.2004 року приватний нотаріус Синельниківського міського нотаріального округу Марченко О.А. виніс постанову № 2 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки в акті про проведення прилюдних торгів, не було зазначено документів, на підставі яких спірне майно раніше належало ДП «Синельниківське»ВАТ «Будівельно-монтажна фірма «Дніпроважбуд», у зв’язку із чим позивачеві відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів.

У той же час, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2004 року по цивільній справі № 1502, яке, як встановлено судами, набрало законної сили у встановленому порядку, дії державних виконавців під час примусової реалізації вищезазначеного майна відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, висновки судів першої та апеляційної інстанції про обґрунтованість позовних вимог є правомірними.

Посилання скаржника на те, що судами не було враховано ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2006 року у справі № 22а-1045/2006, яким було скасовано рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2005 року про визнання права власності за позивачем на зазначене майно, судом касаційної інстанції не приймаються, оскільки як вбачається із змісту зазначеної ухвали, рішення суду першої інстанції було скасовано, а провадження у даній цивільній справі –закрито у зв’язку із підсудністю даного спору судам господарської юрисдикції. Дана обставина не позбавляє права позивача звернутися на загальних підставах за захистом своїх прав до господарського суду, а також не є підставою для припинення провадження у даній справі.

Отже, при вирішенні спору, судами попередніх інстанцій правильно встановлені усі обставини, що мають значення для справи, їм надана вірна юридична оцінка, а норми права застосовані вірно.

За наведених вище обставин, Вищий господарський суд України не знайшов законних підстав для повного або часткового задоволення вимог касаційної скарги.

На підставі наведеного вище і керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Касаційну скаргу ДП «Синельниківське»ВАТ «Будівельно-монтажної фірми «Дніпроважбуд»залишити без задоволення.

2.          Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2007 року зі справи № 32/178 залишити без змін.

Головуючий суддя І. Плюшко

Суддя Б. Грек

Суддя С. Самусенко