ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2008 р.

№
2-7/3929-2007

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
- судді
Кривди Д.С.,

суддів
Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому
засіданні за участю представників сторін:

від позивача:            Крупський О.Е.

від відповідача:        ОСОБА_1

розглянувши  касаційну скаргу Кримського республіканського
підприємства “Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства
Південного берегу Криму”

на постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду від 18.12.2007р.

у справі № 2-7/3929-07  Господарського суду Автономної Республіки
Крим

за позовом
Кримського республіканського підприємства “Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму”

до Приватного підприємця ОСОБА_1

про стягнення 4137,51 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Кримське
республіканське підприємство “Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму” звернулося
до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до приватного
підприємця ОСОБА_1 про стягнення 4137,51 грн. заборгованості, в т.ч.
4041,09  грн. -основний борг, 6,61 грн.
-пеня, 21,12 грн. - 3% річних, 68,69 грн. -інфляційні втрати.

Заявою
від 02.04.2007р. Кримське республіканське підприємство “Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму” уточнило
позовні вимоги та просить стягнути 4137,51 грн. заборгованості, в т.ч. 4041,09  грн. -основний борг, 208,40 грн. -пеня за
період з 01.10.2006р. по 29.01.2007р., 21,12 грн. - 3% річних, 68,69 грн.
-інфляційні втрати за період з 01.11.2006р. по 01.01.2007р.

Рішенням
Господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.05.2007р. (суддя
І.І.Дворний) позовні вимоги задоволено, стягнуто з приватного підприємця
ОСОБА_1 на користь Кримського республіканського підприємства “Виробниче
підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму”
заборгованість у розмірі 4041,09 грн., пеню у розмірі 6,61 грн., 3% річних у
розмірі 21.12 грн., 68,69 грн. інфляційних втрат, 102 грн. державного мита та
118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не
погодившись з рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.05.2007р.,
приватний підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою
Севастопольського апеляційного господарського суду від 18.12.2007р. (судді:
В.І.Гонтарь, Ю.В.Борисова, В.М.Плут) апеляційну скаргу задоволено, рішення
Господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.05.2007р. скасовано, в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не
погодившись з постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від
18.12.2007р., Кримське республіканське підприємство “Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму” подало
касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 18.12.2007р. та залишити в силі рішення
Господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.05.2007р., мотивуючи свою
вимогу тим, що господарським судом апеляційної інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

У
відзиві на касаційну скаргу приватний підприємець ОСОБА_1 доводить
безпідставність вимог Кримського республіканського підприємства “Виробниче
підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму”
та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду -без змін.

Розглянувши
касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування місцевим господарським
судом та апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального
права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Кримського
республіканського підприємства “Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму” підлягає
задоволенню частково.

Господарським
судом встановлено:

01.09.2003р.
між сторонами укладено договір № 1516 строком до 01.09.2005р., за яким позивач
зобов'язався забезпечити відповідача питною водою до місця приєднання
останнього до міського водопроводу та надавати послуги з водовідведення, а
відповідач зобов'язався своєчасно здійснювати оплату. Пунктом 15 зазначеного
договору сторони визначили, що договір вступає в дію з дня його підписання та
вважається продовженим на той самий строк, якщо за місяць до закінчення строку
не надійде заява від однієї із сторін про відмову від цього договору.

Сторонами
заяви щодо припинення договору не надсилалися і вищезгаданий договір є чинним.

Правила
щодо системи обліку та контролю водопостачання встановлені розділом 4
"Правил користування системами комунального водопостачання та
водовідведення в містах і селищах України", які затверджено наказом
Державного комітету України по житлово-комунальному господарству 01.07.1994р. №
65 (далі Правила).

Згідно
п. 4.1 Правил абоненти, які приєднані або мають бажання приєднатися до систем
комунального водопостачання і водовідведення, повинні мати необхідні прилади
обліку для розрахунків з Водоканалом за відпущену їм воду і прийняті стічні
води. Приєднання нових абонентів до комунальних систем водопостачання і
водовідведення без приладів обліку забороняється. Таким чином, приписами даної
правової норми встановлено, що абоненти повинні мати необхідні прилади обліку
за відпущену їм воду і прийняті стічні води, приєднання без приладів обліку
забороняється. Проте, вирішуючи даний спір, господарський суд попередніх
інстанцій не досліджував обставини щодо наявності у відповідача приладів
обліку.

Згідно
п. 4.3 Правил встановлення водолічильників на водопровідних мережах абонентів
повинно здійснюватися відповідно до проекту на обладнання вводу, БНіП
2.04.01-85. Внутрішній водопровід і каналізація будинків, технічних умов,
паспорта водолічильника та цих Правил. Проте, господарський суд попередніх
інстанцій не досліджував обставин щодо встановлення відповідачем водолічильника
відповідно до проекту та даний проект господарським судом не досліджувався.

Приписами
п. 4.19 Правил встановлено: "Абонент відповідає за цілість та збереження
водолічильників, пломб і з'єднань водолічильника, запірної арматури, манометра
та іншого обладнання водомірного вузла незалежно від місця його знаходження.

У
разі пропажі або виходу з ладу водолічильника чи його з'єднань (стрілок, скла,
циферблата, корпусу, зриву пломб, порушення з'єднань труб зі з'єднуючими
частинами водолічильника тощо), а також псування від морозу або гарячої води
абонент зобов'язаний придбати новий водолічильник або сплатити вартість його
демонтажу, ремонту та встановлення.

При
цьому Водоканал розраховує витрату води відповідно до п. 9.6 цих Правил за час
від дня виписування останнього рахунку, але не більше як за один місяць.

Знімати
водолічильник, здійснювати будь-які зміни в його частинах або положенні на
водомірному вузлі, де його встановлено, знімати пломби, накладені органами
Держспоживстандарту за необхідності ремонту лічильників води з подальшим
поданням відремонтованих лічильників на повірку або представником Водоканалу,
має право лише представник Водоканалу або абонент з дозволу відповідних
працівників Водоканалу.

У
разі самовільних дій абонент також сплачує витрату води згідно з п. 9.6 цих
Правил за час від дня виписування останнього рахунку, але не більш як за один
місяць.".

Отже,
у разі псування, пропажі, виходу з ладу водолічильника Водоканал розраховує
витрату води відповідно до п. 9.6 цих Правил за час від дня виписування
останнього рахунку, але не більше як за один місяць.

Згідно
п. 9.6 Правил при виявленні представником Водоканалу витоку води в мережах
абонента внаслідок їх пошкодження або нераціонального водокористування, коли
водолічильник на вводі відсутній або не працює з вини абонента,
Водоканал виконує розрахунок витрат води у такому порядку: за пропускною
здатністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2 м/сек. та дією її повним
перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунок проводиться за фактичний час
витоку води по день її ліквідації. Якщо час, протягом якого відбувався витік,
встановити не вдається, то розрахунок здійснюється за останній поточний місяць.
Наявність витоку оформлюється актом відповідно до п. 12.15 цих Правил.
Усі посилання на п. 9.6, що мають місце в цих Правилах, відносяться виключно до
порядку проведення розрахунків витрат води. При встановленні часу, за який
необхідно провести розрахунки за пропускною спроможністю труби вводу, коли
до цього виписувались рахунки згідно з п. 12.3 цих Правил за попередньою
оплатою або за плановими платежами, строки виписування останніх до уваги не
беруться.

Проте,
господарським судом не досліджувалися обставини щодо наявності водолічильника,
наявності технічних умов на його встановлення, фактичний час витоку води та
день ліквідації витоку води, якщо таке мало місце.

Наведене
свідчить про неповне з'ясування судами першої та апеляційної інстанцій
фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору,
а, отже, і порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу
України  щодо всебічного, повного та
об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно
до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України касаційна
інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення
у рішенні або постанові господарського суду.

Оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України
касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо встановлення обставин
справи, а останні встановлені неповно, справа підлягає передачі на новий
розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під
час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до
уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного
та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в
залежності від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства,
вирішити спір.

Керуючись
ст.ст. 111-5, 111-7, п. 3 ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну
скаргу Кримського республіканського підприємства “Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму”  задовольнити частково.

Рішення
Господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.05.2007р. та постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 18.12.2007р. у справі №
2-7/3929-07  скасувати, а справу
передати на новий розгляд до Господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий
- суддя                                                       Кривда
Д.С.

судді
Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.