ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.02.08

Справа № 14/41-08.

за позовом: Підприємства Сумської облспоживспілки житлово-експлуатаційної дільниці

до відповідача: Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації»

про визнання права власності

Суддя Миропольський С.О.

Представники:

Від позивача: не з’явився.

Від відповідача: Литвиненко А.М.

У засіданні брали участь: секретар судового засідання Міщенко Т.М.

СУТЬ СПОРУ: позивач просив суд визнати право власності за підприємством Сумської облспоживспілки житлово-експлуатаційною дільницею (40030, м. Суми, вул.. Л.Українки, 14, код 01741661) на нерухоме майно, а саме: станцію перекачки фекальних вод (згідно технічного паспорту будинок під літерою «А» загальною площею 167,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Суми, вул.. Л.Українки, 2а).

Відповідач в судовому засіданні відзив на позов не подав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника відповідача, дослідивши наявні докази по справі, суд встановив:

Рішенням господарського суду Сумської області від 30.08.2005 за позивачем було визнано право власності на гуртожиток за адресою: м. Суми, вул. Л. Українки, 2а та 14, але станція перекачки фекальних вод, які обслуговує зазначені гуртожитки не була предметом розгляду даної справи, в зв'язку з чим право власності на станцію перекачки фекальних вод за адресою: м. Суми, вул. Л. Українки, 2а не зареєстровано за позивачем.

19.04.2005 постановою господарського суду Сумської області підприємство Сумської облспоживспілки житлово-експлуатаційна дільниця було визнано банкрутом та призначено ліквідатором підприємства арбітражного керуючого Коробку Р.П.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 31.10.2005 призначено ліквідатором підприємства - арбітражного керуючого Шевченка І.В.

Згідно ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в разі банкрутства підприємства об'єкти житлового фонду, в тому числі об'єкти комунальної інфраструктури передаються до комунальної власності відповідних територіальних громад.

При підготовці до передачі у комунальну власність територіальної громади м. Суми об'єктів житлового фонду було виявлено, що право власності на зазначене нерухоме майно за позивачем не зареєстровано.

Позивач в підтвердження позовних вимог зазначає, що у зв’язку зі втратою правовстановлюючих документів на станцію перекачки фекальних вод (згідно технічного паспорту будинок під літерою «А») загальною площею 167,5 м , що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Л. Українки, 2а відповідачем було відмовлено позивачу у визнані його права власності на цей будинок.

Згідно до статті 319 ЦК України власник може володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону.

Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом. Право власності вважається набутим законно, якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлено.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав належних доказів, що він є власником чи користувачем спірного майна.

За таких обставин, позовні вимоги визнаються судом неправомірними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 44-49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити.