ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"17" квітня 2008 р.                                                            Справа №9/7961-А

за позовом Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції

м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продцентр" с. Гнатівці

Хмельницького району

про стягнення 118219,00 грн. ПДВ в дохід Державного бюджету України.

Суддя Олійник Ю.П. Секретар судового засідання Морзюк О.А.

Представники сторін:

від позивача - Вітюк С.В. - за дов. від 21.05.07,

від відповідача - не з'явився

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст. 160 КАС України.

Позивач у позовній заяві та його представник у судовому засіданні просять стягнути з відповідача 118219,00 грн. заборгованості по податку на додану вартість по позабюджетних спеціальних рахунках відповідно до ст.11 Закону України „Про податок на додану вартість” та п.4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками-платниками ПДВ щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6.02.99 №271 та п.6 Порядку нарахування , виплат та використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м’ясо в живі вазі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.99 №805. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що в порушення норм чинного законодавства відповідачем не перераховано на окремий рахунок у терміни, передбачені для перерахування суми ПДВ кошти в сумі 1181219,00 грн. ПДВ, відповідно їх використано не за цільовим призначенням кошти. У зв’язку з цим дані кошти підлягають стягненню до бюджету у безспірному порядку.

Відповідач у запереченнях на позов проти позову заперечує , посилаючись на те, що спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства згідно ст.ст. 2 та 17 КАС України . Звертається увага , що механізм нарахування та виплати дотацій не діяв на період з 1.03.05 по 11.04.07 , враховуючи Постанову Кабінету Міністрів України № 596 від 28.03.07. Крім того, позивач вже застосовував до відповідача дані суми як адміністративно-господарські санкцій, прийнявши податкові повідомлення-рішення від 29.12.06, 6.03.07, 14.05.07. Щодо останніх була постанова господарського суду області від 14.09.07 по справі № 21/567-НА .

У судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про розгляд справи ( повідомлення про вручення 4.04.08) не направив повноважного представника . Тому спір вирішується без участі останнього, враховуючи надання відповідачем заперечень і участь у дослідженні доказів 3.12.07, а також враховуючи закінчення передбаченого ст. 122 КАС України двохмісячного строку вирішення спору.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

У відповідача склалась заборгованість по позабюджетних спеціальних рахунках по податку на додану вартість в розмірі 181219,00 грн. ( 39776,00 грн. по Декларації по ПДВ № 1 та 78443 грн. по Декларації по ПДВ № 2 ), оскільки ПДВ не перераховано на спеціальні рахунки.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем використані не за цільовим призначенням кошти ПДВ визнавалось як штрафна санкція внаслідок чого прийняті податкові повідомлення-рішення від 29.12.06, 6.03.07, 14.05.07. Останнє було предметом судового розгляду, постанова господарського суду області від 14.09.07 по справі № 21/567-НА і визнано нечинним. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 5.02.08 постанова суду від 14.09.07 залишена без змін , встановлено про відсутність підстав визнання суми штрафною санкцією, а визначено необхідність позивачу діяти згідно п.6.2 ст. 6 Закону України " Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" .

ПДВ у розмірі 181219,00 грн. підтверджується поданими відповідачем до позивача податковими деклараціями по ПДВ (скороченими за формами № 1 та № 2 ) , довідками щодо цільового використання коштів сільськогосподарським товаровиробниками, які скористались відповідними режимами подані відповідачем до податкового органу протягом 2004-2006р.р. та актом про результати виїзної планової перевірки дотримання відповідачем податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.04 по 30.09.06.

Зокрема, перевіркою встановлено порушення п.4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками-платниками ПДВ щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6.02.99 №271, в результаті чого відповідачем не перераховані на спеціальний рахунок задекларовані в поданих відповідачем податкових деклараціях по ПДВ (скорочена) сум ПДВ щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини та продукції, виготовленої з проданих сільськогосподарськими товаровиробниками молока та м’яса в живій вазі в розмірі 118219,00 грн.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Згідно п.11.21 ст.11 Закону України „Про податок на додану вартість” (в редакції, що діяла до 28.03.07) сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва. Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.6 Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.99 №805 переробні підприємства за результатами діяльності за кожний звітний (податковий) період ведуть окремий податковий і бухгалтерський облік молока, молочної продукції, м'яса, м'ясопродуктів, виготовлених з проданих сільськогосподарськими товаровиробниками молока та м'яса в живій вазі, та окремий облік іншої продукції. За результатами окремого обліку продукції, виготовленої з проданих сільськогосподарськими товаровиробниками молока та м'яса в живій вазі, переробні підприємства відповідно до вимог Закону України "Про податок на додану вартість" визначають суми податкових зобов'язань та податкового кредиту, які виникають у зв'язку з переробкою та продажем такої продукції, і складають окрему податкову декларацію, яка разом з декларацією щодо іншої діяльності подається до органу державної податкової служби за місцем реєстрації переробного підприємства як платника податку на додану вартість у порядку і в строки, визначені цим Законом, з урахуванням нормативно-правових актів Державної податкової адміністрації. Визначена до сплати за окремою податковою декларацією сума податку на додану вартість перераховується переробним підприємством на його окремий рахунок. Переробне підприємство разом з окремою податковою декларацією за кожний звітний (податковий) період подає як підтвердження сплати сум податку перелік платіжних доручень на фактично зараховані на окремий рахунок кошти і виписку банку з окремого рахунка.

Кошти, перераховані сільськогосподарськими підприємствами на окремий рахунок, використовуються ними на підтримку власного виробництва продукції тваринництва та птахівництва. У разі нецільового використання цих коштів вони стягуються до державного бюджету відповідно до законодавства (абз.9 п.15 Порядку).

Згідно п. 11.29 ст.11 Закону України „Про податок на додану вартість” від 3.04.97 із змінами і доповненнями сільськогосподарські товаровиробники не сплачують до бюджету ПДВ з операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою. Зазначені кошти залишаються в розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників і використовуються ними на придбання матеріально-технічних ресурсів виробничого призначення. У разі нецільового використання акумульованих коштів вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку. Порядок акумуляції та використання зазначених коштів визначається Кабінетом Міністрів.

Згідно п. 4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками-платниками ПДВ щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.1999 року № 271 на підставі даних бухгалтерського та податкового обліку сільськогосподарський товаровиробник складає декларацію з податку на додану вартість з реалізованої продукції, товарів (робіт, послуг) власного виробництва., включаючи: продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власно сільськогосподарської сировини, крім операцій з продажу переробним підприємствам молока та м'яса живого вагою, і в терміни, передбачені законодавством для звітності, подають її до органів державної податкової служби. Не перераховані на окремий рахунок кошти за такою декларацією вважаються такими, що використовуються не за цільовим призначенням, і підлягають стягненню до державного бюджету у безспірному порядку.

Зібраними у справі доказами підтверджується, що відповідачем не перераховано на спеціальні рахунки суми податку на додану вартість, задекларовані в податкових деклараціях по ПДВ в розмірі 118219 грн., відповідно останні використані не за цільовим призначенням та підлягають стягненню до Державного бюджету України у безспірному порядку. Натомість, відповідачем не надані докази перерахування коштів на спецрахунок за період, що перевірявся, у більшій сумі , ніж врахована позивачем.

Судом враховується , що у разі нецільового використання акумульованих коштів вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку , контроль за чим здійснюється органами державної податкової служби згідно Закону України „ Про державну податкову службу в Україні”.

Посилання відповідача на визнання нечинним податкового повідомлення-рішення постановою господарського суду області від 14.09.07 по справі № 21/567-НА не може бути підставою для відмови у позові, оскільки судом встановлено безпідставність визначення суми ПДВ штрафною санкцією. Однак, не заперечується наявність заборгованості. Так, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 5.02.08 по справі визначено необхідність позивачу діяти згідно п.6.2 ст. 6 Закону України " Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" . Зазначене не позбавляє права позивача у судовому порядку стягнути зазначену суму.

Однак, при подані позову позивачем не враховано , що за серпень 2004 р. ( 5471 грн. ПДВ), вересень 2004 р. ( 5073 грн. ПДВ) по Декларації № 1 та за липень 2004 р. ( 1241 грн. ПДВ), за серпень 2004 р. ( 1348 грн. ПДВ), за вересень 2004 року ( 1174 грн. ПДВ ) по Декларації № 2 , всього - 14307,00 грн. перебіг терміну позовної давності, враховуючи ст. 15 Закону України " Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. із змінами і доповненнями , ст.ст. 223, 243 ГПК України. Тому в цій частині у позові належить відмовити.

В решті позовні вимоги обґрунтовані матеріалами справи , відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 14, 69-71, 86, 104, 158-163, 167, 254-255, п.п.6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України , СУД

ПОСТАНОВИВ :

ПОЗОВ ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ МІЖРАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ ІНСПЕКЦІЇ М. ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ ДО ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОДЦЕНТР" С. ГНАТІВЦІ ХМЕЛЬНИЦЬКОГО РАЙОНУ ПРО СТЯГНЕННЯ 118219,00 ГРН. ПДВ В ДОХІД ДЕРЖАВНОГО БЮДЖЕТУ УКРАЇНИ ЗАДОВОЛЬНИТИ ЧАСТКОВО.

СТЯГНУТИ з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОДЦЕНТР" С. ГНАТІВЦІ ХМЕЛЬНИЦЬКОГО РАЙОНУ ( код 23827328) на КОРИСТЬ ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ МІЖРАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ ІНСПЕКЦІЇ М. ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ (вул. Кам’янецька, 257/1, код 04784955) 103912,00 ГРН. ( СТО ТРИ ТИСЯЧІ ДЕВ’ЯТСОТ ДВАНАДЦЯТЬ ГРИВЕНЬ 00 КОП. ) ПДВ.

В РЕШТІ ПОЗОВУ ВІДМОВИТИ.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя