ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.08 Справа № 30/62

За позовом Приватного підприємства „ Копія”, м. Миколаїв, Львівська область

до відповідача Житлово-комунального відділу селища Розділ, смт. Розділ Миколаївський район, Львівська область

про стягнення 53 470,06 грн.

Суддя Н.Мороз

При секретарі Н.Ходачкевич

Представники:

від позивача - Городецький М.М.

від відповідача - Бублик В.І.- представник

Суть спору:

Позовні вимоги заявлено приватним підприємством „Копія”, м. Миколаїв до Житлово-комунального відділу селища Розділ, смт Розділ, Миколаївський район про стягнення 53 470,06 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 26.02.2008р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 25.03.2008р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовні й заяві та пояснив, що заборгованість яка виникла за неналежне виконання відповідачем господарського зобов”язання становить 53 470,06 грн.

Представник відповідача в судове засідання з»явився, позовні вимоги визнав, несплату боргу пояснив важким фінансовим становищем.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов”язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов”язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку. Однією з підстав виникнення зобов”язань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

18.10.2007р. між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) було укладено договір підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов”язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов”язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно п. 3.3 договору підряду, здача-приймання виконаних робіт здійснюється уповноваженими представниками сторін на підставі акту виконаних робіт.

Відповідно до п.1.1 укладеного договору, вартість робіт і матеріалів визначається кошторисом, який є невід”ємною частиною договору.

В силу п. 3.5 договору, остаточний розрахунок за виконані роботи замовник здійснює протягом шести календарних днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт.

На виконання умов вищезазначеного договору позивач (підрядник) виконав ремонтно-будівельні роботи, згідно проектно-кошторисної документації на підсилення конструктивних елементів житлового будинку №3 по вул. Шевченка в смт.Розділ, Миколаївського району. Вартість робіт становила 49306,80 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін, зобов”язання позивач виконав повністю, що підтверджується актом виконаних робіт від 03.12.2007р., підписаний сторонами. Всього виконано робіт, згідно акту на суму 48 824,40 грн. Доказів зворотнього суду не надано.

Стаття 598 ЦК України, вказує на те, що зобов”язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.526 ЦК України, в контексті з вимогами ст.193 ГК України, зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п.3.7 договору, за прострочення строків виконання робіт, підрядник зобов»язаний сплатити замовнику пеню, яка відповідно до поданого розрахунку становить 1899,46 грн. і підлягає стягненню.

Крім того, у відповідності до ст.625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов”язання, зобов”язаний сплатити на вимогу кредитора 3% річних від простроченої суми, що становить 304,98 грн. та інфляційні нарахування в сумі 2441,22 грн.

Відповідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України).

Враховуючи наведене, позовні вимоги обгрунтовані матеріалами справи, не спростовані відповідачем і підлягають до задоволення.

Судові витрати покладаються на відповідача, згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.11,509,526,625,837 ЦК України, ст.193,216 ГК України, ст.ст.32,33,43,49,75,82,84, 85, 116, 117 ГПК України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Житлово-комунального відділу селища Розділ, Львівська область, Миколаївський район, смт. Розділ, вул. Симоненка,2 (р/р 6 в ВОБ №6533 м. Миколаїв, МФО 385190, ) на користь приватного підприємства „Копія”, Львівська область, м. Миколаїв, пл. Незалежності,4 (р/р 6880 в Миколаївському відділенні Західного ГРУ ПриватБанку, МФО 325321, )- 53470,06 грн. заборгованості, 534,70 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя