ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"24" січня 2008 р. Справа № А5/466-07

Господарський суд Київської області в складі судді Подоляка Ю.В., при секретарі Оксаковській М.А., розглянувши адміністративну справу

за позовом

Прокурора Згурівського району в інтересах держави в особі Згурівського районного центру зайнятості, смт Згурівка

до

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Войківське”, с. Войкове, Згурівський район

про

стягнення 3853,03 грн.

за участю представників:

прокуратури:

позивача:

Сазонова С.В. –посв. від 15.08.2005р. № 143

Юрченко В.Г. –директор

відповідача:

не з’явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином

Обставини справи:

В господарський суд Київської області надійшов адміністративний позов Прокурора Згурівського району в інтересах держави в особі Згурівського районного центру зайнятості (далі –Позивач) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Войківське” (далі –Відповідач) про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в розмірі 3853,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог пункту 2 статті 35, статті 38 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” та пункту 5.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 грудня 2000 р. N 339, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 січня 2001 р. за N 30/5221, не в повному обсязі сплатив страхові внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття, в зв’язку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 3853,03 грн. На підтвердження позову позивач посилається на розрахункову відомість про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за 2006 рік.

В судовому засіданні прокурор та преставник позивача повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з’явився, про причини неприбуття не повідомив, пояснень чи заперечень проти позовних вимог не надав.

Згідно ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Беручи до уваги, що господарський суд повідомив сторони про розгляд справи належним чином відповідно до п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. № 75, що підтверджується: журналом вихідної кореспонденції канцелярії господарського суду Київської області; відповідною відміткою на першому примірнику ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі, що міститься в матеріалах справи, тому суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, присутніх у судовому засіданні, суд

встановив:

Відповідач зареєстрований як платник внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до пункту 2 статті 4 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”, відповідач як суб’єкт підприємницької діяльності є платником страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України.

Згідно із п. 2 ст. 35 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” роботодавці є платниками страхових внесків до Фонду і зобов’язані своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески. Згідно з п. 3 ст. 17 зазначеного Закону роботодавці та застраховані особи сплачують страхові внески один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці.

Відповідно до вимог статті 19 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”, відповідач зобов’язаний здійснювати відрахування до Фонду страхових внесків у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інших заохочувальних і компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", які підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб.

Пунктом 1 статті 38 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” встановлено, що роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність реєстрації як платник страхових внесків, несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців.

Відповідно до пункту 4.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 грудня 2000 р. N 339, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 січня 2001 р. за N 30/5221, страхові внески нараховуються: для роботодавців - у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, які включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інших заохочувальних і компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", які підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб.

Пунктом 5.6 вищевказаної Інструкції передбачено, що страхові внески сплачуються один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці.

Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем рахується заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття в сумі 3853,03 грн., про що свідчить розрахункова відомість про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за 2006 рік, в якій відповідач самостійно визначив своє зобов’язання зі сплати страхових внесків в сумі 12626,55 грн. Зазначена відомість підписані керівником відповідача, засвідчена відбитком печатки та самостійно подані відповідачем позивачу.

Судом досліджено додане до матеріалів позовної заяви Рішення господарського суду Київської області від 25.05.2005 року у справі № 119/10-05, якими задоволено позов Прокурора Згурівського району в інтересах держави в особі Згурівського районного центру зайнятості до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Войківське” про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в розмірі 8773,62 грн. та встановлено, що вказана сума включена відповідачем в вищезазначену розрахункову відомість за 2006 рік.

Таким чином, на час вирішення спору борг відповідача по сплаті страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття становить 3853,03 грн., що підтверджується матеріалами справи у їх сукупності.

Беручи до уваги викладене суд дійшов висновку що позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в розмірі 3853,03 грн. є доведеними, обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ч. 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 128, 158, 160 - 163, 167, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

постановив:

1.           Позов задовольнити повністю.

2.           Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Войківське” (07621, Київська область, Згурівський район, с. Войкове, ) на користь Згурівського районного центру зайнятості (07600, Київська область, смт Згурівка, вул. Київська, 12/26-27, ) –3853,03 грн. заборгованості.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Подоляк Ю.В.