ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2008 Справа № 21/48-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лотоцької Л.О. (доповідач)

суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.

при секретарі судового засідання Ролдугіній Н. В.

За участю представників сторін:

від позивача: не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

від відповідача: Жукова О.М., довіреність №б/н від 03.04.08, представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства “Літан-Імпекс”, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2008 року у справі № 21/48-08

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства “Літан-Імпекс”, м. Дніпропетровськ

до відповідача Відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровській ремонтний завод електротранспорту”, м. Дніпропетровськ

про визнання договору частково недійсним

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2007 року позивач звернувся в господарський суд Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просив визнати недійсним договір оренди нежитлового приміщення № ДРЗЕТ/А-19 від 01.12.2006 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством “Дніпропетровській ремонтний завод електротранспорту” та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційним підприємством “Літан-Імпекс”.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2008 року (суддя Алмазова І. В.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2008 року скасувати, а позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства “Літан-Імпекс” задовольнити. Скаржник зазначає, що в тексті спірного договору оренди нежитлового приміщення від 01.12.2006 року відсутні такі умови як склад об’єкту оренди, літерація приміщень, також відомості про об’єкт оренди, які б його ідентифікували, вартість оренди зазначена без урахування індексації, порядку індексації орендної плати, відновлення орендованого майна та його викупу. У пункті 1.1.4 спірного договору наведено оціночну вартість приміщення, яке здається в оренду, але без урахування її індексації, що суперечить нормам частини 1 статті 284 Господарського кодексу України, також не визначено розмір орендної плати, з урахуванням індексу інфляції, що також суперечить вказаній нормі закону. Позивач вважає невірним висновок суду першої інстанції, що умови договору оренди, передбачені Законом України «Про оренду державного то комунального майна»є правом, а не обов’язком сторін при укладенні договору оренди.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить оскаржене рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Посилаючись на статті 215, 203, 627 Цивільного кодексу України, статтю 284 Господарського кодексу України, відповідач зазначає, що укладений між позивачем та відповідачем договір оренди нежитлового приміщення від 01.12.2006 року є реальним, двостороннім, оплатним, консенсуальним правочином, який на момент його укладення (і на теперішній час) повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Спірний договір за своєю правовою природою є договором майнового найму, який припинив свою дію 31.10.2007 року відповідно до пункту 9.1 договору та статті 291 Господарського кодексу України, і є таким, що на час звернення позивача до суду є недіючим. Крім того, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2007 року у справі № 11/518-07 за позовом Відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровській ремонтний завод електротранспорту” до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства “Літан-Імпекс”, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.02.2008 року, зобов’язано Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства “Літан-Імпекс” звільнити належне Відкритому акціонерному товариству “Дніпропетровській ремонтний завод електротранспорту” нерухоме майно та повернути це майно Відкритому акціонерному товариству “Дніпропетровській ремонтний завод електротранспорту” за двостороннім актом прийому-передачі нерухомого майна.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.03.2008 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, її розгляд було призначено у судовому засіданні на 22.04.2008 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.04.2008 року розгляд апеляційної скарги було відкладено до 15.05.2008 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав:

01 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Дніпропетровський ремонтний завод електротранспорту»- орендодавець та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційним підприємством “Літан-Імпекс” –орендар було укладено договір оренди нежитлового приміщення № ДРЗЕ Т/А-19, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне володіння частину нежилого приміщення площею 560 м2, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Войцеховича, 77. Оціночна вартість приміщення, що надається в оренду складає 10 047,20 грн. (розділ 1 договору).

Пунктом 3.1 договору визначений розмір орендної плати за користування орендованим приміщенням, який складає 6 160,00 грн. з ПДВ.

Пунктом 4.4.1 договору встановлено, що починаючи з лютого 2007 року орендодавець має право коригувати розмір орендної плати на встановлений індекс інфляції.

В пункті 5.1 договору сторони зазначили, що амортизаційні відрахування на орендоване приміщення залишаються в розпорядженні орендодавця і використовуються на повне відновлення орендованих основних фондів.

Поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок амортизаційних відрахувань, є власністю орендодавця.

Умови щодо відновлення орендованого майна передбачені пунктами 2.5, 4.2.5, 4.2.6, 4.3.1, 4.3.5 договору оренди.

Пунктами 2.2, 2.3 договору оренди сторони погодили порядок та умови повернення орендованого майна.

Посилаючись на невідповідність договору оренди нежитлового приміщення № ДРЗЕ Т/А-19 від 01.12.2006 року вимогам статті 284 Господарського кодексу України та статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», позивач просив визнати спірний договір недійсним на підставі частин 1,3 статті 215 та частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У статті 203 Цивільного кодексу України зазначається, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Таким чином, в даній статті мова йде про відповідність закону саме змісту правочину.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з пунктом 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

В силу статті 284 Господарського кодексу України істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Укладаючи спірний договір сторони досягли згоди щодо усіх передбачених законом істотних умов, в тому числі відносно об’єкту оренди (пункти 1.1.1, 1.1.2, 1.1.4 договору та додаток № 1 до договору); строку, на який укладається договір оренди (пункт 9.1); орендної плати з урахуванням її індексації (пункти 3.1, 4.4.1 договору); порядку використання амортизаційних відрахувань (пункт 5.1 договору); відновлення орендованого майна (пункти 2.5, 4.2.5, 4.2.6, 4.3.1, 4.3.5 договору) та умови повернення майна (пункт 4.1.8 договору).

З урахуванням наведеного Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що зміст договору № ДРЗЕТ/А-19 оренди нерухомого майна від 01.12.2006 року відповідає вимогам закону, в зв’язку з чим передбачені статтею 203 Цивільного кодексу України правові підстави для визнання його недійсним відсутні.

З огляду на вищенаведене передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статями 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства “Літан-Імпекс”, м. Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2008 року у справі № 21/48-08 залишити без змін.

Головуючий суддя Л. О. Лотоцька

Суддя Р. М. Бахмат

Суддя О. С. Євстигнеєв