ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"13" травня 2008 р.            Справа № 13/126-08

За позовом           Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області, м. Бориспіль в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, м. Київ

до 1. Державного підприємства „Київське лісове господарство”, м. Київ

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Процівське", с. Вишеньки, Бориспільський район

про визнання недійсним договору

Суддя Наріжний С.Ю.

Представники:

прокурор Кетов О.С. –посвідчення №90 від 14.07.2006 р.;

від Київської ОДА не з’явився;

від відповідача 1. Гринь В.А. - довіреність №02-569 від 18.04.2008р.;

Скорич Я.О. - довіреність №02-570 від 18.04.2008р.;

від відповідача 2. Гук А.М. - довіреність б/н від 10.04.2008р.;

Яремчук О.В. - довіреність б/н від 15.04.2008р.;

СУТЬ СПОРУ:

Бориспільський міжрайонний прокурор Київської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (далі –позивач) з позовом до Київського державного лісогосподарського об’єднання “Київліс” (далі –відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю “Процівське” (далі –відповідач 2) про визнання недійсним з моменту укладення договору про умови ведення мисливського господарства від 01.03.2004 р., укладеного між Київським державним лісогосподарським об’єднанням “Київліс” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Процівське”.

Як встановлено судом згідно наказу Державного комітету лісового господарства України №5 від 12.01.2005 р. та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Київське державне лісогосподарське об"єднання "Київліс" перейменоване в Державне підприємство „Київське лісове господарство”.

Прокурор обґрунтовує свої вимоги тим, що при укладенні договору сторонами не було в належній формі досягнуто згоди щодо його оплатності, чим порушено вимоги частини 1 статті 24 Закону України “Про мисливське господарство та полювання”. При цьому, цей договір є типовим договором, затвердженим наказом Мінлісгоспу України від 12.12.1996 р. № 153, який було видано на підставі Положення про мисливське господарство та порядок здійснення полювання, затвердженого постановою КМУ від 20 липня 1996 р. № 780. На дату укладення договору зазначена постанова КМУ від 20 липня 1996 р. № 780 втратила чинність на підставі Постанови КМУ від 29 листопада 2000 р. № 1762 “Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1992 р. № 459 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів”.

Представник відповідача 1 позовні вимоги заперечує у наданому відзиві на позовну заяву та вважає, що усі вимоги діючого законодавства України щодо змісту договору про умови ведення мисливського господарства від 01.03.2004р. в момент вчинення договору були виконані. Крім того, відповідач-1 вважає, що твердження позивача про порушення статті 24 Закону України “Про мисливське господарство та полювання” є помилковим, оскільки прикінцевими положеннями Закону України “Про мисливське господарство та полювання” встановлено, що стаття 24 цього Закону набирає чинності лише з 1 січня 2010 року. Також представник відповідача-1 зазначив, що зміст оспорюваного договору повністю відповідає типовому договору про умови ведення мисливського господарства, який був затверджений наказом Міністерства лісового господарства України. Даний Наказ пройшов реєстрацію в Міністерстві юстиції України 24 грудня 1996 р. за № 735/1760 та діє станом на день розгляду справи. З вказаних мотивів відповідач-1 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача 2 позовні вимоги заперечує у наданому відзиві на позовну заяву, мотивуючи це тим, що відповідно до статей 5, 36-1 Закону України “Про прокуратуру” Бориспільський міжрайонний прокурор Київської області не мав права підписувати позовну заяву з огляду на те, що відсутні будь-які протиправні дії Київського державного лісогосподарського об’єднання “Київліс” та Товариства з обмеженою відповідальністю “Процівське”. Крім того, Бориспільським міжрайонним прокурором Київської області при поданні позову було порушено вимоги статті 207 Господарського кодексу України, згідно з якими господарське зобов’язання може бути визнано судом недійсним повністю або в частині лише на вимогу однієї із сторін договору або відповідного органу державної влади. Також відповідач 2 вважає, що оскільки позовна заява подана в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, яка не є стороною спірних правовідносин і інтереси якої укладенням оспорюваного договору не зачіпаються, у справі відсутній предмет спору, що в свою чергу є підставою для припинення провадження у справі на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України. Також відповідач 2 вважає безпідставним посилання прокурора на втрату чинності Постанови КМУ від 20 липня 1996 р. № 780, оскільки втрата чинності вказаної постанови не впливає на чинність наказу Мінлісгоспу України від 12 грудня 1996 року № 153, яким було затверджено форму типового договору про умови ведення мисливського господарства. Крім того, відповідач 2 зазначає, що до цього часу іншої форми типового договору про умови ведення мисливського господарства, крім того, який затверджений наказом Мінлісгоспу України від 12 грудня 1996 року № 153, не існує. Відповідач 2 вважає помилковим також твердження прокурора про порушення статті 24 Закону України “Про мисливське господарство та полювання”, оскільки згідно з частиною 1 прикінцевих положень цього закону стаття 24 набирає чинності з 1 січня 2010 року.

Представник прокуратури позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з’явився. Згідно листів від 23.04.2008 р. та 12.05.2008 р. позивач позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу без участі його повноважного представника.

Розглянувши матеріали справи, додані до позовної заяви та у процесі розгляду справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, суд встановив.

Відповідно до частини 1 статті 9, статей 21, 22, 23 Закону України “Про мисливське господарство та полювання”, 19.02.2004 р. Київською обласною радою прийнято рішення “Про закріплення мисливських угідь на території Київської області” №160-12-ХХІV, пунктом 2.2 якого зокрема вирішено надати мисливські угіддя для ведення мисливського господарства терміном на 49 років ТОВ “Процівське” –площею 18,0 тис. га в межах згідно з додатком 3 за рахунок частини мисливських угідь Бориспільського мисливського господарства МРВО УТМР площею 16,2 тис. га та Бориспільського держлісгоспу площею 1,8 тис. га, припинивши зазначеним користувачам право користування цими угіддями у зв’язку з добровільною відмовою від користування. Водночас пунктом 4.1 рішення доручено Київському державному лісогосподарському об’єднанню “Київліс” укласти у встановленому порядку договір з ТОВ “Процівське” про умови ведення мисливського господарства в мисливських угіддях, що надані йому в користування.

01.03.2004 р. між Київським державним лісогосподарським об’єднанням “Київліс” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Процівське” був укладений договір про умови ведення мисливського господарства, відповідно до пункту 1.1 якого рішенням Київської обласної ради “Про надання в користування мисливських угідь” від 19.02.2004 р. № 160-12-ХХІV надано Товариству з обмеженою відповідальністю “Процівське” терміном до 19 лютого 2053 року мисливські угіддя для ведення мисливського господарства загальною площею 18,0 тис. га, у тому числі: лісові угіддя 7380 га, польові 6620 га, водно-болотні 4000 га.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України “Про мисливське господарство та полювання”, Мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням місцевого органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі мисливського господарства та полювання, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, місцевими органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі охорони навколишнього природного середовища, а також власниками або користувачами земельних ділянок.

Як вбачається з матеріалів справи, листами від 22.01.2004 р. №2 та 10.02.2004 р. №6 ТОВ “Процівське” звернулось до державного лісогосподарського об’єднання “Київліс” з проханням погодити надання в користування мисливських угідь ТОВ “Процівське” в Бориспільському районі (Вишенківська, Процівська, Вороньківська, Головурівська сільськи ради) загальною площею 18 528,64 га терміном на 49 років для ведення мисливського та рибного господарства в загальних межах мисливських угідь.

В матеріалах справи містяться необхідні погодження з іншими землекористувачами (угоди-погодження з ПП “Кілов”, ТОВ “Фавор”, СФГ “Ельдорадо”, радгоспом “Вишеньківський”, ФГ “Салют”, ТОВ “Карань”, ФГ “Влад”, заповідником “Кийлівська Асканія” та ТОВ “Відродження”), Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області (лист від 13.02.2004 р. №7-46-187), районною та сільськими радами (листи Воронківської сільської ради від 13.02.2004 р. №2-15-29, Бориспільської районної ради Київської області від 13.02.2004 р. №1-14/22, Головурівської сільської ради від 13.02.2004 р. №2-19-37, рішення Головурівської сільської ради від 20.02.2004 р., листи Вишенківської сільської ради від 16.02.2004 р. №2-16-41, Процівської сільської ради від 14.02.2004 р. №18), а також з відповідними службами району (листи Державного управління екології та природних ресурсів в Київській області від 13.02.2004 р. №19-09/766, Бориспільського держлісгоспу від 13.02.2004 р. №№40, 41, Київського обласного МРВО УТМР від 13.02.2004 р. №01-11).

Крім того, наявність погодження закріплення за ТОВ “Процівське” мисливських угідь з землекористувачами, сільськими радами та відповідними службами району загальною площею 18 000 га підтверджується листом Бориспільської райдержадміністрації Київської області від 27.02.2004 р. №7-46-53.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України “Про мисливське господарство та полювання”, форма договору встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі мисливського господарства та полювання за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі охорони навколишнього природного середовища..

Як встановлено судом типовий договір про умови ведення мисливського господарства затверджений наказом Мінлісгоспу України від 12 грудня 1996 року № 153, зареєстрований у Мінюсті 24 грудня 1996 р. за № 735/1760. Даний наказ є чинним та відповідно обов’язковим для виконання. Тому суд не бере до уваги твердження прокурора, що втрата чинності постанови КМУ від 20 липня 1996 р. № 780, якою затверджено „Положення про мисливське господарство та порядок здійснення полювання” у будь-який спосіб може вплинути на чинність оспорюваного договору.

Твердження прокурора про те, що в момент вчинення договору було порушено вимоги ст. 24 Закону України “Про мисливське господарство та полювання” щодо оплатності користування мисливськими угіддями спростовується ч. 1 ст. 1 прикінцевих положень Закону України “Про мисливське господарство та полювання”, в якій вказано, що стаття 24 набирає чинності з 1 січня 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, проаналізувавши вимоги діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що укладений між Київським державним лісогосподарським об’єднанням “Київліс” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Процівське” договір про умови ведення мисливського господарства від 01.03.2004 р. відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним договору про умови ведення мисливського господарства від 01.03.2004 р., укладеного між Київським державним лісогосподарським об’єднанням “Київліс” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Процівське”.

Витрати за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України та витрати за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 44 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                Наріжний С.Ю.