ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27"
березня 2008 р.

Справа
№ 12/798-Н

За
позовом  Славутського міжрайонного  прокурора в інтересах держави в особі
Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Хмельницької обласної державної
адміністрації м. Хмельницький

до
Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області, м.
Хмельницький

до
Відкритого  акціонерного товариства “Славутського  ремонтно-транспортного підприємства”  м.
Славута

до  суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1м. Славута

про
визнання  недійсним договору купівлі-продажу
приміщень від 15.06.2005р., укладеного між ВАТ “Славутське ремонтно-транспортне
підприємство” та підприємцем ОСОБА_1., в частині продажу протирадіаційного
укриття

Суддя                                        Шпак
В.О.

Представники
сторін:

Позивача
: Конорєв О.О. - за
довіреністю №75 від 16.01.08.

Відповідача
1. : Кошелюк З.М. -
за довіреністю № 1620 від 04.09.06.

Відповідача
2. : Гринько В.І. -
за довіреністю № 16 від 16.01.08.

Відповідача
3. : не з'явився

За
участю представника прокуратури: Ільчук Ю.Ф. - прокурор відділу прокуратури
області.

Суть
спору:

Славутський
міжрайонний  прокурор звернувся з позовом
в інтересах держави в особі Головного управління з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи
Хмельницької обласної державної адміністрації м. Хмельницький  до Регіонального відділення Фонду державного
майна України по Хмельницькій області, м. Хмельницький, до Відкритого  акціонерного товариства “Славутського  ремонтно-транспортного підприємства”  м.
Славута, до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1м. Славута
про визнання  недійсним
договору купівлі-продажу приміщень від 15.06.2005р., укладеного між ВАТ
“Славутське ремонтно-транспортне підприємство” та підприємцем ОСОБА_1., в
частині продажу протирадіаційного укриття.

Відповідач
- Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області
м. Хмельницький проти позову заперечило. У відзиві на позовну заяву зазначив,
до приватизації Славутське РТП належало до районної комунальної власності і
повноваження на його приватизацію Славутською районною радою були надані
Представництву Фонду державного майна України по м. Славута та Славутському
районі.

Регіональному
відділенню Фонду державного майна України по Хмельницькій області повноваження
щодо приватизації об'єктів комунальної власності Славутського району не
надавалися і відділення не приймало жодних управлінських рішень.

Відповідно
до матеріалів справи по приватизації цього об'єкта, наказом Представництва ФДМУ
по м. Славута та району № 35 від 06 серпня 1995 року “Про проведення інвентаризації
та затвердження складу комісії з підготовки до приватизації Славутського РТП
було затверджено склад комісії, до якої входили: голова комісії - керівник
підприємства, представник райдержадміністрації, представник райфінвідділу,
представник райсільгоспуправління та головний спеціаліст представництва ФДМУ.
На підставі первинних бухгалтерських документів, які велися на підприємстві,
була проведена інвентаризація майна підприємства, що приватизується.

Планом
приватизації, затвердженим начальником Представництва ФДМУ по м. Славута та
Славутському районі від 31.07.1996р. не передбачено, що вартість їдальні
підлягає виключенню із вартості майна, що підлягає приватизації. Посадові особи
органу приватизації не знали, та не могли знати про наявність протирадіаційного
укриття № 86025 в їдальні, яка знаходилась на балансі державного підприємства
“Славутське ремонтно - транспортне підприємство”. На час приватизації захисна
споруда не обліковувалась на підприємстві. Органи приватизації не мають
повноваження перевіряти чи контролювати ведення бухгалтерського обліку на
підприємстві.

Відповідно
до наказу Представництва Фонду державного майна України по м. Славута та
Славутському районі № 63 від 29.07.1996р. державне підприємство “Славутське
ремонтно -транспортне підприємство” перетворено у Відкрите акціонерне
товариство “Славутське ремонтно - транспортне підприємство”.

Оскільки
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області
не було наділене повноваженням щодо приватизації цього об'єкта і не приймало
щодо нього жодних управлінських рішень, просить суд не вважати його
відповідачем по даній справі.

Відповідач
- Відкрите  акціонерне товариство
“Славутське  ремонтно-транспортне
підприємство”  м.  Славута У відзиві на позов зазначив, що
згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 15.06.2005 року приватним
нотаріусом Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області
ОСОБА_2., ВАТ “Славутське РТП”(продавець) продало ОСОБА_1(покупець) приміщення
складу-бані та приміщення їдальні та гуртожитку, що становить 8/100 майнового
комплексу, який знаходиться в АДРЕСА_1та розташовані на земельній ділянці, що
належить Славутській міській раді.

Продані
приміщення належали ВАТ “Славутське РТП” на підставі наказу №63 регіонального
відділення Фонду держмайна України по Хмельницькій області від 29.07.1996 року
та зареєстрованого   в Славутському БТІ в
реєстровій книзі № 1 за № 430.

Передача
регіональним відділенням Фонду державного майна України в Хмельницькій області
зазначених приміщень із державної власності у приватну власність ВАТ
“Славутське РТП” не визнана незаконною, так як в цій частині господарським
судом відмовлено прокурору у прийнятті позовної заяви.

Договір
купівлі-продажу приміщень був укладений між сторонами, суб'єктами
господарювання, і не порушує їх законних прав та інтересів, так як між ними не
існує спірних правовідносин, а у відповідності до ст.2 ГПК України прокурор
вправі звертатись із позовними заявами в інтересах держави та зазначати орган,
уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Тому в даному випадку позовна заява прокурора підлягає залишенню без розгляду.

Крім
того в позовній заяві прокурора не наведено підстав визнання договору  купівлі-продажу частини приміщень недійсним,
так як договір купівлі-продажу   частини
приміщень, укладений між ВАТ “Славутське РТП” та ОСОБА_1. відповідає вимогам
глави 16 ЦК України.

Просить
суд залишити позовну заяву Славутського міжрайонного прокурора про визнання
недійсним договору купівлі-продажу приміщень від 15.06.2005 року без розгляду.

Відповідач
- суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1м. Славута. У відзиві на позовну
заяву пояснив, що він уклав договір купівлі-продажу приміщення складу-бані
площею 88,4 кв.м. та приміщення будинку їдальні і гуртожитку площею 736,9
кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1від 15.06.2005р. Ці приміщення належать
"Продавцю" на підставі дублікату наказу № 63 регіонального від
ділення Фонду держмайна України по Хмельницькій області від 29.07.1996р.,
виданого регіо нальним відділенням Фонду держмайна України по Хмельницькій
області 09.02.2005р., зареєст рованого в Славутському БТІ в реєстраційній книзі
№ 1 за № 430. Договір купівлі-продажу посвідчено нотаріально та зареєстровано в
Славутському БТІ. У договорі купівлі-продажу зазначено:

- до
укладання цього договору приміщення іншим особам не відчужені, під забороною
(арештом) та в податковій заставі не перебувають, як внесок до статутного
капіталу юридичних осіб не внесені, щодо них відсутні судові спори;

приміщення не надані в користування
наймачам (орендарям); обтяжень, а також будь-яких прав у третіх сторін щодо цих
приміщень немає. Тобто, застережень від Фонду держмайна про призначення
підвального приміщення як про тирадіаційного укриття не було. Про те, що у
підвальному приміщенні будівлі було колись розташовано протирадіаційне ук риття
відповідачу не було відомо. В плані інвентарної справи зазначено "підвал
загальною площею 247,1 кв.м.". Вважає, що підвальне приміщення без системи
воздухопостачання, з відсутністю каналі зації (п.14 облікової картки,
каналізація - виносна тара) взагалі не може використовуватись як
протирадіаційне укриття на 100 чоловік. За зазначені приміщення відповідачем
було сплачено 125тис.грн., що у 4,2 рази перевищує інвен таризаційну оцінку
будівель Славутським БТІ. До договору купівлі-продажу ВСС № 596853 між
сторонами ВАТ "Славутське РТП" в особі голови правління та
ОСОБА_1укладено акт приймання-передачі від 15.06.2005р. Згідно рішення
виконкому Славутської міської ради № 65 від 16.02.2007р.комплексу прид баних
відповідачем будівель в складі: їдальні, гуртожитку, складу-лазні - присвоєна
поштова адреса м. Славута, вул. Привокзальна, 25-6. На підставі рішення
виконкому Славутської міської ради № 100 від 16.02.2007р. видано свідоцтво про
право власності на об'єкти нерухомого майна, яким підтверджено, що будівлі
складу-лазні площею 88,4 кв.м., їдальні та гуртожитку загальною площею 736,9
кв.м., які роз міщені по вул. Привокзальній 25-6 дійсно належать на праві
приватної власності ОСОБА_1. Згідно договору купівлі-продажу від 11.01.2006р. №
65 ОСОБА_1видано Державний акт про право власності на земельну ділянку площею
0,2187 га для змішаного використання (комерційне та виробниче) серія ЯА №
721607 від 03.02.2006р. Враховуючи те, що ОСОБА_1, оформляв договір купівлі-продажу
примі щень та акт приймання-передачі приміщень як громадянин, а не суб'єкт
підприємницької діяль ності, то даний спір не підлягає розгляду господарським
судом, тому просить суд у позові відмовити.

Розглядом
матеріалів справи встановлено наступне.

Відповідно
до наказу № 63 начальника представництва ФДМУ по м. Славута та Славутському
району від 29.07.96р. державне підприємство "Славутське
ремонтно-транспортне підприємство"
приватизоване шляхом перетворення його у ВАТ "Славутське
ремонтно-транспортне підприємство" відповідно до Указу Президента України
від 26.11.94 № 699/94 "Про заходи щодо забезпечення прав громадян на
використання приватизаційних майнових сертифікатів".

Згідно
Переліку майна, переданого до статутного фонду відкритого акціонерного товариства
станом на 01.10.95р. до будівель і споруд, які підлягають приватизації,
увійшло  приміщення їдальні.

Наказом
начальника РВ ФДМУ від 30.05.96р. № 50 затверджено акт оцінки цілісного
майнового комплексу ДП "Славутське ремонтно-транспортне підприємство",
відповідно до вартість приміщення їдальні, яка підлягала приватизації   та включена до статутного підприємства,
склала   219812000 крб.

Відповідно
до витягу з реєстру прав власності 25.05.2005року за ВАТ "Славутське
ремонтно-транспортне підприємство" було зареєстровано право власності на
будинок їдальні.

По
договору купівлі-продажу приміщень від 15.06.05р. ВАТ "Славутське
ремонтно-транспортне підприємство" продало ПП ОСОБА_1.  приміщення
вказаної їдальні.

Позивач  і прокурор просить визнати вказаний договір
недійсним, оскільки до складу  їдальні
входить приміщення підвалу, який
об'єктом цивільної оборони.

Дослідивши
матеріали справи та заслухавши доводи представників сторін, суд дійшов до
наступних висновків.

Відповідно
до ст. 316 Цивільного кодексу України
правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею
328 Кодексу встановлено, що право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право
власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону
або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як
вбачається з матеріалів справи,  ВАТ
“Славутське  ремонтно-транспортне
підприємство” набуло право власності на майно, в тому числі приміщення їдальні
під час приватизації.

Приватизацію
вказаного майна відповідачем не скасовано, а тому ВАТ “Славутське  ремонтно-транспортне підприємство” набуло
право власності на майно відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім
того, в матеріалах приватизації, зокрема, з Акту оцінки майна, Переліку майна,
переданого до статутного фонду товариства не вбачається, що до складу майна,
яке підлягає приватизації, входять об'єкти цивільної оборони.

Відповідно
до ст. 319 Кодексу власник  володіє,  користується,   розпоряджається   своїм майном на власний розсуд.

Власник
має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно
ст.215 Кодексу підставою недійсності правочину є  недодержання
в  момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою
та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею
203 Кодексу передбачено, що Зміст
правочину  не може суперечити
цьому Кодексу,  іншим актам цивільного законодавства,
а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Приймаючи
до уваги, що позивачем та прокурором не було доведено, що під час укладення
договору купівлі-продажу приміщень від 15.06.2005р., укладеного між ВАТ
“Славутське ремонтно-транспортне підприємство” та підприємцем ОСОБА_1., в
частині продажу приміщення їдальні було порушено вимоги чинного законодавства у
позові необхідно відмовити.

Враховуючи  викладене, керуючись ст.ст.44,49,82-84
Господарського процесуального кодексу України, суд -

Вирішив:

У позові Славутського міжрайонного  прокурора в інтересах держави в особі
Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Хмельницької обласної
державної адміністрації м. Хмельницький
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по
Хмельницькій області, м. Хмельницький до Відкритого  акціонерного товариства “Славутського  ремонтно-транспортного підприємства”  м.
Славута до  суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1м. Славута про визнання  недійсним договору купівлі-продажу приміщень
від 15.06.2005р., укладеного між ВАТ “Славутське ремонтно-транспортне
підприємство” та підприємцем ОСОБА_1., в частині продажу протирадіаційного
укриття відмовити.

Суддя
В.О. Шпак

Віддруковано 7примірника:

1 -позивачу;

2,3,4 -відповідачам;

5 -до матеріалів справи.

6,7 - прокурорам

Секретар судового
засідання  -О.В. Кобріна