ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2008 Справа № 5/599-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Джихур О.В., Виноградник О.М.

при секретарі судового засідання: Геворгян Е.М.

за участю представників сторін:

від позивача –Бойко Наталя Леонідівна, юрисконсульт, довіреність №88-4016 від 17.12.07;

від відповідача 1 –Селяков Олег Валентинович, юрисконсульт, довіреність №62 від 01.01.08;

від відповідача 2 –Коротенко Роман Олегович, юрисконсульт, довіреність №09-18/1311 від 28.12.07;

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь Донецької області

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2007 року у справі № 5/599-07

за позовом: відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м.Нікополь Дніпропетровської області

до відповідача-1 Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ

відповідача-2 Відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь Донецької області

про стягнення 4 281,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 06.03.2008 року, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відкрите акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів", м.Нікополь звернулось з позовом до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ, Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь”, м.Маріуполь про стягнення 4 281,71 грн. вартості коксового горішку.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2008 року по справі № 5/599-07 (суддя Шевченко С.Л.) позовні вимоги задоволені за рахунок відповідача-2. До відповідача-1 в позові відмовлено у зв’язку зі справним перевезенням.

Не погодившись із рішенням, Відкрите акціонерне товариство "Металургійний комбінат “Азовсталь”, м.Маріуполь подало до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2007 року по справі №5/599-07 скасувати, а в задоволенні позовних вимог відносно нього відмовити, посилаючись на наступне.

При відвантаженні продукції вантажовідправником вантаж був зважений, дані про вагу вантажу зазначені у накладній №49268665 ( вагон №66557323) з помилкою, що свідчить про відсутність недостачі у вагоні.

Комерційні акти складені з порушенням вимог складання актів, у зв’язку з чим не можуть бути прийняті, як належні докази недостачі вантажу з вини вантажовідправника.

Відкрите акціонерне товариство “Нікопольський завод феросплавів” вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, просить залишити рішення без змін.

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" також вважає доводи скаржника безпідставними та просить залишити рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін , обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до договору №ДУК-03/06-10-р/2388 від 23.05.2006 року, укладеного між позивачем та ТОВ “Метінвест холдінг”, на адресу позивача від відповідача-2 13 та 17 травня 2007 року у вагонах №66557323, 53411930 надійшов коксовий горішок.

Видача вантажу здійснювалась залізницею відповідно до статті 52 Статуту залізниць України з перевіркою маси вантажу за заявкою вантажоодержувача. При цьому виявлена недостача, що підтверджено комерційними актами від 13.05.2007 року БН №753462/83, та від 17.05.2007 року БН № 753463/85.

Відповідно до частин 1, 2 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюється договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частинами 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента) або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частинами 1, 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти, сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно зі статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 № 457 Статут залізниць України (далі Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Статтею 6 Статуту встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Згідно зі статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчується комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Згідно зі статтею 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаження засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України 28.05.2002 року №334, зареєстрованих в Міністерстві Юстиції України 08.07.2002 року №567/6855 у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена не збереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини не збереженості або про вину відправника і залізниці до акту не вносяться.

У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Як вбачається з комерційного акту від 17.05.2007 року БН №753463/85 вантаж прибув у справному вагоні, навантаження у вагоні правильне рівномірне з “шапкою” 10 см., вантаж маркований вапном. Люки та двері щільно зачинені, слідів втрати та течі вантажу не має.

Оскільки, в зазначеному комерційному акті не зазначений стан маркування, а саме було чи ні порушене маркування, колегія суддів вважає, що комерційний акт від 17.05.2007 року №753463/85 не може бути прийнятий, як належний доказ відсутності вини перевізника в недостачі, у зв’язку з чим позовні вимоги у частині стягнення 1 510,80 грн. повинні бути задоволені за рахунок перевізника.

Згідно з комерційним актом від 13.05.2007 року БН № 753462/83 вантаж прибув у справному вагоні, навантаження правильне рівномірне, вище бортів, з “шапкою” 10 см., вантаж не маркований. Слідів втрати та течі вантажу не має.

Наявність у комерційному акті відомостей, про те, що вантаж, якого не достає міг вміститися у вагон, не впливає на достовірність комерційного акту, складеного у відповідності з вимогами Правил складання актів. У зв’язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийняв його як належний доказ відсутності вини перевізника у недостачі вантажу і покладенні відповідальності на вантажовідправника у сумі 2770,91 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2007 року підлягає частковому скасуванню в частині стягнення 1510,80 грн., та задоволенні позовних вимог в цій частині за рахунок перевізника.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на відповідачів відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2007 року у справі №5/599-07 скасувати частково.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця" на користь Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" 1 510,80 грн. основного боргу, 36,00 грн. державного мита за розгляд справи, 41,60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на користь Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" 2 770,91 грн. основного боргу, 66,00 грн. державного мита за розгляд справи, 76,70 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.”

Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця" на користь Відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" 18 грн. державного мита за перегляд справи по апеляційній скарзі, видати наказ.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М.Лисенко

Суддя О.В. Джихур

Суддя О.М.Виноградник