ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.08 Справа № 33/117

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи :

за позовом :

Відкритого акціонерного товариства «Львівобленерго»(м. Львів)

до відповідача :

Львівського комунального підприємства «Граніт»(м. Львів)

про :

стягнення 85 043 (вісімдесят п’ять тисяч сорок три) грн. 43 коп. (з яких: 61 358,61 грн. –основна заборгованість; 3 695,33 грн. –пеня; 3 515,36 грн. - 3% річних; 16 474,13 грн. - інфляційні)

Суддя : Цікало А.І.

При секретарі : Герасименко В.С.

Представники:

Позивача:

Горбунова О.Л. –представник (довіреність № 502-1217/2 від 21.02.2008 р.)

Відповідача:

не з’явився

Представникам сторін, присутнім в судовому засіданні, роз’яснено їх права та обов’язки відповідно до ст. 22 ГПК України, зокрема право заявляти відводи.

Представники сторін, присутні в судовому засіданні, звернулись до суду з клопотанням про нездійснення технічної фіксації судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області Відкритим акціонерним товариством «Львівобленерго»(м. Львів) подано позов до Львівського комунального підприємства «Граніт»(м. Львів) про стягнення 85 043 (вісімдесят п’ять тисяч сорок три) грн. 43 коп. (з яких: 61 358,61 грн. –основна заборгованість; 3 695,33 –пеня; 3 515,36 грн. - 3% річних; 16 474,13 грн. - інфляційні).

Ухвалою господарського суду Львівської області від 29.03.2008 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 10.04.2008 року.

Позивач вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 29.03.2008 р. виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

В судовому засіданні 10.04.2008 р. представник позивача звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, в якій, відповідно до вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, провів перерахунок пені, згідно вимог встановлених ст. 232 ГК України та ст. 258 ЦК України, та просить суд стягнути з відповідача 83 057 (вісімдесят три тисячі п’ятдесят сім) грн. 92 коп. (з яких: 61 358,61 грн. –основна заборгованість; 1709,82 грн. –пеня; 3 515,36 грн. - 3% річних; 16 474,13 грн. - інфляційні).

Представник позивача позов підтримав, просив задоволити позовні вимоги в частині стягнення 83 057 (вісімдесят три тисячі п’ятдесят сім) грн. 92 коп. (з яких: 61 358,61 грн. –основна заборгованість; 1709,82 грн. –пеня; 3 515,36 грн. - 3% річних; 16 474,13 грн. - інфляційні) з підстав наведених у позові, заяві про уточнення та поясненнях.

Відповідач вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 29.03.2008 р. не виконав, відзив на позов не представив, проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був належно, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суду представлено достатньо матеріалів, що дає можливість, відповідно до ст. 75 ГПК України, розглянути справу при відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, подані до суду, заслухавши пояснення осіб присутніх в судових засіданнях, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

04 червня 2004 року між Відкритим акціонерним товариством «Львівобленерго» та Львівським комунальним підприємством «Граніт»було укладено Договір № 63034 про постачання електричної енергії (копія в матеріалах справи).

Згідно умов Договору, енергопостачальна організація (позивач) здійснює постачання електричної енергії споживачу (відповідач), а споживач зобов’язується оплачувати спожиту ним електричну енергію шляхом перерахування належних до сплати сум у встановлені договором терміни.

Відповідач, порушуючи умови Договору, вчасно не проводить оплату за спожиту електричну енергію в повному обсязі, тому станом на 01.03.2008 р. борг Львівського комунального підприємства «Граніт»перед Відкритим акціонерним товариством «Львівобленерго»становить 61358,61 грн.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог.

Скориставшись наданим йому правом, позивач уточнив позовні вимоги в частині стягнення пені та просить суд стягнути з відповідача 83 057 (вісімдесят три тисячі п’ятдесят сім) грн. 92 коп. (з яких: 61 358,61 грн. –основна заборгованість; 1709,82 грн. – пеня; 3 515,36 грн. - 3% річних; 16 474,13 грн. - інфляційні).

За неналежне виконання відповідачем зобов’язань, позивачем правомірно, відповідно до п. 4.2.1 та ст. 625 ЦК України, нараховано: 1709,82 грн. –пені; 3 515,36 грн. - 3% річних; 16 474,13 грн. - інфляційних.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов‘язання, які виникають між суб‘єктами господарювання або між суб‘єктами господарювання і негосподарюючими суб‘єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов‘язаннями.

Згідно ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 193 ГК України, зобов‘язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона, повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій.

Відповідно до ст.ст. 526 та 530 ЦК України зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в межах строків, встановлених для їх виконання.

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов‘язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов‘язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб‘єкт господарювання за порушення господарського зобов‘язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов‘язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов‘язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов‘язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно ч. ч. 2 та 6 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Платник зобов'язаний самостійно нараховувати пеню на прострочену суму платежу і давати банку доручення про її перерахування з наявних на рахунку платника коштів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На день розгляду справи, представник позивача, скориставшись своїм правом на зменшення позовних вимог, уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача 83 057 (вісімдесят три тисячі п’ятдесят сім) грн. 92 коп. (з яких: 61 358,61 грн. –основна заборгованість; 1709,82 грн. –пеня; 3 515,36 грн. - 3% річних; 16 474,13 грн. - інфляційні).

На час розгляду справи відповідач доказів погашення заборгованості не представив, відзив на позов не подав, проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був належно, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення..

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об’єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не представив, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення”, суд прийшов до висновку, що позовна заява Відкритого акціонерного товариства «Львівобленерго»(м. Львів) до Львівського комунального підприємства «Граніт»(м. Львів) про стягнення 83 057 (вісімдесят три тисячі п’ятдесят сім) грн. 92 коп. (з яких: 61 358,61 грн. –основна заборгованість; 1709,82 грн. –пеня; 3 515,36 грн. - 3% річних; 16 474,13 грн. - інфляційні) обґрунтована та підлягає до задоволення.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 526, 530, 548, 625 ЦК України, ст.ст. 179, 193, 216, 218, 232, 343 ГК України, ст.ст. 43, 33, 43, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов Відкритого акціонерного товариства «Львівобленерго»(м. Львів) до Львівського комунального підприємства «Граніт»(м. Львів) про стягнення 83 057 (вісімдесят три тисячі п’ятдесят сім) грн. 92 коп. (з яких: 61 358,61 грн. – основна заборгованість; 1709,82 грн. –пеня; 3 515,36 грн. - 3% річних; 16 474,13 грн. - інфляційні) –задоволити повністю.

2.          Стягнути з Львівського комунального підприємства «Граніт»(вул. Бортнянського, 17, м. Львів, 79039; ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Львівобленерго»(вул. Козельницька, 3, м. Львів, 79026; ) –83 057 (вісімдесят три тисячі п’ятдесят сім) грн. 92 коп. (з яких: 61 358,61 грн. –основна заборгованість; 1709,82 грн. –пеня; 3 515,36 грн. - 3% річних; 16 474,13 грн. - інфляційні), 850 (вісімсот пятдесят) грн. 44 коп. –державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя