ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2008 р.
Справа № 47/51-08

вх.
№ 1623/5-47

Суддя
господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі
судового засідання Малахова О.В.

за участю
представників сторін:

позивача -
не з"явився;  відповідача - ОСОБА_1.

розглянувши
справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
"Інтермедсервіс", м. Київ

до  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1., м. Харків

про
стягнення 12143,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся
до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача заборговності у розмірі
12143,04грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх
зобов"язань на підставі договору №10/40 ХА від 01.02.2006р. Крім того,
позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого
держмита у розмірі 121,43грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 118 грн.

Відповідач
надав через канцелярію господарського суду 07.04.2008р. заяву (відзив) в
якій  позовні вимоги визнає повністю.

Розглянувши
матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін господарським
судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір
№10/40 ХА від 01.02.2006р. Відповідно до умов даного договору продавець
зобов"язався поставити покупцю товар (медичного призначення) під
реалізацію, а покупець у свою чергу зобов"язався прийняти та оплатити
отриману продукцію на умовах передбачених договром.

Як вбачається з
матеріалів справи позивач поставив відповідачу товар на загальну суму
33380,10грн.

Відповідно до
п. 4.3. вищезазначеного договору покупець зобов"язаний оплатити отриманий
товар до дати, що вказується у відповідній накладній.

В період дії
договору відповідачем було сплачено за поставлений товар суму у розмірі
9072,71грн. та повернуто товару на загальну суму 12164,35грн.

Таким чином
заборгованість відповідача перед позивачем після часткової сплати
заборгованості за отриманий товар становить у сумі 12164,35грн., про що
свідчить довідка видана бухгалтерією позивача.

Відповідно до
ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання
виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу  України.

Відповідно до
ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до
вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі  яких
господарський   суд   у
визначеному  законом  порядку
встановлює наявність  чи  відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до
ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно ст.43
Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Як вбачається з
матеріалів справи сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких
обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого
законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими
задоволенню в сумі заборгованості у розмірі 12143,04грн.

Відповідно до
статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у
розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про
державне мито”, що становить 121,43грн. та згідно зі статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від
29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на відповідача з вини якого
спір доведено до суду.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 509, 526 Цивільного кодексу України,
статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою
Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44,
49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов
задовольнити повністю.

2. Стягнути з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_1ВАТ "Райффайзен
Банк Аввль" м. Харків, МФО 350589, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтермедсервіс" (01103, м.
Київ, вул. Кіевідзе, 11, р/р 260045047 в ВАТ "Райффайзен Банк Аваль",
МФО 300335, ) заборгованості у розмірі 12143,04грн.,
держмита у розмірі 121,43грн. та витрати на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу у розмірі
118,00грн.

Видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

Рішення
підписано 07.04.2008р.

Суддя                                                                                            Светлічний
Ю.В.