КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2008                                                                                           № 25/582

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Шут О.М. – дов. № 2 від 22.02.2008

від відповідача - не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця"

на рішення Господарського суду м.Києва від 22.01.2008

у справі № 25/582

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Ком"

до                                                   Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця"

про                                                  стягнення 105130,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Гран-Ком” (надалі - позивач)звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Державного територіально-галузевого об’єднання „Південно-Західна залізниця” (надалі – відповідач, апелянт) про стягнення з відповідача 105 130,65 грн., з яких 100 593,13 грн. основного боргу з урахуванням індексу інфляції та 4 537,52 грн. пені.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.01.2008р. у справі № 25/582 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з ДТГО „Південно-Західна залізниця” на користь ТОВ „Гран-Ком” 105 130,65 грн.; стягнуто з ДТГО „Південно-Західна залізниця” на користь ТОВ „Гран-Ком” судові витрати в розмірі 1 169,31 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості та штрафних санкцій за неналежне виконання зобов’язання за договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки вартість товару, отриманого від позивача, відповідачем оплачена не була.

Державне територіально-галузеве об’єднання „Південно-Західна залізниця”, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою №НЮ-17-466/07 від 31.01.2008, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 22.01.2008р. у справі № 25/282 і прийняти нове рішення про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Гран-Ком” в частині основного боргу 99 540,00 грн., а в іншій частині відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом винесено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не з’ясовано обставини, які мають значення для справи, та неуважно розглянуто наявні документи. Не оспорюючи суму наявного боргу у розмірі 99 540,00 грн., апелянт вважає, що суд безпідставно не врахував пояснення відповідача щодо зменшення розміру штрафних санкцій в порядку ст.83 ГПК України у зв’язку з тяжким фінансовим становищем залізниці.

Від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він проти доводів апелянта заперечує та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва – без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засідання проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

В судовому засіданні 26.02.2008 судом на підставі ч.3 ст.77 ГПК України оголошувалась перерва до 11.03.2008.

Представник відповідача після перерви своїм правом на участь у засіданні апеляційної інстанції 11.03.2008 не скористався. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (розписка наявна в матеріалах справи).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін та наявні матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між позивачем – Товариством з обмеженою відповідальністю „Гран-Ком” (як постачальником) та відповідачем – ДТГО „Південно-Західна залізниця” (як замовником) укладено договір № ПЗ/НХ-071591/НЮ від 19.06.2007, відповідно до умов якого постачальник зобов’язується поставити і передати у власність замовнику певну продукцію (далі товар) відповідно до специфікації (додаток № 1), а замовник зобов’язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату відповідно до умов даного договору. Найменування товару: електролічильники (п.п. 1.1, 1.2 договору №ПЗ/НХ-071591/НЮ від 19.06.2007).

Згідно з додатком № 1 до договору № ПЗ/НХ-071591/НЮ від 19.06.2007 сторонами було визначено товар, що є предметом поставки – електролічильники у кількості 35 шт. загальною вартістю 99 540,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представниками сторін, позивачем було виконано свої зобов’язання за договором № ПЗ/НХ-071591/НЮ від 19.06.2007 - поставлено відповідачу товар на суму 99 540,00 грн., що підтверджується актом прийому-передачі (копія наявна в матеріалах справи).

Пунктом 7.2 договору № ПЗ/НХ-071591/НЮ від 19.06.2007 визначено, що замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 30-ти банківських днів з дня його отримання. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками акту прийому-передачі товару.

Судова колегія дійшла висновку, що місцевим судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості, інфляційних та пені за неналежне виконання зобов’язання за договором з огляду на наступне.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 11.2 договору № ПЗ/НХ-071591/НЮ від 19.06.2007 передбачено, що у разі порушення строків оплати замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідачем не виконано належним чином свої зобов'язання за договором № ПЗ/НХ-071591/НЮ від 19.06.2007, оскільки ним не здійснено розрахунок з позивачем за поставлений товар на суму 99 540,00 грн. Вказані обставини відповідачем не заперечуються.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по договору № ПЗ/НХ-071591/НЮ від 19.06.2007 у розмірі 99 540,00 грн., інфляційних у розмірі 1053,13 грн. та пені у розмірі 4 537,52 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апелянта щодо необхідності зменшення судом розміру штрафних санкцій на підставі п.3 ст.83 ГПК України (у зв’язку з наявністю тяжкого фінансового становища залізниці) судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності цих обставин.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач стягує з відповідача інфляційні лише у розмірі 1 053,13 грн., тобто, у розмірі, що фактично є меншим за суму інфляційних за спірний період (оскільки індекс інфляції за серпень-жовтень 2007 становить 105,79 %, то інфляційні на суму боргу 99 540,00 грн. в дійсності становлять 5 763,37 грн.).

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 22.01.2008р. по справі № 25/582 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об’єднання „Південно-західна залізниця” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 22.01.2008р. у справі № 25/582 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Гран-Ком” до Державного територіально-галузевого об’єднання „Південно-Західна залізниця” – без змін.

2. Матеріали справи № 25/582 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді