ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 р.

№ 26/240пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши у відкритому

за участю представника

касаційну скаргу

судовому засіданні у м. Києві

відповідача: Калитвянської С.О.

Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі структурної одиниці Донецькі електричні мережі

на постанову

від 21.11.2007

Донецького апеляційного

господарського суду

у справі

№ 26/240пн

господарського суду

Донецької області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус"

до

Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі структурної одиниці Донецькі електричні мережі

про

визнання недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 22.06.2007 № 214

В судове засідання представник позивача не з’явився, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "Крокус" звернулось з позовом до відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі структурної одиниці Донецькі електричні мережі, згідно якого, уточнивши в ході розгляду справи свої позовні вимоги, просило визнати недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил використання електричною енергією ВАТ "Донецькобленерго" від 22.06.2007 № 214.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.09.2007 у справі № 26/240пн позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил використання електричною енергією структурного підрозділу ВАТ "Донецькобленерго" Донецькі електричні мережі, яке оформлене протоколом № 214 від 22.06.2007. В іншій частині позовних вимог провадження у справі припинено на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України у зв’язку з відмовою позивача від позову.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.11.2007, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення залишено без змін, однак з інших мотивів.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову апеляційної інстанції від 21.11.2007, рішення господарського суду Донецької області від 13.09.2007, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Свої вимоги скаржник мотивує тим, що судом при прийнятті постанови порушено норми процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 1, 32, 43, 105 ГПК України, ст.ст. 22, 202, 611 ЦК України, п. 6.42 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28.

Відзиву на касаційну скаргу позивач до Вищого господарського суду України не надіслав.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування Донецьким апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій і це відповідає наявним матеріалам справи, 09.11.2006 представниками відповідача здійснено перевірку на підприємстві позивача, внаслідок якої було встановлено порушення позивачем Правил користування електричною енергією та складено акт про порушення зазначених Правил № 022430 від 09.11.2006 в якому зазначено, що позивачем здійснено самовільне підключення до електричної мережі поза розрахунковим приладом без порушення схеми обліку, а саме було виявлено дообліковий мідний провід січенням 4 мм2, який дозволяє підключити навантаження окрім лічильника.

Судами також було встановлено, що під час засідання комісії ВАТ "Донецькобленерго" в особі структурного підрозділу Донецькі електричні мережі було розглянуто вказаний акт № 022430 від 09.11.2006 про порушення позивачем Правил користування електричною енергією та прийнято рішення, оформлене протоколом від 22.06.2007 № 214, яким позивачу було донараховано 5857,99 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги та визнаючи недійсним зазначене рішення комісії, суди виходили з того, що воно не відповідає вимогам чинного законодавства України.

З такими висновками попередніх судових інстанцій погодитись не можна.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені статтею 16 ЦК України. Одним із таких способів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 ст. 20 ГК України серед актів, визнання незаконними які передбачено ст. 16 ЦК України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживача. Тобто за змістом вказаної норми господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов’язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Оскаржуване рішення комісії ВАТ "Донецькобленерго" та протокол, яким воно оформлено за своїми ознаками до таких актів не відносяться, оскільки не носять характеру обов’язкових до виконання ненормативних актів, а є лише фіксацією порушення, яке було виявлено при проведенні перевірки дотримання Правил користування електричною енергією. Відповідно, воно не є одностороннім правочином, оскільки не є підставою для набуття, зміни чи припинення цивільних прав і обов’язків. Тобто, оскаржені акти можуть бути використані в якості доказу у разі звернення з позовом до суду відповідачем і підлягають оцінці судом у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України.

За таких обставин, спори такої категорії не підлягають вирішенню в господарських судах України.

Наведене дає підстави для скасування постановлених за справою судових рішень. У цьому ж зв’язку, відповідно до ст. 80 ГПК України, провадження у справі підлягає припиненню.

Керуючись ст.ст. 80, 1115, 1117, 1119-11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі структурної одиниці Донецькі електричні мережі задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.11.2007 та рішення господарського суду Донецької області від 13.09.2007 у справі № 26/240пн скасувати.

Провадження у справі № 26/240пн припинити.

Головуючий           Остапенко М.І.

Суддя           Харченко В.М.

Суддя           Борденюк Є.М.