СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

07 квітня 2008 року

Справа № 2-27/2750.1-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Плута В.М.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Аксінін В.М., дов. № б/н від 20.12.2007 р. (Відкрите акціонерне товариство "Державна холдингова компанія "Павлоградвугілля");

відповідача: Патраш В.І., дов. № 3232/10 від 31.05.2007 р. (Державна податкова інспекція у місті Алушті Автономної Республіки Крим);

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.) від 17 січня 2008 року у справі №2-27/2750.1-2006А

за позовом           Відкритого акціонерного товариства "Державна холдингова компанія "Павлоградвугілля" (вул. Леніна, 70,Павлоград, Дніпропетровська обл.,51400)

до           Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим (вул. Леніна 22-а,Алушта,98500)

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 17 січня 2008 року задоволено позов відкритого акціонерного товариства "Державна холдингова компанія "Павлоградвугілля" до Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим № /0/2278 від 23.06.2004 р. про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 3780,8 грн. за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання по податку на додану вартість.

Не погодившись з вказаним судовим актом, Державна податкова інспекція у місті Алушті Автономної Республіки Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті постанови порушені норми матеріального права, а саме, вимоги підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

В судовому засіданні, призначеному на 07 квітня 2008 року, представник відкритого акціонерного товариства "Державна холдингова компанія "Павлоградвугілля" надав судовій колегії відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін як постановлену у повній відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

Розпорядженням про заміну складу колегії від 07 квітня 2008 року, у зв’язку з зайнятістю в іншому судовому процесі судді Щепанської О.А. та з метою дотримання графіку розгляду справ, суддю Щепанську О.А. замінено на суддю Плута В.М.

Переглянувши постанову суду першої інстанції на підставі й у відповідності до вимог статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у місті Алушті Автономної Республіки Крим 23 червня 2004 року була проведена перевірка своєчасності надання структурним підрозділом відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля” пансіонатом “Західний Донбас” платіжних доручень в установу банка по сплаті податку на додану вартість.

За результатами перевірки було складено акт № б/н від 23.06.2004 р., на підставі якого відповідачем було прийнято податкове повідомлення–рішення №/0/2278 від 23.06.2004, яким до структурного підрозділу позивача–пансіонату „Західний Донбас” ВАТ “Павлоградвугілля” згідно з підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за затримку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по ПДВ було застосовано штрафні санкції у сумі 3780,80 грн.

Вказані обставини явилися підставою для звернення відкритого акціонерного товариства "Державна холдингова компанія "Павлоградвугілля" до господарського суду з позовом до Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Згідно із підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Підпунктом 17.1.1 пункту 17.1 статті 17 Закону України Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці від 31 до 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2003 року структурним підрозділом позивача до ДПІ м. Алушта була надана податкова

декларація з ПДВ (вх. №10784 от 19.09.2003р.) з зазначеною сумою податку, яка підлягає сплаті до бюджету в розмірі 20506 грн. у встановлений законодавством строк –до 30.09.2003 р.

Однак, вказана сума сплачена частково, у розмірі 11750 грн. (платіжне доручення №403 від 30.09.2003р), внаслідок чого з'явився податковий борг у розмірі 8756 грн., який погашено 30.10.2003 р. платіжними дорученнями №436 у розмірі 7216грн. та №435 у розмірі 1540грн. За затримку у сплаті на 30 календарних днів відповідачем були нараховані штрафні санкції у розмірі 875,6 грн., тобто 10% від суми погашеного податкового боргу.

Вказаний факт підтверджений матеріалами справи, а саме, платіжними дорученнями № 436 у розмірі 7216грн. та № 435 у розмірі 1540 грн. від 30.10.2003 р.

19 листопада 2003 року структурним підрозділом позивача до ДПІ м. Алушта була надана податкова декларація з ПДВ (вх. №13994 від 19.11.2003р.) з зазначеною сумою податку, підлягаючою сплаті до бюджету у розмірі 12228 грн. у встановлений законодавством строк до 02.12.2003р.

Ця сума також була сплачена позивачем частково, внаслідок чого 02.12.2003 року з'явився податковий борг, який 30.12.2003 року платіжним дорученням №5488 погашено повністю. За затримку у сплаті на 29 календарних днів були нараховані штрафні санкції у розмірі 1222грн. 80коп. - 10% від суми погашеного податкового боргу.

21 січня 2004 року структурним підрозділом позивача до ДПІ м. Алушта була надана податкова декларація з ПДВ (вх. №17027 від 21.01.2004року) з зазначеною сумою податку, підлягаючою сплаті до бюджету у розмірі 18693грн. Сплата вказаної суми ПДВ встановлена законодавством у строк до 30.01.2004 року.

Разом з тим, вказана сума також була сплачена частково, внаслідок чого 31.01.2004р, з'явився податковий борг, який погашено 18.02.2004 р. частково у розмірі 16824,02 грн. платіжним дорученням № 058 від 18.02.2004 р.

За затримку у сплаті на 19 календарних днів були нараховані штрафні санкції в сумі 1682грн. 40коп. - 10% від суми погашеного податкового боргу.

Вказані факти підтверджено наявними у матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що позовні вимоги відкритого акціонерного товариства "Державна холдингова компанія "Павлоградвугілля" не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними й суперечать вимогам чинного податкового законодавства.

Судова колегія, оцінюючи висновки № 29/07 судово-економічної експертизи, проведеної за ухвалою суду першої інстанції, вважає їх неповними, такими, що не містять однозначного висновку щодо відсутності з боку позивача порушень строків сплати узгодженої суми податку, тому висновки суду щодо посилань на висновки експертизи та звільнення позивача від відповідальності за вказані порушення є необгрунтованими й такими, які не можна вважати об’єктивними.

Також, відповідно до частини 5 статті 82 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта для суду не є обов’язковим.

Враховуючи посилання позивача на порушення, допущені податківцями під час спрямування коштів на погашення податкового боргу підприємства, судова колегія приймає до уваги той факт, що самим позивачем не доведено повної та своєчасної сплати узгоджених сум як і не представлено безспірних доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно із пунктами 3 та 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Встановивши неповноту встановлення фактичних обставин справи, помилки у застосуванні норм матеріального права, що призвели до ухвалення неправильної постанови, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 198 (пункт 3), 202 (пункт 4), 205 (пункт 3), 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим задовольнити.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 17 січня 2008 року у справі №2-27/2750.1-2006А скасувати.

3. Прийняти нову постанову.

4. У задоволені позовних вимог відмовити.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову або ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                В.І. Гонтар

В.М. Плут