ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.02.08
Справа №15/413-07

Колегія суддів
Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя
Федоров І.О. судді  Кричмаржевський
В.А.    , Мірошниченко М.В.

при секретарі Акімовій
Т.М.

за участю
представників:

позивача -    не з'явився

відповідача -  не з'явився

третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - не з'явився

прокурора -    не з'явився

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства „Автотранспортне підприємство-2163”, м.Нова Каховка
Херсонської області

на рішення  господарського суду Херсонської області від
11.12.2007р.

у  справі
№ 15/413-07

за позовом Прокурора
міста Нова Каховка Херсонської області в інтересах держави в особі
Новокаховської міської ради, м.Нова Каховка Херсонської області

до відповідача  Відкритого акціонерного товариства
„Автотранспортне підприємство-2163”, м.Нова Каховка Херсонської області

третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна
податкова інспекція у місті Нова Каховка Херсонської області

про стягнення  заборгованості за договором оренди

Установив:

16.10.2007р. прокурор міста Нова
Каховка Херсонської області в інтересах держави в особі Новокаховської міської
ради, м.Нова Каховка Херсонської області, подав до господарського суду
Херсонської області позов до Відкритого акціонерного товариства
„Автотранспортне підприємство-2163”, м.Нова Каховка Херсонської області, про
стягнення з останнього на користь держави 118.830грн.76коп. боргу, у тому числі
пені - 2.710грн.70коп., який виник за договором оренди земельної ділянки,
укладеним між Новокаховською міською радою та ВАТ „Автотранспортне
підприємство-2163”, і відповідним чином зареєстрованим.

Розглянувши спір по суті, господарський суд
Херсонської області рішенням від 11.12.2007р. (суддя Клепай З.В.) клопотання
третьої особи та позивача про зупинення провадження у справі відхилив і у
задоволенні позову відмовив.

Рішення суду мотивовано
відсутністю у договорі оренди істотної умови, передбачених статтею 15 Закону
України „Про оренду землі”, а саме: не зазначений розмір орендної плати. За
висновком суду першої інстанції у такому випадку договір оренди земельної
ділянки є недійсним за законом, як це передбачено вищезгаданою нормою, та не
потребує визнання його недійсним у судовому порядку.

Не погоджуючись з
прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі відповідач
просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду змінити, оскільки
висновки суду не відповідають обставинам справи, та ним порушені норми
матеріального і процесуального права.

Не оспорюючи
резолютивну частину рішення, відповідач разом з тим вважає, що відмова у позові
мала б відбутися з інших підстав - за відсутності заборгованості по орендній
платі перед позивачем, що підтверджується письмовим клопотанням третьої особи у
справі - Державною податковою інспекцією у місті Нова Каховка, наданим суду
першої інстанції, де зазначено, що на особовому рахунку відповідача
обліковується переплата по орендній платі у розмірі - 9.938грн.48коп.

Заявник просить
змінити мотивувальну частину оскарженого рішення, визначивши, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають у зв'язку з відсутністю у відповідача заборгованості
з орендної плати за землю, а наявна переплата. Вважає висновок місцевого
господарського суду щодо недійсності договору оренди земельної ділянки таким,
що суперечить статтям 15 Закону України „Про оренду землі” та 215 Цивільного
кодексу України.

У наданому відзиві третя особа - ДПІ у
м.Нова Каховка підтвердила відсутність на даний час в особових картках платника
податків - відповідача у справі заборгованості з орендної плати, оскільки сума
боргу є неузгодженою згідно з підпунктом 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону
України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” та у даний час знаходиться на оскарженні.
Просить розглянути справу без участі його представника.

Позивач у надісланій
напередодні телеграмі заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить
розглянути справу без участі його представника.

Представник заявника
апеляційної скарги та прокурор у судове засідання не з'явилися, хоча про час і
місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать
повідомлення про вручення поштових відправлень.

Колегія суддів, беручи
до уваги те, що усі учасники судового процесу завчасно поінформовані про час і
місце судового засідання, враховуючи обмеженість перегляду справи в
апеляційному порядку встановленими процесуальним законом строками, вважає за
можливе переглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у
матеріалах справи доказами.

За розпорядженням голови Запорізького
апеляційного господарського суду №268 від 15.02.08р. справу передано на розгляд
колегії суддів у складі: Федорова І.О. (головуючого), Кричмаржевського В.А. та
Мірошниченка М.В.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої
інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного
рішення, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги
з огляду на наступне.

Відповідно до статей 32 та 33
Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у  визначеному законом порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення
господарського спору.

Ці дані встановлюються
такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;
поясненнями представників сторін та інших осіб, які  беруть участь в судовому процесі. В
необхідних випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому
процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Всупереч зазначеному
ані прокурором, ані позивачем документально не доведений факт існування
заборгованості з орендної плати за договором оренди земельної ділянки, укладеним
між Новокаховською міською радою та ВАТ „Автотранспортне підприємство-2163”,
м.Нова Каховка Херсонської області.

Відповідно до Закону
України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання по орендній платі за
землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами
земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий
(звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30
календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового)
місяця.

Статтею першою вищезгаданого Закону
передбачено, що податкове  зобов'язання -
зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових
фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або
іншими законами України, податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності),  самостійно узгоджене  платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому  порядку,  але  не
сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання. Органом стягнення є державний орган, уповноважений
здійснювати заходи із забезпечення погашення податкового боргу у межах
компетенції, встановленої законами, тобто, податковий орган.

Відповідно до статті 13 Закону
України „Про плату за землю” підставою для нарахування  земельного
податку  є дані державного
земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку,  яка
перебуває  у державній або
комунальній власності, є договір оренди такої земельної ділянки.

Статтею 14 цього Закону передбачено,
що платники земельного податку, а також орендної плати за земельні  ділянки державної або комунальної власності
(крім  громадян) самостійно обчислюють
суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1
лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби
за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за
формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій.

Згідно зі статтею 2 Закону України
„Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” органами,
уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу
(далі-органи стягнення), є виключно податкові органи, а також державні
виконавці у межах їх компетенції.

Таким чином, перелік вищезгаданих
законодавчих актів свідчить про те, що контроль за сплатою та стягненням орендної
плати здійснюють державні податкові органи.

Колегія суддів проаналізувавши
матеріали справи, дійшла висновку, що стягувана сума у цій справі була
предметом дослідження у межах адміністративної справи господарського суду
Херсонської області №16/218-АП-07 за позовом ВАТ „Автотранспортне
підприємство-2163” (відповідача у справі №15/413-07) до Державної податкової
інспекції у місті Нова Каховка Херсонської області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення-рішення про донарахування орендної плати та
штрафних санкцій.

За наслідками розгляду
справи господарський суд Херсонської області постановою від 17.09.2007р. позов
задовольнив у повному обсязі, визнав протиправними та скасував
повідомлення-рішення від 04.05.2007р. №/0, від 01.08.2006р.
№/0 та №/0, від 03.10.2006р. №/0 та №,
та зняв з нарахування штрафні санкції за несвоєчасну сплату орендної плати за
землю. В даний час ця постанова оскаржена Державною податковою інспекцією у
місті Нова Каховка до Одеського апеляційного адміністративного суду, але ще не
розглянута.

Відповідно до пп.5.2.4
п.5.2 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” при зверненні
платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення
контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду
судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

А у зв'язку з тим, що
податкове зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку знаходиться на
оскарженні, то сума є неузгодженою і не відображається на картках особового
рахунку як податковий борг, що й підтверджується третьою особою у справі - ДПІ
у місті Нова Каховка у наданому відзиві.

Із викладеного вище
колегія суддів робить висновок, що заборгованість у відповідача перед позивачем
у даній справі (№15/413-07) відсутня.

Згідно зі статтею 15 Закону України
„Про оренду землі” однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням  її розміру, індексації, форм платежу,   строків, порядку її внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату. Відсутність у
договорі  оренди землі однієї з
істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11,
17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору
оренди, а також для визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Відповідно до статті 21 цього Закону
орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою. Розмір, форма і  строки внесення орендної плати за землю
встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції,  якщо інше не передбачено договором оренди.

Річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній або
комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється
і використовується відповідно до закону і не може перевищувати 12 відсотків
їх  нормативної  грошової
оцінки. У разі визначення орендаря на конкурентних засадах може бути
встановлений більший  розмір  орендної
плати.

Таким чином, розмір орендної плати є
істотною умовою договору та повинен бути визначений у договорі.

Із договору оренди земельної ділянки,
долученому до позову, вбачається, що орендна плата сплачується в процентному
відношенні від вартості земельної ділянки, яка підтверджується щорічно. Але із
тексту цього пункту неможливо визначити, що підтверджується щорічно - вартість
земельної ділянки, процентна ставка чи орендна плата. Тобто, цей недолік може
призвести в подальшому до різного тлумачення сторонами положень договору щодо
розміру орендної плати, який повинен бути зазначений чітко та зрозуміло.

Таким чином, у
договорі фактично відсутній розмір орендної плати. А тому договір оренди
земельної ділянки відповідно до статті 15 Закону України „Про оренду землі” є
недійсним.

Відповідно до частини 2 статті 215
Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не вимагається.

Доводи заявника апеляційної скарги
про те, що суд першої інстанції повинен був відмовити у позові з інших підстав,
а саме, з підстав відсутності боргу з орендної плати, є помилковими, оскільки
недійсний договір не породжує для сторін прав та обов'язків, і відповідно у
позивача відсутнє право на стягнення орендної плати.

А відтак колегія
суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись статтями
101-105 ГПК України, Запорізький апеляційний господарський суд -

Постановив:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства „Автотранспортне підприємство-2163”, м.Нова Каховка
Херсонської області, залишити без задоволення, а рішення господарського суду
Запорізької області від 11 грудня 2007р. у справі  №15/413-07 - без змін.

Головуючий суддя
Федоров І.О.

судді
Кричмаржевський В.А.

Мірошниченко М.В.