ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.02.08

Справа № 17/111-08.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірми Суми-Насіння»

до відповідача: Садівської сільської ради

про визнання права власності

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача: Сіряченко О.В.

Від відповідача: не з‘явився.

У засіданні брали участь: секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд визнати за ним право власності на нежитлові приміщення: Дитячий садок загальною площею 1375,1 кв.м., який розташований за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Сад, вул. Заозерна, 39.

Відповідач в судове засідання не з‘явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив справу слухати в його відсутність. Таким чином, відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, суд встановив.

Позивач є правонаступником всіх прав та обов‘язків Акціонерного товариства «Агрофірма Суми-Насіння» згідно протоколу №1 позачергових загальних зборів акціонерів акціонерного товариства «Агрофірма Суми-насіння» від 26.11.2007 р. та шляхом реорганізації перетворене у товариство з обмеженою відповідальністю 05.12.2007 р., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, актом приймання-передачі від 04.12.2007 р. та свідоцтвом про державну реєстрацію, які містяться в матеріалах справи.

З матеріалів справи також вбачається, що за акціонерним товариством «Агрофірма Суми-насіння» зареєстровано право власності на нежитлові приміщення, а саме: Дитячий садок загальною площею 1375, 1 кв.м., який розташований за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Сад, вул. Заозерна, 39, що підтверджується реєстраційним посвідченням Сумського обласного об‘єднаного бюро технічної інвентаризації, технічним паспортом, виданим КП «Сумське МБТІ».

Судом встановлено, що в процесі виробництва у позивача виникла необхідність в оформленні договорів іпотеки, у зв‘язку з чим позивач звернувся до КП «Сумське МБТІ» для перереєстрації права власності на вказане нежитлове приміщення, проте йому роз‘яснили, що перереєстрація права власності повинна здійснюватись шляхом видачі свідоцтва про право власності Саудівською сільською радою Сумської області.

При зверненні до відповідача позивачу було відмовлено, у зв‘язку з тим, що його технічні можливості обмежені та необхідністю часу для здійснення реєстрації.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частиною 2 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У відповідності до п. 5 Листа вищого арбітражного суду України від 31.01.2001 р. „Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом” вказано, що судовий захист права власності та майнових інтересів власників - осіб, названих у статті 1 АПК (далі - підприємства і організації), здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно, іншими позовами, пов'язаними з охороною права власності підприємств і організацій, зокрема визнання недійсними актів державних та інших органів, що порушують майнові та охоронювані законом інтереси підприємств і організацій.

Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків (ч. 2 ст. 48 Закону України “Про власність”).

Зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується факт знаходження нерухомого майна у власності позивача, суд вважає вимоги позивача правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 44-49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Суми-Насіння» (42343, Сумська область, Сумський район, с. Сад, вул. Заозерна, 39, код 02888981) право власності на нежитлові приміщення: Дитячий садок загальною площею 1375,1 кв.м., який розташований за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Сад, вул. Заозерна, 39.

Суддя                                                                       О.В. КОВАЛЕНКО