ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Херсон, вул. Горького, 18
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

26.03.2008
Справа №  10/57-О-08

Господарський суд
Херсонської області у складі судді
Александрової Л.І. при секретарі
Джафаровій М.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за
позовом Відкритого
акціонерного товариства "Херсонавтотранс"

до Круглоозерської сільської Ради

3-я
особа на стороні відповідачаОСОБА_1

про визнання частково недійсним рішення

за участю представників
сторін:

від позивача - Добут-Огли
Г.О. - представник (дов. № 9/3-369 від 25.03.08 р.);

від відповідача -
Краснова Л.П. - представник;

від
3-ї особи - ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Цюрупинським РВУМВС України
в Херсонській області 06.08.1998 р.);

Справа
розглянута поза межами встановленого  ст.
69 ГПК України строку за клопотанням сторін (а.с. 30).

Розгляд
справи розпочатий 24.03.08 р. з перервою до 26.03.08 р. згідно зі ст. 77 ГПК
України.

Рішення
суду оголошено в повному обсязі після закінчення розгляду справи.

Позивач
з урахуванням уточнення позовних вимог просить визнати недійсним пункти 1, 2
рішення Круглоозерської сільської ради № 51 від 20.12.2002 р. щодо припинення
права постійного користування земельною ділянкою відкритого акціонерного
товариства "Херсонавтотранс" площею 5, 2 га під будівництво бази
відпочинку "Дружба", та скасування державного акту на право
користування землею № 065660 серія-Б, що виданий Херсонському територіальному
виробничому об'єднанню "Херсонавтотранс", а також визнати недійсним
рішення Круглоозерської сільської ради № 72 від 21.09.2006 р.

Відповідач
позовні вимоги не визнає, посилаючись на законність своїх дій та пропуск
позивачем строку позовної давності.

24.03.08
р. заявлені клопотання ВАТ “Херсонське АТП -1656” ( № 243 від 21.03.08 р.) та
МКП “Миколаївводоканал” б/н та дати про залучення їх до участі у справі у
якості 3-х осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача з
посиланням на те, що на спірній земельній ділянці знаходиться належне їм
нерухоме майно, а тому рішення по даній справі може вплинути на їх права та
обов'язки.

При
цьому, ВАТ “Херсонське АТП -1656” у якості доказів наявності на спірній
земельній ділянці належного йому на праві власності нерухомого майна надав
копію додатку до акту прийому-передачі
державного майна від 24.12.1997 р. № 292.

Проте,
доказів права власності на перелічене нерухоме майно, а також що воно
знаходиться на земельній ділянці та право на користування цією ділянкою
товариством не надано.

МКП
“Миколаївводоканал”  у якості доказу
права власності на нерухоме майно, що знаходиться на спірній земельній ділянці,
надав укладений з Миколаївським глиноземним заводом договір купівлі-продажу №
132-Н від 29.10.2003 р., акт приймання-передачі та довідку про знаходження на
балансі трьох садових будинків.

Проте,
ні в договорі ні в акті приймання-передачі не зазначено місце знаходження  зазначеного нерухомого майна та відсутні
докази права власності заявника на це майно.

За
таких обставин підстав для залучення вищезазначених підприємств до участі у
справі в якості 3-х осіб не вбачається.

Розглядом
матеріалів справи

встановлено:

26.07.1990
року Радою Міністрів УРСР згідно розпорядження № 301-р було надано у
користування Херсонському територіально-виробничому об'єднанню
"Херсонавтотранс" земельну ділянку для будівництва пансіонату на 400
місць. На підставі даного розпорядження виконавчим комітетом Голопристанської
районної ради народних депутатів видано ХТВО "Херсонавтотранс"
державний акт № 065660 серія Б про право постійного користування земельною
ділянкою площею 5,2 га для будівництва пансіонату в оздоровчій зоні
"Каркініт".

В
1996 році ХТВО "Херсонавтотранс" реорганізовано у ВАТ
"Херсонавтотранс", який є правонаступником прав та обов'язків
об'єднання.

У
зв'язку з реорганізацією ХТВО "Херсонавтотранс" в ВАТ
"Херсонавтотранс" до останнього перейшло право користування земельною
ділянкою площею 5,2 га в с. Більшовик Голопристанського району Херсонської
області.

Суд
вважає хибним твердження позивача, що з моменту реорганізації державного
підприємства ХТВО "Херсонавтотранс" у ВАТ
"Херсонавтотранс", право користування останнім земельною ділянкою
припинено,  з наступних підстав.

У
відповідності до положень ст.ст. 37, 38 Цивільного кодексу УРСР, ст. 34 Закону
України "Про підприємства в Україні", ст. 28 Закону України "Про
приватизацію майна державних підприємств" при перетворенні одного
підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові
права і обов'язки колишнього підприємства. Обмежень щодо обсягу прав, які
переходять при реорганізації, чинне законодавство не встановлює.

04.09.1996
року Фондом державного майна передано позивачу цілісний майновий комплекс ХТВО
"Херсонавтотранс". Згідно акту прийому-передачі державного майна №
187 від 04.09.1996 р. та доповнення до нього Фондом державного майна передано
позивачу об'єкти нерухомого майна бази відпочинку "Дружба" (с.
Більшовик Голопристанського району Херсонської області), а також об'єкти
незавершеного будівництва даної бази відпочинку вартістю 192920 гривень. Згідно
довідки позивача № 18/3 від 30.08.2007 року дане майно обліковується на балансі
останнього.

Положеннями
ст. 30 Земельного кодексу України, що був чинний на дату реорганізації,  при переході права власності на будівлю і
споруду разом з цими об'єктами переходить і право власності або право
користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. При
передачі підприємствами, установами і організаціями будівель та споруд іншим
підприємствам, установам і організаціям разом з цими об'єктами до них
переходить право користування земельною ділянкою, на якій знаходяться зазначені
будівлі та споруди.

Пунктом
11 Плану розміщення акцій ВАТ "Херсонавтотранс", який затверджений
начальником регіонального відділення Фонду державного майна по Херсонській
області визначені дані про межі, розмір, місцезнаходження земельних ділянок
товариства, серед яких значиться земельна ділянка "База відпочинку с.
Більшовик -5,2 га".

Посилання
відповідача на положення ст. 27 Закону України "Про приватизацію
державного майна" є безпідставним, оскільки вказана норма передбачає право
власників приватизованих об'єктів на довгострокову оренду займаних ними
земельних ділянок з наступним викупом цих ділянок. Обов'язку для новоствореного
підприємства переоформити право постійного користування в право оренди ст. 27
Закону не встановлює.

Згідно
п. "в" ст. 141 Земельно кодексу України підставою припинення права
користування земельною ділянкою припинення діяльності державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій.

Припинення
діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій, як
підстава припинення права користування земельною ділянкою, пов'язана з
неможливістю подальшої діяльності відповідно підприємства, установи або
організації, як юридичної особи, у зв'язку з чим остання не може виконувати
свої юридичні обов'язки та реалізовувати суб'єктивні права.

Право
користування земельною ділянкою у ХТВО "Херсонавтотранс" припинилось
з дати закінчення процедури реорганізації і з цієї ж дати вказане право
перейшло до Позивача, як правонаступника.

Відсутність
у товариства правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою
не може розглядатися як відсутність у нього права землекористування взагалі,
оскільки відповідне право набуто ним як правонаступником державного
підприємства, якому відведено земельну ділянку для будівництва пансіонату на
400 місць в оздоровчій зоні "Каркініт", про що видано Державний акт №
065660.

20.12.2002
року Круглоозерська сільська рада рішенням № 51 пунктами 1, 2 якого припинила
право постійного користування позивача зазначеною земельною ділянкою площею 5,2
га.

Крім
цього Круглоозерська сільська рада скасувала державний акт на право
користування землею № 065660 серія-Б, виданий Херсонському територіальному
виробничому об'єднанню "Херсонавтотранс".

Оспорюванним
рішенням відповідач припинив право користування земельною ділянкою та визнав
втративши чинність державний акт на право користування землею № 065660 серії Б
у зв'язку з переоформленням позивача права користування земельною ділянкою на
її оренду з посиланням на п. 6 ст. 123 та ст. 124 Земельного кодексу України.

Проте,
ст. 141 Земельного кодексу України встановлений вичерпний перелік підстав
припинення права користування земельною ділянкою, в якому так підстава як намір
оформити договір оренди земельної ділянки, що знаходиться у користуванні, не
передбачена.

Згідно
п. 2 ст. 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право
оренди спірної земельної ділянки у позивача не виникало, оскільки відповідний
договір оренди укладений не був, а тому право постійного користувався вказаною
землею у позивача не припинилось.

Неукладення
сторонами договору оренди не є підставою втрати позивачем права користування
земельною ділянкою, оскільки рішенням Конституційного Суду України від
22.09.2005 року визнано, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними) наступні положення:

-
пункт 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України
відносно зобов'язання переоформити право постійного користування земельною
ділянкою на право власності чи право оренди без відповідного законодавчого,
організаційного і фінансового забезпечення,

-   пункт 6 Постанови Верховної Ради України
"Про земельну реформу" від 18.12.1992 р. № 563-ХІІ зі змінами в
частині відносно втрати громадянами, підприємствами, установами, організаціями
після закінчення строку оформлення права власності чи  права користування землею раніш наданого їм
права користування земельною ділянкою.

Орган
місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права
користування земельною ділянкою лише в порядку, з підстав і за умов,
передбачених статтями 140 - 149 Земельного кодексу України. У випадках,
визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права
землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є
підставою для визнання рішення цього органу недійсними.

Таким
чином, спірні пункти рішення № 51 від 20.12.2002 р., прийнятого відповідачем,
не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим мають бути
визнані недійсними.

21.09.2006
року Круглоозерською сільською радою прийнято рішення № 72, згідно якого у
позивача вилучено з користування земельну ділянку орієнтовною площею
0,80 га рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку
"Дружба" с. Більшовик та передано її до земель запасу села Більшовик.

У
відповідності до ст. 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у
постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть
вилучатися за рішенням органів державної влади та органів місцевого
самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішення компетентного органу відповідно до його
повноважень. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін
згоди на вилучення з користування земельної ділянки площею 0,8 га позивач не
давав.

Зі
змісту п. 1 рішення Круглоозерською сільською радою № 72 від 21.09.2006 року
вбачається, що землекористувачем земельної ділянки площею 5,2 га в с. Більшовик
Голопристанського району Херсонської області є саме позивач, оскільки ділянка
вилучалась із земель, що перебувають в його користуванні.

Відносно
строку позовної давності, на пропуск якого посилається відповідач, суд вважає
за необхідне зазначити наступне.

Згідно
зі ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від
дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або
про особу, яка його порушила. З матеріалів справи вбачається, що про наявність
рішення Круглоозерської сільської ради № 51 від 20.12.2002 р. позивач дізнався
12.02.2007 р., коли отримав позовну заяву № 2-26/27 від 07.02.2007 р. про
припинення права користування земельною ділянкою та стягнення 52810, 16 грн.
Тобто, трирічний строк позовної давності позивачем пропущено не було.

Посилання
відповідача про обізнаність позивача про існування рішення сільради № 51 від
20.12.02 р. з березня 2002 року, коли йому була надіслана копія даного рішення
не приймається судом до уваги за відсутності доказів надсилання відповідачем
копії цього рішення позивачу.

На
підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

вирішив:

1.Позов
задовольнити.

2.Визнати
недійсними пункти 1, 2 рішення Круглоозерської сільської ради Голопристанського
району Херсонської області шостої сесії четвертого скликання від 20.12.2002
року № 51.

3.Визнати
недійсним рішення Круглоозерської сільської ради № 72 від 21.09.2006 року.

4.Стягнути
з Круглоозерської сільської ради (Херсонська область, Голопристанський район,
с. Круглоозерка, вул. Леніна, 41) на користь Відкритого акціонерного товариства
"Херсонавтотранс" (73025, м. Херсон, вул. Радянська, 39, ) - 170 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.Наказ
видати після набрання рішенням законної сили.

6.Копію
рішення направити сторонам до відома.

Суддя                                                                                      Л.І.
Александрова