КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2008                                                                                           № 36/48

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:           Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:           Голюк Н.І.

За участю представників:

Від позивача – Ткаченко Р. В. – по довіреності.

Від відповідача – Шинкаренко Я. В. – по довіреності.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.02.2008 р.

у справі № 36/48 (Трофименко Т.Ю.)

за позовом                               Приватного підприємства "Дуче"

до                                                   Київської міської ради

про                                                  визнання недійсним рішення № 505/3339 від 01.10.2007 р. в частині виключення нежитлового приміщення з переліку об"єктів, що підлягають приватизації.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Київської міської ради про визнання недійсним рішення № 505/3339 від 01.10.2007 р. в частині виключення нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська/пров. Георгіївський, 8-5, літ. Б, загальною площею 224,90 м2, з переліку об’єктів, що підлягають приватизації.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.02.2008 р. у справі № 36/48 позов ПП “Дуче” був повністю задоволений.

Зокрема, було визнано недійсним рішення Київської міської ради № 505/3339 від 01.10.2007 р. в частині виключення нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська/пров. Георгіївський, 8-5, літ. Б, загальною площею 224,90 м2, з переліку об’єктів, що підлягають приватизації. Згідно цього ж рішення стягненню з Київської міської ради на користь ПП “Дуче” підлягає 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові ПП “Дуче” відмовити, оскільки вважає, що воно було винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, у своїй апеляційній скарзі скаржник стверджує, що позивачем не було надано законодавчого обґрунтування щодо неможливості Київської міської ради приймати рішення щодо вирішення питань доцільності відчуження об’єктів права комунальної власності м. Києва (надання згоди на відчуження чи відмова від відчуження майна комунальної власності), а господарським судом не було надано зазначеному уваги. Натомість господарським судом не було враховано, що відповідно до роз’яснень Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 р. № 02-5/35 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Скаржник стверджує, що господарським судом не був взятий до уваги той факт, що на час прийняття рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 505/3339 термін дії договору оренди нежилих приміщень закінчився (термін договору оренди № 10/2402 був встановлений з 01.02.2006 р. до 28.02.2007 р.); судом неправомірно встановлено, що саме з вини відповідача не закінчено процес приватизації спірних житлових приміщень.

Також скаржник стверджує, що відповідно до рішення Київської міської ради право на здійснення приватизації надано Регіональному фонду державного майна України, який, на думку відповідача, безпідставно не був залучений до участі у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.03.2006 р. Київською міською радою було прийняте рішення № 221/3312. Зазначеним рішенням було надано дозвіл на приватизацію нежитлового приміщення, площею 224,90 м2, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська/пров. Георгіївський, 8-5, літ. Б, шляхом викупу ПП “Дуче”.

21.12.2006 р. Начальник Регіонального відділення ФДМ по м. Києву затвердив висновок про вартість нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська/пров. Георгіївський, 8-5, літ. Б. Вартість об’єкта оцінки становить 1 368 000 гривень. 27.12.2007 р. термін дії даного висновку було подовжено до 22.12.2007 р.

Позивачем за власний кошт було виготовлено технічну документацію на нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська/пров. Георгіївський, 8-5, літ. Б. Але, 01.10.2007 р. відповідач прийняв рішення № 505/3339 про виключення нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська/пров. Георгіївський, 8-5, літ. Б, загальною площею 224,90 м2, з переліку об’єктів, що підлягають приватизації.

Згідно абзацу 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Київської міської ради визначені положеннями статей 25 та 26 Закону України “Про місцеве самоврядування” та статтею 9 Закону України “Про столицю України – місто-герой Київ”, які не передбачають повноваження відповідача щодо виключення об’єктів нерухомого майна з переліку об’єктів, що підлягають приватизації.

Посилання відповідача на положення ст. 60 Закону України “Про місцеве самоврядування” обґрунтовано не було взяте судом першої інстанції до уваги, оскільки вони передбачають право відповідача визначати доцільність приватизації комунального майна, що й було зроблено 16.03.2006 р. при прийнятті рішення № 221/3312 про включення нерухомого майна, за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська/пров. Георгіївський, 8-5, літ. Б в перелік об’єктів приватизації.

Відповідно до роз’яснень Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 р. № 02-5/35 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Посилання відповідача на той факт, що позивач не скористався своїм правом на приватизацію вказаного об’єкту нерухомого майна протягом дії договору оренди на момент прийняття оскаржуваного рішення не відповідають обставинам справи.

Так, лише 17.10.2007 р. Головним управлінням комунальної власності м. Києва було видано Регіональному відділенню Фонду державного майна України по м. Києву свідоцтво про право власності територіальної громади м. Києва на спірне приміщення, яке було зареєстровано 12.11.2007 р. Укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна неможливе без наявності такого свідоцтва. Отже, затримка з укладенням угоди відбулася не з вини позивача, а з вини органу, створеного безпосередньо відповідачем.

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства здійснюється його підготовка до приватизації, а строк підготовки об’єкта малої приватизації до продажу не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об’єктів, що підлягають приватизації.

Рішення про включення нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська/пров. Георгіївський, 8-5, літ. Б, загальною площею 224,90 м2, до переліку об’єктів приватизації було прийнято 16.03.2006 р. і до 16.05.2006 р. відповідач був зобов’язаний укласти договір купівлі-продажу цього нерухомого майна. Однак, відповідач не вчинив зазначені дії, тим самим порушивши право позивача на приватизацію орендованого майна.

Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Скаржник не спростував твердження позивача про те, що повноваження Київської міської ради визначені положеннями статей 25 та 26 Закону України “Про місцеве самоврядування” та статтею 9 Закону України “Про столицю України – місто-герой Київ”, які не передбачають повноваження відповідача щодо виключення об’єктів нерухомого майна з переліку об’єктів, що підлягають приватизації.

Твердження скаржника про те, що господарським судом не був взятий до уваги той факт, що на час прийняття рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 505/3339 термін дії договору оренди нежитлових приміщень закінчився (термін договору оренди № 10/2402 був встановлений з 01.02.2006 р. до 28.02.2007 р.), а також, що судом неправомірно встановлено, що саме з вини відповідача не закінчено процес приватизації спірних нежитлових приміщень спростовується матеріалами даної справи.

Що ж стосується твердження скаржника про те, що відповідно до рішення Київської міської ради право на здійснення приватизації надано Регіональному фонду державного майна України, який безпідставно не був залучений до участі у справі, то колегія вважає його безпідставним з огляду на те, що предметом спору у даній справі є визнання недійсним лише рішення № 505/3339 від 01.10.2007 р. Київської міської ради в частині виключення нежитлового приміщення з переліку об’єктів, що підлягають приватизації, а тому залучення Регіонального фонду державного майна України до участі в даній справі в якості третьої особи не є доцільним.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва від 11.02.2008 р. у справі № 36/48 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду м. Києва від 11.02.2008 р. у справі № 36/48 – залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 11.02.2008 р. у справі № 36/48 – залишити без змін.

3. Матеріали справи № 36/48 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

04.04.08 (відправлено)