ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 303
РІШЕННЯ

Іменем України

01.04.2008

Справа
№2-17/15205-2007

за
позовом ВАТ "Чернівецьке автотранспортне підприємство 17755", м.
Чернівці

до
відповідача СПД ОСОБА_1, м.Керч

треті
особи без самостійних вимог на предмет спору:

ВАТ
«Керчрибпром», м. Керч

ТОВ
«Українська рибодобувна компанія», м. Керч

Кримське
республіканське підприємство «Керченське міське бюро реєстрації та технічної
інвентаризації», м. Керч

Державний
комітет рибного господарства України (Держкомрибгосп), м. Київ

Фонд
державного майна України, м.Київ

Фонд
майна в АРК, м.Сімферополь

АППБ
«Аваль» в особі Дніпродзержинського філіалу, м.Дніпродзержинськ

Мале
комунальне підприємство «Супутник - Керч», м. Керч

СПД
ОСОБА_2, м. Керч

СПД
ОСОБА_3, м. Керч

СПД
ОСОБА_4, м. Керч

СПД
ОСОБА_5, м. Керч

СПД
ОСОБА_6, м. Керч

ПП КП
«Мед-Сервіс», м.Керч

Кримський
філіал АКБ «Мрія», м. Сімферополь

СПД
ОСОБА_7, м. Керч

про розірвання
договору оренди, стягнення  13708
грн.  та зобовязання повернути майно.

Суддя
ГС АР Крим  В.І. Гайворонський

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача - Ротанов І.А., довіреність № 02 від 08.01.08,  представник;

від
відповідача - ОСОБА_8, довіреність № б/н,
від 20.10.05р. представник;

третя
особа без самостійних вимог на предмет спору: Кримське республіканське
підприємство "Керченське міське бюро реестрації та технічної
інвентарізації" - Воронова А.В., довіреність № 113  від 15.01.08,
представник

Сутність спору: Згідно позовної заяви та
уточнення до неї від 22.01.08р. позивач просить розірвати договір оренди
нерухомого майна №7 від 15.07.2002р., укладеного між Державним підприємством
«Українська рибодобувна компанія» та ПП ОСОБА_1, а саме: приміщення готельного
і медико-відновного лікувального центру «Лазурний», розташованого за адресою :
98302, АР Керч, вул. Мірошника, 1-В; стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ
«Чернівецьке автотранспортне підприємство 17 755» заборгованість з орендної
плати за період з 07.11.2006р. до 31.12.2007р. у сумі  13708грн.; зобов'язати ОСОБА_1 повернути
орендоване нерухоме майно, а саме: приміщення готельного і медико-відновного
лікувального центру «Лазурний» загальною площею 1343 м. кв., розташованих за
адресою: 98302, АР Крим, м.Керч, вул.Мірошника, 1-В за актом приймання -
передачі, у зв'язку з тим, що відповідач користується вказаним об'єктом оренди
на підставі договору оренди № 7 від 15.07.02р. Згідно ст. 770 ЦК України на
підставі договору купівлі - продажу №5 - 1113 від 05.06.2006р. він є
правонаступником орендодавця. Орендар за вказаний період орендну сплату не
сплачує. Крім цього відповідач без згоди орендодавця уклав договори суборенди.

Відповідач позовні вимоги не визнає,
вважає що позивач не є правонаступником орендодавця.

Від ДК «Рибного господарства України»
надійшла телеграма про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю
забезпечити явку представника.

Позивач проти відкладення справи,
вказує, що це вже друге клопотання про відкладення справи від вказаної особи.

Відповідач та представник Кримського
республіканського підприємства «Керченське міське бюро реєстрації та технічної
інвентаризації» вказане питання залишають на розсуд суду.

Згідно ст. 84 ГПК України в описової
частині рішення вказується про клопотання сторін, а в мотивувальній частині -
доводи по яким суд відхилив клопотання.

По справі проголошено  вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд -

Встановив:

Згідно договору оренди №7 від
15.07.2002р. між Державним підприємством «Українська рибодобувна компанія» та
Готельним і медико-відновним лікувальним центром «Лазурний» ДП «УРДК»,
іменована «орендодавець» та ОСОБА_1, що іменується «орендар», орендодавець
передає, а орендар приймає в оренду приміщення в Готельному і медико-відновному
лікувальному центрі «Лазурний» загальною площею 1241,3 кв.м. за адресою АР
Крим, м.Керч, вул. Мірошника 1-В, а орендар щомісячно сплачує орендну плату.

Згідно договору купівлі продажу №5 -
1113 від 05.06.06р. позивач купив вказаний об'єкт оренди у ВАТ «Керчрибпром».

ВАТ «Керчрибпром» на вказаний об'єкт
набуло право власності на підставі рішення суду ГС АР Крим від 23.02.06р. по
справі №2-26/5495-2006.

Згідно ст. 124 Конституції України
судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 8 Конституції України вона
має вищу юридичну силу та її норми є нормами прямої дії.

В постанові  Пленуму
Верховного суду України від 01.11.1996 року “Про застосування  норм Конституції України при здійсненні  правосуддя” також вказується, що  суди вправі
застосовувати безпосередньо  норми
Конституції як норми прямої  дії.

Таким чином у суду немає підстав не
приймати до уваги рішення Господарського суду АРК від 23.02.06р. по справі №
2-26/5495-2006.

Якщо вказане рішення буду скасоване
чи змінене, зацікавлена особа вправі звернутися про перегляд рішення по цієї
справі за нововиявленими обставинами.

Крім цього, згідно постанови
Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.10.07р. по справі
№2-22/5082-2007, СПД ОСОБА_1 зверталась з позовом про визнання недійсним
договору купівлі - продажу від 05.06.06р. між ВАТ «Чернівецьке автотранспортне
підприємство 17755» та ВАТ «Керчрибпром» і в позові було відмовлено, у зв'язку
з тим, що суд не знайшов підстав для визнання договору недійсним.

У суду також немає підстав не
приймати вказану постанову до уваги.

Згідно витягу № 12421284 від
07.11.06р. власником вказаного об'єкта є позивач.

Крім цього, згідно інформаційній
довідки Кримського республіканського підприємства «Керченське міське бюро
реєстрації та технічної інвентаризації» №17583050 від 01.02.08р., копія якої
надана самим відповідачем, власником вказаного об'єкта також є позивач.

Зацікавленою особою суду не надано
доказів того, що у встановленому законом порядку дії вказаного органу визнані
противоправними і що рішення про внесення вказаного запису скасоване чи визнане
нечинним чи недійсним.

При цьому необхідно відмітить, що
виходячи із закріпленого ст. 129 Конституції України принципу диспозитивності
сторін суд не вправі при розгляді цієї справи давати оцінку  діям та рішенням Кримського республіканського
підприємства «Керченське міське бюро реєстрації та технічної інвентаризації» на
предмет невідповідності законодавству при реєстрації права власності.

Про необхідність дотримання
принципу диспозитивності сторін в аналогічному випадку також вказується в
Постанові Верховного суду України від 20.05.2002р. № 02/132 по справі № Д
12/12.

Таким чином у суду немає підстав не
приймати до уваги офіційну запис уповноваженого органу про реєстрацію права
власності на об'єкт оренди за позивачем.

Таким чином думка відповідача про
те, що позивач не є правонаступником орендодавця, не може бути прийнята до
уваги.

Нерозуміння, або невірне
тлумачення законодавства не може вважатись поважною причиною.

Згідно ч. 1 ст. 770 ЦК України у
разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника речі переходять
права та обов'язки наймодавця.

Згідно вимог, рахунків, поштових
квитанцій та повідомлень позивач звертався до відповідача про сплату орендної
сплати.

Відповідачем не надано доказів
сплати орендної сплати.

Згідно розрахунку борг по орендної
платі складає 13 708грн.

Згідно ст.526, п.5 ч.2 ст. 16 ЦК
України позивач вправі вимагати сплати відповідачем вказаної суми та з
урахуванням викладених обставин у суду не існує підстав не задовольняти вказану
вимогу.

Крім цього позивач має право на
розірвання договору оренди, оскільки несплата орендної плати є істотним
порушенням договору оренди і позивач позбовляється того, що передбачено
договором.

Таким чином вказана вимога
відповідає діючому законодавству регулюючому розірвання договорів (ст. 651 ЦК
України).

Вимога про повернення майна також
підлягає задоволенню, оскільки у зв'язку з розірванням договору підстав для
знаходження у відповідача орендованого майна не існує.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа
зобов'язана повернути майно коли підстава, на якій воно було набуте, відпала.

Згідно ст. 84 ГПК України у
резолютивної частині рішення вказується про повернення державного мита з
бюджету.

Уточнення позовних вимог, згідно
ст. 22 ГПК України є правом позивача.

Таким чином вважаються заявленими
та підлягають розгляду ті вимоги, що вказані в уточненні від 22.01.08р.

Згідно вказаним вимогам держмито
підлягає сплаті за позовні вимоги немайнового характеру в сумі 85 грн. (згідно
декрету КМУ «Про держмито» держмито сплачується не за кожну вимогу немайнового
характеру, а за заяву немайнового характеру) та в сумі 137,08грн. за позовну
вимогу майнового характеру.

Таким чином всього позивач повинен
сплатити держмито в сумі 222,08грн. Однак, згідно квитанції № ПН 1257 від
19.10.07р. позивачем сплачено 817,72 грн.

Таким чином позивачем надмірно
сплачено держмито в сумі 595,64грн., яке підлягає поверненню.

Згідно ч.2 ст. 47 ГПК України про
повернення держмита передбачена видача довідки.

Клопотання ДК «Рибного господарства
України» про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки це
вже друге клопотання про відкладення розгляду справи. Суд вважає, що з
попереднього судового засідання у вказаної особи були можливості  організувати роботу своїх представників для
участі у справі.

З урахуванням вказаних обставин суд
вважає, що в порушення ч.3 ст. 22 ГПК України вказана особа зловживає
процесуальним правом.

Згідно ст. 129 Конституції України
надання суду доказів є правом особи, а не обов'язком.

З урахуванням вказаних обставин суд вважає, що справа може бути
розглянута по матеріалам, що надали зацікавлені особи.

Так, згідно закріпленому ст. 129
Конституції України принципу диспозитивності сторін сторона вільна в наданні
суду доказів та доказуванні перед судом їх переконливості, а також закріплений
принцип змагальності сторін, та їх рівності перед Законом та судом.

Судови витрати по держмиту в сумі
222, 08грн. та 118грн. по інформаційно - технічному забезпеченню судового
процесу, згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України підлягають відшкодуванню позивачу  відповідачем.

На підставі вищевикладеного, а
також керуючись ст. ст. 44, 47, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити.

Розірвати
договір оренди нерухомого майна № 7 від 15.07.2002 року, укладеного між ДП
«Українська рибодобувна компанія» та ПП ОСОБА_1, а саме: приміщень готельного і
медико-відновного лікувального центру «Лазурний», розташованого за адресою: АР
Крим, м. Керч, вул. Мірошника, 1-В.

Стягнути
з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в КФ ВАТ ВТБ
Банк Віділення № 12 у м. Керч, МФО 384618)
на користь ВАТ "Чернівецьке автотранспортне підприємство
17755"  заборгованість з орендної
плати за період з 07.11.2006 року до 31.12.2007 року  у сумі 13708 грн., судові витрати:222, 08
грн. державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Зобов'язати
ОСОБА_1 (  АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_2 в КФ ВАТ
ВТБ Банк Віділення № 12 у м. Керч, МФО 384618, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
повернути орендоване нерухоме майно, а саме: приміщення готельного і
медико-відновного лікувального центру «Лазурний» загальною площею 1343 кв.м.,
розташованих за адресою:  АР Крим, м.
Керч, вул. Мірошника, 1-В власнику майна - ВАТ "Чернівецьке
автотранспортне підприємство 17755" ( м. Чернівці, вул. М.Тореза, 62, р/р
0604 в АКБ «ТАС-Комерцбанк», МФО 356613, ОКПО 05482386).

Видати накази.

Повернути
ВАТ "Чернівецьке автотранспортне підприємство 17755" (м. Чернівці,
вул. М.Тореза, 62, р/р 0604 в АКБ «ТАС-Комерцбанк», МФО 356613, ОКПО
05482386) 595, 64 грн. надмірно сплаченого держмита.

Видати
довідку.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Гайворонський В.І.