ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2008 р.

№
17/43

Доповідач -суддя Мележик
Н.І.

Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Козир
Т.П. - головуючого,

Мележик
Н.І.,

Подоляк
О.А.

розглянувши у
відкритому

судовому засіданні
касаційну

скаргу
ОСОБА_1

на рішення                                        господарського суду Рівненської
області

від 04.05.2007р.

та
на постанову            Львівського апеляційного
господарського суду від 29.08.2007р.

у
справі
№ 17/43

господарського
суду                              Рівненської
області

за позовом
Рівненського
обласного закритого

акціонерного товариства
по туризму та

екскурсіях
"РівнеІНФОРМАЦІЯ_1"

до                                                            Суб"єкта підприємницької
діяльності -

фізичної особи ОСОБА_2

про          визнання недійсним договору
купівлі-продажу

та за зустрічним
позовом                    Суб"єкта
підприємницької діяльності -

фізичної особи ОСОБА_2

до
Рівненського обласного закритого

акціонерного товариства
по туризму та

екскурсіях
"РівнеІНФОРМАЦІЯ_1"

про
визнання недійсним Положення про

порядок відчуження
(списання, передачі,

перерозподілу, обміну,
реалізації тощо)

основних фондів (засобів)

за
участю представників:

скаржника
-           ОСОБА_3

позивача
-

(за
первісним позовом)           Овдійчук
О.О., Мосійчук А.В.

відповідача
-

(за
первісним позовом)           не
з"явились

позивача
-

(за
зустрічним позовом)           не
з"явились

відповідача
-

(за
зустрічним позовом)           Овдійчук
О.О., Мосійчук А.В.

В С Т А Н О В И В :

В
лютому 2006 року Рівненське обласне закрите акціонерне товариство по туризму та
екскурсіях “РівнеІНФОРМАЦІЯ_1” звернулось до господарського суду Рівненської
області з позовом до Суб"єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщень від
09.12.2005 р., укладеного між ними, посилаючись на те, що при укладанні
вказаного договору голова правління ЗАТ „Рівне Турист” Янушевський І.В.
перевищив надані йому повноваження, передбачені законом, статутом товариства та
Положенням про порядок відчуження (списання, передачі, перерозподілу, обміну,
реалізації тощо) основних фондів (засобів) ЗАТ „РівнеІНФОРМАЦІЯ_1”.

В
травні 2006 року Суб"єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2
звернулась до цього ж суду із зустрічною позовною заявою до Рівненського
обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях “Рівне
Турист” про визнання недійсним  Положення
про порядок відчуження (списання, передачі, перерозподілу, обміну, реалізації
тощо) основних фондів (засобів) ЗАТ „Рівне Турист”, посилаючись на те, що
вказане Положення прийняте з  порушенням
вимог абзацу 11 пункту 3 Положення про спостережну Раду позивача та не
відповідає вимогам чинного законодавства.

Рішенням
господарського суду Рівненської області від 04 травня 2007 року у даній справі
(суддя Петухова М.Г.) в задоволенні первісного та зустрічного позовів
відмовлено.

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 29.08.2007 року (судді: Процик
Т.С., Галушко Н.А., Юрченко Я.О.) рішення місцевого господарського суду
частково скасовано; позов Рівненського обласного закритого акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях “Рівне Турист” задоволено; визнано
недійсним договір купівлі-продажу приміщень цокольного поверху ресторану,
загальною площею 331,3 кв. м., що становить 10/100 ідеальної частки цієї
будівлі та складає цілу ідеальну частку в
будівлі туркомплексу "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, від 09.12.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_4 за реєстраційним номером НОМЕР_1; в іншій частині рішення залишено без
змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати рішення місцевого та постанову
апеляційного господарських судів, а справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, яке полягає у незалученні її до участі у справі, як
власника спірного майна та особи, права та законні інтереси якої порушено.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, розглянувши матеріали справи,
оцінивши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника,
перевіривши правильність застосування господарським судом норм процесуального
права, прийшла до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від
29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що
підлягають  застосуванню до даних
правовідносин.

Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення
для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими у судовому засіданні.

Рішення
місцевого та постанова апеляційного суду відповідають зазначеним вимогам,
оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Судами
попередніх інстанцій встановлено, що правлінням Рівненського обласного
закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях “Рівне Турист”
прийнято рішення від 11.05.2005 р. про реалізацію на конкурсній основі
неперспективної частини туркомплексу “ІНФОРМАЦІЯ_1”, зокрема, ресторанного
блоку та інших приміщень.

Згідно
висновку асоціації “УкрЕксПроБуд” ринкова вартість готелю туркомплексу
“ІНФОРМАЦІЯ_1” склала 4 280 000 гривень, а ресторану - 1 460 000 гривень.

Відповідач
є переможцем конкурсу з продажу ресторанного блоку туркомплексу “ІНФОРМАЦІЯ_1”,
загальною площею 331,2 кв.м.

На
підставі рішення конкурсної комісії 09 грудня 2005 року між сторонами укладено
договір купівлі-продажу приміщень цокольного поверху ресторану, загальною
площею 331,3 кв. м., що становить 10/100 ідеальної частки цієї будівлі та
складає цілу ідеальну частку в будівлі туркомплексу "ІНФОРМАЦІЯ_1",
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, від 09.12.2005 року, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_4 за  реєстраційним
номером НОМЕР_1.

Передача
приміщень від продавця до покупця оформлена актом приймання-передачі об'єкту
нерухомості від 09.12.2005р.

Вважаючи,
що при укладанні вказаного договору голова правління Рівненського обласного
закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях “Рівне Турист ” Янушевський
І. В. перевищив надані йому повноваження, передбачені законом, статутом
товариства та Положенням про порядок відчуження (списання, передачі,
перерозподілу, обміну, реалізації тощо) основних фондів (засобів), товариство
звернулось до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу
від 09.12.2005 р., укладеного з Суб"єктом підприємницької діяльності
-фізичною особою ОСОБА_2.

В той
же час Суб"єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2
звернулась із зустрічною позовною заявою до Рівненського обласного закритого
акціонерного товариства по туризму та екскурсіях “Рівне Турист” про визнання
недійсним Положення про порядок відчуження (списання, передачі, перерозподілу,
обміну, реалізації тощо) основних фондів (засобів) товариства, вказавши на його
невідповідність вимогам абзацу 11 пункту 3 Положення про спостережну Раду
позивача та чинному законодавству.

Відмовляючи
в задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з відсутності
обмежень Голови правління Рівненського обласного закритого акціонерного
товариства по туризму та екскурсіях “Рівне Турист”  при укладенні спірного договору. Крім того, у
зв"язку з недоведенням Суб"єктом підприємницької діяльності -фізичною
особою ОСОБА_2  порушення її прав та
охоронюваних законом інтересів Положенням про порядок відчуження (списання,
передачі, перерозподілу, обміну, реалізації тощо) основних фондів (засобів)
товариства -позивача, місцевий господарських суд також відмовив в задоволенні
зустрічних позовних вимог.

Відповідно  до ст. 107
ГПК  України  сторони
у  справі  мають
право  подати  касаційну
скаргу,  а прокурор  касаційне
подання  на  рішення
місцевого  господарського  суду, що набрало законної сили, та
постанову  апеляційного  суду.
Касаційну  скаргу  мають
право  подати  також
особи, яких  не  було
залучено до участі  у  справі,
якщо  суд  прийняв
рішення  чи постанову, що  стосується
їх  прав  і
обов'язків.

Обґрунтовуючи
касаційну скаргу, фізична особа ОСОБА_1зазначила, що є власником приміщень
цокольного поверху ресторану, загальною площею 331,3 кв. м., що становить
10/100 ідеальної частки цієї будівлі та складає цілу ідеальну частку в будівлі
туркомплексу "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
придбаних у Суб"єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2005 року, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_4 за реєстраційним номером 2597.

Отже,
на момент прийняття рішення господарським судом Рівненської області від
04.05.2007 року та постанови Львівським апеляційним господарським судом від
29.08.2007 року у справі № 17/43 право власності на вказані приміщення
належалоОСОБА_1.

Вказані
обставини не були предметом дослідження суду.

Львівський
апеляційний господарський суд, визнавши недійсним договір купівлі-продажу
приміщень цокольного поверху ресторану, загальною площею 331,3 кв. м., що
складає 10/100 ідеальної частки цієї будівлі, що складає цілу ідеальну частку в
складі будівель туркомплексу "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, від 09.12.2005 року, укладений між Рівненським обласним
закритим акціонерним товариством по туризму та екскурсіях “Рівне Турист” та
Суб"єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_4 за реєстраційним номером НОМЕР_1, не притягнув до
участі у справі ОСОБА_1і не з'ясував, чи порушуються права скаржника на спірне
нерухоме майно.

Відповідно
п. 3 ч. 2 ст. 11110 ГПК України порушення норм процесуального права
є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови
апеляційного господарського суду, якщо господарський  суд
прийняв  рішення  або
постанову, що стосується прав і обов'язків осіб, які не були залучені до
участі в справі.

Враховуючи
наведене, суд при розгляді справи вирішив питання про права та обов'язки особи
-власника нерухомого майна ОСОБА_1, яку не було залучено до участі у справі.

З
огляду  на  межі
перегляду  справи в
касаційній  інстанції, передбачені  ст. 1117 ГПК  України,
відповідно до якої  касаційна  інстанція
не  має  права
встановлювати  або вважати  доведеними
обставини, що не були
встановлені  в рішенні  господарського  суду,
а доводи  касатора  щодо
порушення  його  права стосуються  саме
встановлення  обставин
справи,  постановлені  судові
рішення  та постанову не
можна  визнати  обґрунтованими.

Зважаючи
на те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду
справи у суді першої інстанції, за винятком процесуальних дій, пов"язаних
із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийняті у справі рішення
та постанова не відповідають нормам чинного законодавства і тому підлягають
скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до місцевого господарського
суду.

При
новому розгляді справи суду першої інстанції слід врахувати наведене, всебічно,
повно і об`єктивно розглянути в судовому процесі всі обставини справи в їх
сукупності, правову природну спірних правовідносин, коло прав і обов"язків
сторін у справі і, в залежності від встановленого,  прийняти законне та обгрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
господарського суду Рівненської області від 04.05.2007р. та постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 29.08.2007р. у справі № 17/43
скасувати.

Справу
передати господарському суду Рівненської області на новий розгляд в іншому
складі суддів.

Головуючий
суддя

Т.П.
Козир

Судді Н.І. Мележик

О.А.
Подоляк