ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 р.

№ 216/12-06/9

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

М.Остапенка,

Є.Борденюк,

В.Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційні скарги

Хотівської сільської ради

на постанову

від 14.12.2007 року

Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у справі

№ 216/12-06/9

за позовом

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрокомбінату (СТОВ) "Хотівський"

до

1) Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області;

2) Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

на стороні відповідача

Києво-Святошинська районна державна адміністрація

за участю

прокуратури Києво-Святошинського району Київської області

про

визнання права власності на земельні ділянки

В судове засідання прибули представники сторін:

СТОВ "Хотівський"

Загородня Д.М. (дов. від 17.04.2008 року)

Нагинайло В.В. (дов. від 19.10.2007 року)

Хотівської сільської ради

Верещінська І.В. (дов. від 06.11.2007 року)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В :

СТОВ Агрокомбінат "Хотівський" (зареєстроване Києво-Святошинською державною адміністрацією 06.04.2000) шляхом придбання майнових паїв у колишніх членів КСП агрокомбінат "Хотівський" набуло право власності на об’єкти нерухомості, які знаходяться у с. Хотів Києво-Святошинського району, а саме:

1. нежитлове приміщення, розташоване на вул. Садова, 15, що складається з споруди електроцеху літ. "А" пл. 288,5 кв.м.;

2. нежитлові приміщення, розташовані в провулку Ветеринарний, 3, що складаються з :

- приіщення РММ літ "А" пл.556,6 кв.м.;

- ангару літ. "В" пл. 341,8 кв.м. ;

- складів літ. "Б" пл. 246,7 кв.м., літ. "Г" пл. 51,8 кв.м.;

- адмінкорпусу літ. "Е" пл. 100,8 кв.м.;

- сторожки літ. "Ж" пл. 15.2 кв.м.;

- приміщення "З" пл. 62,1 кв.м.;

3. нежитлові будівлі, розташовані на вул. Садова, 15-б, що складаються з:

- будинку сторожа літ. "А" пл. 62,3 кв.м.;

- складів літ. "Б" пл. 101,6 кв.м., літ. "В" пл. 20,1 кв.м., літ "Г" пл. 32,7 кв.м.;

4. нежитлові будівлі, розташовані на вул. Шевченка, 81, що складаються з :

- зерносховища літ."Б" пл. 647,4 кв.м.;

- зернотоку літ. "В" пл. 328,9 кв.м.;

- вагова літ. "А" пл. 135,2 кв.м.

Право власності на зазначені об’єкти позивача підтверджуються свідоцтвами про право власності від 08.12.2004 року.

У відповідності до положень ст. 377 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що до нього перейшло право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята будівлею, та на ту частину земельної ділянки, яка є необхідною для її облаштування.

Згідно з проведеними роботами по інвентаризації земельних ділянок ДП "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" об’єкти, зазначені вище, мають відповідно такі площі: 1) –0.1357 га; 2) –2.0893 га; 3) –0.7839 га; 4) –1.1229 га. Межі земельних ділянок указані на земельних кадастрових планах, які є складовою частиною технічної документації із землеустрою. ПП "Золотий Лев" визначена експертна оцінка вартості земельних ділянок.

Право власності на земельні ділянки, на яких розташовані об’єкти нерухомості, оформлено на КСП агрокомбінат "Хотівський", про що виданий Державний акт на право колективної власності на землю 07.12.1999 року.

Відповідно до положень ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України позивач має право приступити до використання земельних ділянок лише після отримання державного акту на право власності на земельні ділянки.

Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного відділу земельних ресурсів з вимогою про оформлення права власності на земельні ділянки, який позивачу відмовив з посиланням на те, що технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель не є підставою для видачі державного акта. Так як право власності на земельні ділянки засноване на ст. 377 Цивільного кодексу України, яке не визнається органом, що зобов’язаний оформити таке право, позивач звернувся з позовною вимогою про визнання за ним права власності на зазначені вище земельні ділянки.

Рішенням господарського суду Київської області від 06.06.2006 року, яке залишено без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 16.10.2006 року, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки задоволені.

Постановою Вищого господарського суду України від 14 червня 2007 року рішення господарського суду Київської області від 06.06.2006 року та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 16.10.2006 року у справі № 216/12-06 скасовано; справу передано до господарського суду Київської області на новий розгляд.

Постанову мотивовано тим, положеннями ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України встановлений перехід права на земельну ділянку при переході права на будівлю і споруду. Правом на земельну ділянку може бути як право власності такі і право користування земельною ділянкою.

Однією з умов набуття права власності на земельну ділянку є належне попередньому власнику об’єкта нерухомості право власності на земельну ділянку. Підставою набуття позивачем права власності на об’єкти нерухомого майна стало придбання позивачем за договорами купівлі-продажу сертифікатів, що посвідчують майновий пай членів колективного сільськогосподарського підприємства. Об’єкти нерухомого майна передані позивачу у власність як власнику майнового сертифікату.

Земельні ділянки, право на які заявлене позивачем, належали на праві власності колективному сільськогосподарському підприємству. На виконання земельної реформи, законодавчими актами запроваджене розпаювання майна та земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям, наслідком якого є (може бути) зміна суб’єктів права власності (володіння) земельними ділянками.

А тому заявлене позивачем право на земельну ділянку шляхом його визнання може вирішуватися через встановлення особи, зобов’язаної перед позивачем визнати його право. До компетенції державних органів земельних ресурсів відноситься здійснення дій щодо реєстрації права власності та права постійного користування земельними ділянками, а тому відділ земельних ресурсів не є особою, зобов’язаною визнавати право позивача на землю.

Рішенням господарського суду Київської області від 02.10.2007 року у справі № 216/12-06/9 (суддя Євграфова Є.П.) в позові відмовлено в повному обсязі.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що позовні вимоги СТОВ Агрокомбінат "Хотівський" є безпідставними, оскільки позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог (ст. 33 ГПК України), а саме:

-          відсутністю доказів розпаювання землі КСП Агрокомбінат "Хотівський";

-          відсутністю доказів на підтвердження правонаступництва від КСП Агрокомбінат "Хотівський" (не надано рішень загальних зборів КСП про реорганізацію КСП шляхом перетворення в СТОВ, передаточного (розподільчого) балансу тощо).

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.12.2007 року (колегія суддів: Мазур Л.М., Рудченко С.Г., Андрейцева Г.М.) рішення господарського суду Київської області від 02.10.2007 року скасовано; прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що факт наявності правонаступництва та законності реорганізації встановлені рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25.02.2005 року у цивільній справі № 2-2303/05, яке набрало законної сили, що не заперечується представниками сторін (т. 2. а. с. 89-90).

Таким чином, на думку судової колегії апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про припинення права власності на землю, оскільки проведення реорганізації підприємства свідчить про перехід прав, у тому числі на земельні ділянки, до його правонаступника.

Крім того, підставою набуття права власності на спірні земельні ділянки позивачем є той факт, що він шляхом придбання майнових паїв у колишніх членів КСП Агрокомбінат "Хотівський" набув право власності на об'єкти нерухомості розташовані на усіх спірних земельних ділянках.

Відповідно до пункту "г" ст. 82 ЗК України, юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності, зокрема, у разі виникнення інших підстав, передбачених законом. Позивач, як юридична особа, відповідає цим критеріям.

Матеріалами справи підтверджується, що з метою оформлення правоустановчих документів на земельні ділянки, на яких розташовані вказані будівлі приміщення, позивач звернувся до Хотівської сільської ради, яка своїм рішенням від 28 грудня 2005 року № 84/50 надала позивачу дозвіл на розробку технічної документації по землеустрою на оформлення права власності на спірні земельні ділянки.

При цьому межі цих земельних ділянок були погоджені головою Хотівської сільської ради шляхом підписання акту про встановлення в натурі (на місцевості) та уточнення меж земельних ділянок і передачу па зберігання межових знаків СТОВ Агрокомбінат "Хотівський" в с. Хотів (т. 1, а. с. 38).

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Хотівська сільська рада рішенням від 28 грудня 2005 року №84/50 надала позивачу дозвіл на розробку технічної документації по землеустрою і оформлення права власності на спірні земельні ділянки.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, Хотівська сільська рада просить постанову скасувати, а рішення залишити без зміни, посилаючись при цьому на порушення судом апеляційної інстанції норм права.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств»здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у відкриті акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених). КСП Агрокомбінат "Хотівський" утворене шляхом перетворення його з радгоспу.

Тобто право власності на земельні ділянки КСП Агрокомбінат "Хотівський" набуло шляхом приватизації державного майна.

Підставою набуття позивачем права власності на об’єкти нерухомого майна стало придбання позивачем за договорами купівлі-продажу сертифікатів, що посвідчують майновий пай членів колективного сільськогосподарського підприємства. Зважаючи на те, що приватизація як спосіб відчуження державою майна, регулюється спеціальними нормами права, то набуття права на земельну ділянку особою, яка є власником об’єкту нерухомого майна, відчуженого державою у процесі приватизації, регулюється спеціальними нормами права. Тому посилання позивача на положення ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України є помилковим, оскільки зазначені законодавчі положення регулюють право особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, на земельну ділянку, на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення, тобто цільовим призначенням земельної ділянки є розташування та обслуговування житлового будинку, будівлі, споруди, тоді як цільовим призначенням земельної ділянки, на якій розміщені господарські споруди, що належить позивачу на праві власності, є ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Так як відповідно до законодавчих положень щодо реформування аграрного сектору економіки, паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, а до складу майнового паю відносяться і об’єкти нерухомого майна, то порядок і спосіб надання земельної ділянки власнику об’єкту нерухомого майна з метою його цільового споживання та обслуговування вирішується колективним сільськогосподарським підприємством, у власності якого знаходиться земля сільськогосподарського призначення, яка не відноситься до сільськогосподарських угідь. У матеріалах справи, зокрема у Статуті КСП Агрокомбінат "Хотівський" відсутні відомості про вирішення КСП такого питання.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, посилається у тому числі на те, що він є правонаступником КСП Агрокомбінат "Хотівський", що підтверджується його статутними документами, протоколом № 2 від 03.03.2000 року зборів уповноважених членів КСП Агрокомбінат "Хотівський" та рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25.02.2005 року, яке господарським судом апеляційної інстанції прийняте як підстава звільнення від доказування (ст. 35 Господарського процесуального кодексу України).

Однак, відповідно до положень ст. 35 Господарського процесуального кодексу України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов’язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору. Рішення Франківського районного суду м. Львова від 25.02.2005 року у справі № 2-2303/05 ухвалене за результатами розгляду позову СТОВ Агрокомбінат "Хотівський" до Пилипенка В.П. про стягнення коштів та за зустрічним позовом про визнання недійсним договору відступлення права вимоги. Правонаступництво СТОВ Агрокомбінат "Хотівський" у відношенні до КСП Агрокомбінат "Хотівський" оцінювалося судом як обставина, на яку посилалися сторони як на підтвердження вимог та їх заперечення. А тому оцінка судом обставин, не є фактом, встановленим судом, який відображається у резолютивній частині рішення.

Рішенням зборів уповноважених членів КСП Агрокомбінат "Хотівський" від 03.03.2000 року вирішено реорганізувати КСП Агрокомбінат "Хотівський" у ТОВ Агрокомбінат "Хотівський", який буде правонаступником КСП Агрокомбінат "Хотівський". Особи, які бажають стати засновниками ТОВ повинні протягом двох тижнів подати відповідну заяву до реорганізаційної комісії. 06.04.2000 року Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської обласної зареєстрований за номером 1978 Статутом СТОВ Агрокомбінат "Хотівський", відповідно до п. 1.1 якого товариство засноване шляхом реорганізації через перетворення КСП Агрокомбінат "Хотівський" та є його правонаступником у повному обсязі усіх прав та обов’язків останнього. Пунктом 6.1 Статуту СТОВ Агрокомбінат "Хотівський" визначено, що учасники створюють статутний фонд за рахунок вкладів учасників у розмірі 232 000,00 грн. Учасниками товариства є: Мостовий І.О. з часткою у 13%; Гуріна І.І. з часткою 13%; ТОВ «Земельний центр»з часткою 74%. Зважаючи на те, що ТОВ «Земельний центр» як юридична особа , яка володіє у статутному фонді СТОВ Агрокомбінат "Хотівський" 74%, не могло бути членом КСП Агрокомбінат "Хотівський", а вклади фізичних осіб –учасників є власними і становлять незначний відсоток від активів та пасивів КСП Агрокомбінат "Хотівський", то висновок суду апеляційної інстанції про правонаступництво позивача не базується на правових нормах.

Крім того, перетворення юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми, що не передбачає зміну статутного фонду та зміну учасників юридичної особи, а датою реорганізації юридичної особи шляхом перетворення є оформлення передавального акту.

Так як КСП Агрокомбінат "Хотівський" фактично припинив свою діяльність, а відповідно до постанови Верховної ради УРСР «Про земельну реформу», інших нормативних актів на органи місцевого самоврядування покладені функції щодо участі в організації проведення земельної реформи, та відповідно до п. 12 перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, то спір щодо права позивача, як власника об’єктів нерухомого майна, на земельну ділянку, на якій розташовані зазначені об’єкти, правомірно вирішений судами попередніх інстанції з залученням сільської ради до участі у справі як відповідача.

Так як об’єкти нерухомого майна, зазначені у позовній заяві, розташовані на земельній ділянці, яка була передана державою у власність КСП Агрокомбінат "Хотівський", яке припинило свою діяльність без вирішення питання про спосіб виділення земельної ділянки особам, яким належать об’єкти нерухомого майна на праві власності, Вищий господарський суд України погоджується з ухваленим постановою рішенням, незалежно від мотивів, викладених судом апеляційної інстанції, про визнання права власності за позивачем на спірні земельні ділянки.

Відповідно до п. 3 Указу Президента України №774/2002 від 27.08.2002 року «Про додаткові заходи щодо підвищення рівня захисту майнових прав сільського населення»Ради Міністрів АРК, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям необхідно здійснити комплекс організаційних заходів, спрямованих на зокрема ліквідацію колективних сільськогосподарських підприємств, що припинили свою діяльність.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Хотівської сільської ради залишити без задоволення.

Постанову від 14.12.2007 року Київського міжобласного апеляційного господарського суду у справі № 216/12-06/09 залишити без зміни.

Головуючий, суддя М. Остапенко

Судді : Є. Борденюк

В. Харченко