донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

01.07.2008 р.                                                              справа №40/411

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

М'ясищева А.М.

суддів

Акулової Н.В. , Алєєвої І.В.

За участю представників сторін:

від позивача –Жигулін В.Д., начальник юридичного бюро, довіреність № 09-17 від 08.01.2008р.

від відповідача –не з’явився

від скаржника –Мандич І.А., головний спеціаліст, довіреність № 25-22 від 06.07.2007р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України м. Київ

на ухвалу

господарського суду Донецької області

від 22.04.2008p.

по справі № 40/411 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом відкритого акціонерного товариства “Сніжнянський завод хімічного машинобудування” м. Сніжне

до відповідача –відділу Державної виконавчої служби Ворошиловського РУЮ м. Донецька

про стягнення 5 647 грн. 92 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.04.2008p. по справі № 40/411 визнано доводи ВАТ “Сніжнянський завод хімічного машинобудування” зазначені у скарзі правомірними, визнано дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.12.2007р. неправомірними; зобов’язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти всі необхідні заходи по примусовому виконанню наказу господарського суду Донецької області по справі № 40/411 від 29.09.2003р.

У задоволенні клопотання ВАТ “Сніжнянський завод хімічного машинобудування”, щодо надіслання повідомлення на адресу органів прокуратури та притягнення до відповідальності старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Роєнко Р.В. відмовлено.

Виправлено технічну помилку, зазначену у описовій та мотивувальній частинах ухвали суду від 22.01.2008р., та зазначено наступне:... згідно вимог ст. 121-2 ГПК України…., далі по тексту.

Ухвала суду мотивована тим, що виконання рішення згідно Закону повинно здійснюватися безвідносно від того, який правовий статус мають органи державної виконавчої служби на час винесення судом рішення, постанови або ухвали та їх майбутнє виконання, у тому числі на час звернення до господарського суду стягувачів, боржників та державної виконавчої служби із скаргами відповідно до вимог ст. 121-2 ГПК України.

Ліквідація одного державного органу і створення замість нього іншого з покладенням на останнього відповідних функцій, не може бути підставою для закінчення виконавчого провадження про відшкодування збитків (шкоди), завданих неправомірними діями відділу державної виконавчої служби, якого ліквідовано.

Рішення суду обов’язково до виконання на усій території України згідно вимог ст. 129 Конституції України та ст. 115 ГПК України. Рішення у даній справі до наступного часу не виконано.

Підстав для можливого внесення виправлень до наказу, у зв’язку із нібито припущенної помилки у назві державної виконавчої служби суд не вбачає.

Відносно застосування заходів відповідно до вимог ст.90 ГПК України щодо відповідальності посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, зокрема Роєнко Романа Володимировича, та надіслання повідомлення до органів прокуратури, господарський суд зазначив наступне.

Практика застосування статті 90 ГПК України передбачає виявлення судом у діяльності працівників порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку. В таких випадках суд може, однак не зобов’язаний, надіслати повідомлення про це для реагування та пропонувати правоохоронним органам про факт можливого порушення посадовими особами підприємств, установ та організацій законності на час виконання рішення суду. Як свідчать докази у справі, посадові особи відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби виконують свої обов’язки керуючись Законом України “Про виконавче провадження”, однак припускають порушення його норм, що призводить до зайвого листування та тяганини судового процесу щодо примусового виконання рішення у спосіб та порядок визначених судом. Повідомлення такого характеру не є процесуальним документом і не може бути оскаржено стороною, про яку в ньому йдеться.

Оскаржуючи ухвалу суду, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України м. Київ просить її скасувати та відмовити у задоволенні скарги ВАТ “Сніжнянськхіммаш”.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом не дотримано вимоги ст. 63 ГПК України і не повернено скаргу позивача, яка не містить дати видачі виконавчого документа, жодної норми закону, порушеної державним виконавцем, обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Боржником у виконавчому документі визначено відділ примусового виконання рішень ДВС Донецької області, який не є юридичною особою, а тому згідно ст. 11 Закону України “Про виконавче провадження” не є стороною виконавчого провадження.

Крім того, п. 3 ч. 1 ст. 37 вищевказаного Закону визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі ліквідації юридичної особи, сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов’язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Скаржник зазначає, що Законом нікому не надано право зобов’язувати державного виконавця вчиняти дії, якими буде порушено вимоги Закону України “Про виконавче провадження”, інших законів та Конституції України.

Господарський суд зобов’язав ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України прийняти всі необхідні заходи по примусовому виконанню наказу господарського суду Донецької області від 29.09.2003р. по справі № 40/411, однак вказаний наказ ніколи не пред’являвся на виконання.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила.

Рішенням господарського суду від 16.09.2002р. у справі № 40/411, яке постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.03.2004р. залишено без змін, стягнено з ВДВС Ворошиловського РУЮ на користь ВАТ “Сніжнянський завод хімічного машинобудування” м. Сніжне шкоду в сумі 5647 грн. 92 коп., витрати по держмиту в сумі 56 грн. 48 коп., витрати по судовому процесу в сумі 118 грн. та видано відповідний наказ.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.08.2006р. у справі № 40/411 ухвалу господарського суду Донецької області від 16.06.2006р. по справі № 40/411 змінено та доповнено резолютивну частину ухвали пунктом 4 наступного змісту “Визнати правонаступником відділу Державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції м. Донецьк - відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Донецької області м. Донецьк”.

На підставі постанови Донецького апеляційного господарського суду від 22.08.2006р. по справі № 40/411 ухвалою господарського суду Донецької області заяву стягувача задоволено та видано наказ на від 29.09.2003р

У зв’язку з втратою вищевказаного наказу, на підставі заяви стягувача, господарським судом 17.09.2007р. винесено ухвалу про видачу дублікату наказу по справі № 40/411 від 16.09.2003р. з новими строками виконання за таким змістом: стягнути з відділу примусового виконання рішень ДВС Донецької області на користь ВАТ “Сніжнянський завод хімічного машинобудування” м. Сніжне шкоду в сумі 5 647 грн. 92 коп., витрати по держмиту в сумі 56 грн. 48 коп., витрати по судовому процесу в сумі 118 грн.

ВАТ “Сніжнянськхіммаш” м. Сніжне листом від 08.11.2007р. звернулось до начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України м. Київ із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України м. Київ Роєнко Р.В. від 22.11.2007р. відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 40/411, виданого 29.09.2003р.

З метою проведення виконавчих дій, державним виконавцем зроблено запити до УДАІ м. Донецька, БТІ Донецької області, Державного комітету статистики України, ДПА у Донецькій області, Державної податкової адміністрації України.

Листом № 20545/10/29-013-2 від 18.12.2007р. ДПА у Донецькій області повідомило, що ДВС Донецької області, , адреса: м. Донецьк, вул. Кобозева, 3 –припинено та знято з обліку 17.09.2007р. в ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька, відкритих рахунків в установах банків немає. Відповідно до листа Державного комітету статистики України № 18-14/339 від 12.12.2007р. в ЄДРПОУ з інд. кодом .09.2007р. зареєстровано припинення юридичної особи.

На підставі вищевказаних відомостей, у зв’язку з ліквідацією боржника за виконавчим документом, згідно п. 3 ст. 37 Закону України “Про виконавче провадження” 28.12.2007р. державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Не погоджуючись з закінченням виконавчого провадження, ВАТ “Сніжнянськхіммаш” звернулося до суду першої інстанції зі скаргою, в якій просило постанову про закінчення виконавчого провадження визнати противозаконною, зобов’язати відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС України прийняти комплекс заходів, направлених на виконання рішень у справі № 40/411, судове засідання провести за обов’язковою участю Ронко Р.В. та заступника директора Департамента ДВС Семерги С.І., винести окрему ухвалу з приводу бездіяльності на адресу першого керівника Департамента ДВС України, направити подання прокурору Шевченківського району м. Києва про притягнення посадових осіб до кримінальної відповідальності.

Листом № 09-278 від 18.04.2008р. скаржник направив заяву про уточнення предмета скарги та просив визнати дії Департаменту ДВС Міністерства юстиції неправомірними в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 3 статті 37 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадках ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Завершене виконавче провадження , у такому випадку, згідно вимог ст. 38 вищеназваного Закону не може бути розпочате знову.

Ст.104 ЦК України визначено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов’язків іншим юридичним особам –правонаступникам. Порядок припинення юридичної особи визначений ст.107 ЦК України, а її ліквідація у ст.110 ЦК України.

Ст.3 Закону України “Про виконавче провадження “ визначено систему органів державної виконавчої служби, на які покладено реалізація державної політики у сфері примусового виконання рішень.

У зв’язку з реформуванням системи органів державної виконавчої служби відповідно до Закону України “Про внесення змін до законів України ”Про державну виконавчу службу” та “Виконавче провадження” Міністерством юстиції України виданий наказ № 1482/к від 19.08.05р. “Про ліквідацію відділів державної виконавчої служби”, яким відділи державної виконавчої служби територіальних органів управління юстиції ліквідуються, а постановою Кабінету Міністрів України № 711 від 3 серпня 2005р. затверджено Положення про департамент державної виконавчої служби, положення про державну виконавчу службу Автономної республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя та положення про державну виконавчу службу у районах., містах ( містах обласного значення) районах у містах , які затверджені відповідними наказами Департаменту державної виконавчої служби № 34/к від 22.09.05р. та № 40/к від 29.09.05р.

Ст.86 Закону України “ Про виконавче провадження “визначено, що збитки заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку передбаченому законом.

Згідно ст. 11 Закону України “ Про державну виконавчу службу” шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню в порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Оскільки відшкодування шкоди, заподіяної державним виконавцем здійснюється за рахунок держави, а рішення господарського суду до цього часу є невиконаним, тому господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що реформування системи органів державної виконавчої служби, та у зв’язку цим ліквідація одного державного органу і створення замість нього іншого з покладанням на останнього відповідних функцій, не може бути підставою для закінчення виконавчого провадження про відшкодування збитків ( шкоди) завданих неправомірними діями відділу державної виконавчої служби, якого ліквідовано.

З огляду на наведене обґрунтованим є висновок господарського суду про те, що незалежно від змісту скарги, дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.12.07р. є неправомірними і тому його зобов’язано прийняти всі необхідні заходи по примусовому виконанню наказу господарського суду Донецької області по справі № 40/411 від 29.09.2003р.

Посилання скаржника на те, що виконавче провадження ним припинено на законних підставах –згідно п.3.ч.1 ст.37 Закону України “ Про виконавче провадження “ не може бути прийнято до уваги, з огляду на приписи ст. 11 Закону України “Про державну виконавчу службу”. А факт порушення вимог ст. 63 ГПК України не підтверджений матеріалами справи.

В іншій частині ухвала суду відповідає приписам чинного законодавства та не оспорюється сторонами.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що ухвала суду відповідає вимогам чинного законодавства, матеріалам справи та не підлягає скасуванню.

Керуючись ч.1 п.1 ст.103, ст.104, ст.105 ГПК України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Донецької області від 22.04.2008 року по справі № 40/411 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий          А.М. М'ясищев

Судді:          Н.В. Акулова

І.В. Алєєва

Надруковано:

1.          позивачу

2.          відповідачу

3.          скаржнику

4.          ГСДО

5.          у справу № 40/411 (2 прим.)