ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.03.08

Справа № 17/188-08.

За позовом:           Товариства з обмеженою відповідальністю «Хемікал ІнвестЛімітед»

до відповідача:          Товариства з обмеженою відповідальністю «Вант» ЛТД

про визнання договору дійсним

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача: Васильцов В.М.

Від відповідача: не з‘явився.

У засіданні брали участь: секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення будівлі №340, загальною площею 7004,4 кв.м., що розташоване за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Гагаріна під № 1 (один), цегла, зазначене у плані літерою А3, А‘‘2 від 15.02.2008 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вант» ЛТД та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хемікал Інвест Лімітед», а також визнати за ним право власності на нежитлове приміщення будівлю №340, загальною площею 7004,4 кв.м., що розташоване за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Гагаріна під № 1 (один), цегла, зазначене у плані літерою А3, А‘‘2 як окремий об‘єкт нерухомості, що складається з: Адміністративного корпусу; 3-х поверхового виробничого корпусу.

Відповідач в судове засідання не з‘явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду письмовий відзив, в якому позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить справу слухати в його відсутність, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази, суд встановив:

15.02.2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вант» ЛТД та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хемікал Інвест Лімітед» був укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, згідно з умовами якого відповідач зобов‘язувався передати у власність позивача належне йому нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення будівлю №340, загальною площею 7004,4 кв.м., що розташоване за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Гагаріна під № 1 (один), цегла, зазначене у плані літерою А3, А‘‘2 як окремий об‘єкт нерухомості.

Зазначене нежиле приміщення належало відповідачу на праві власності згідно свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів ВКС №986233 від 11.01.2008 р., витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Шосткинським міськрайонний бюро технічної інвентаризації.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що продаж спірного нежилого приміщення за домовленістю сторін вчиняється за 600 000 грн. 00 коп., які позивач зобов‘язувався перерахувати на розрахунковий рахунок відповідача в термін до 22.02.2008 р.

Зі змісту п. 2.2. Договору вбачається, що документом, який підтверджує факт перерахування грошових коштів за придбаний об‘єкт нерухомості – є платіжне доручення з відміткою банку про перерахування суми у розмірі, зазначеної в п. 2.1. цього Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору передача об‘єкта здійснюється відповідачем позивачу після підписання сторонами цього Договору.

В матеріалах справи міститься платіжне доручення №48 від 20.02.2008 р. на суму 600 000 грн. 00 коп., що свідчить про те, що позивач сплатив відповідачу вартість нерухомого майна на виконання п. 2.1. договору.

Крім того, нерухоме майно було передано позивачу згідно акту приймання-передачі від 15.02.2008 р., підписаного сторонами належним чином, який знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частиною 1 статті 328 право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до частини 2 вказаної статті право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, Позивач набув право власності на зазначене вище нежитлове приміщення правомірно на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 15.02.2008 р., укладеного між позивачем та відповідачем.

Згідно п. 3.2. Договору сторони домовилися, що в термін до 18.02.2008 р. в обов‘язковому порядку цей Договір буде посвідчений у нотаріальному порядку.

З метою реалізації права власності на придбане майно позивач звертався до відповідача листами №5 від 15.02.2008 р., №6 від 18.02.2008 р., №7 від 20.02.2008 р., але відповідач від нотаріального оформлення укладеного між ним договору купівлі-продажу ухиляється до цього часу.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Проаналізувавши умови договору, суд прийшов до висновку, що сторони домовилися щодо усіх його істотних умов та відбулося повне його виконання, а отже підстав для визнання його недійсним в установленому законодавством порядку не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За таких обставин, вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими, у зв’язку з чим договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 15 лютого 2008 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вант» ЛТД та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хемікал Інвест Лімітед», суд визнає дійсними.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на нежитлове приміщення будівлю №340, загальною площею 7004,4 кв.м., що розташоване за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Гагаріна під № 1 (один), цегла, зазначене у плані літерою А3, А‘‘2 як окремий об‘єкт нерухомості, що складається з: Адміністративного корпусу; 3-х поверхового виробничого корпусу, є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Визнати дійсними договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 15.02.2008 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вант» ЛТД та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хемікал Інвест Лімітед».

3. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Хемікал Інвест Лімітед» (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Привокзальна, 1-А, код 34560130) право власності на нежитлове приміщення будівлю №340, загальною площею 7004,4 кв.м., що розташоване за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Гагаріна під № 1 (один), цегла, зазначене у плані літерою А3, А‘‘2 як окремий об‘єкт нерухомості, що складається з: Адміністративного корпусу; 3-х поверхового виробничого корпусу

Суддя                                                                       О.В. КОВАЛЕНКО