ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2008 р.
Справа № 21/47

Житомирський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Зарудяної Л.О.

суддів:
Вечірка І.О

Ляхевич А.А.

при секретарі                                                            Кулик
О.А. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився,

розглянувши апеляційну скаргу
Закритого акціонерного товариства "Хмельницька

кондитерська фабрика "Кондфіл",
м. Хмельницький

на рішення господарського суду
Хмельницької  області

від "01" лютого 2008 р. у
справі № 21/47 ( суддя
К.М.Огороднік )

за позовом Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, с. Колоденка Рівненського
району Рівненської області

до Закритого акціонерного
товариства "Хмельницька кондитерська фабрика "Кондфіл",

м. Хмельницький

про стягнення 1345,66 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Хмельницької області від 01.02.2008 р.у справі №21/47 позов
підприємця ОСОБА_1 ( с. Колоденка Рівненського району, Рівненської області ) до
Закритого акціонерного товариства „Хмельницька кондитерська фабрика „Кондфіл” (
м. Хмельницький ) про  стягнення 1345,66
грн. задоволено.

Стягнуто з
Закритого акціонерного товариства “Хмельницька кондитерська фабрика “Кондфіл” (
м. Хмельницький ) на користь підприємця ОСОБА_1 ( с. Колоденка Рівненського
району, Рівненської області ) 1345,66 грн., з яких 895,00 грн. основного боргу,
71,80 грн. пені, 143,93 грн. інфляційних та 14,93 грн. 3% річних, а також
витрати по оплаті державного мита в розмірі 102, 00 грн. та  витрати на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118, 00 грн.

Не погоджуючись
з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач у справі подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржене рішення скасувати з підстав, зазначених у
скарзі, та прийняти нове рішення, яким надати ЗАТ "Хмельницька
кондитерська фабрика "Кондфіл" відстрочку виконання рішення на шість
місяців.

Апеляційну
скаргу мотивовано, зокрема тим, що викладені в рішенні висновки не відповідають
фактичним обставинам справи, судом неповно з"ясовано обставини, що мають
значення для справи, порушено норму процесуального права, а саме:

- ЗАТ
"Хмельницька кондитерська фабрика "Кондфіл" перебуває у важкому
фінансовому стані, має місце значна дебіторська заборгованість за товари,
роботи, послуги, за розрахунками з бюджетом , поточна заборгованість за
короткостроковими кредитами банків;

- збитки
підприємства станом на 01.10.2007 р. становлять 123 900 грн.;

- господарський
суд Хмельницької області не прийняв до уваги приписи ст.83 ГПК України, згідно
з якою господарському суду при прийнятті рішення надано право відстрочити або
розстрочити його виконання.

Доводи скарги
свідчать про те, що по суті заявлених вимог відповідач заперечень не має, він
просить лише відстрочити виконання рішення.

Відповідно до
ч.2 ст.101 ГПК України  апеляційний
господарський суд не зв"язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє
законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному
обсязі.

Сторони своїх
представників в засідання суду не направили.

Відповідач про
причини неявки представника не повідомив.

Позивач в
клопотанні від 24.03.2008 р. за №08, що надійшло на адресу апеляційного суду
25.03.2008 р., просив справу переглядати за його відсутності; у письмовому
відзиві від 24.03.08 р. за №07 зазначив, що оскаржене рішення законне і
обґрунтоване.

Зважаючи на те,
що копії ухвал про призначення судового засідання на 27.03.2008 р. надіслано на
адреси сторін рекомендованою кореспонденцією       28.02.2008 р. і отримано ними ( що
підтверджується засвідченою ксерокопією відповідного реєстру відправки
Житомирського апеляційного господарського суду та повідомленнями про вручення
поштових відправлень ), тобто сторони належним чином повідомлені про дату, час
й місце перегляду справи, апеляційний суд розглянув скаргу по суті без участі
представників сторін.

Дослідивши
матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським
судом норм  матеріального й
процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що
відсутні підстави для її задоволення з огляду на таке.

Матеріали
справи свідчать, що підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду
Хмельницької області з позовною заявою про стягнення з ЗАТ „Хмельницька
кондитерська фабрика „Кондфіл” ( м. Хмельницький ) на свою користь 895,00 грн.
основного боргу, що утворився через неналежне виконання договору №6/Т від
01.01.2007р. ( за передану сироватку суху розрахунок проведено не повністю ) ,
а також 71,80грн. пені, 143,93 грн. інфляційних та    14,93 грн. 3% річних          ( а.спр. 2 ).

Ухвалою
господарського суду Хмельницької області від 03.01.2008 р. вищезазначену
позовну заяву прийнято до провадження та порушено провадження у справі №21/47 (
а.спр. 1 ).

Розглянувши
позовні вимоги по суті, суд першої інстанції своїм рішенням від 01.02.2008 р. (
як вже зазначалось ) їх задовольнив у повному обсязі. При цьому, він зазначив,
що відповідачем заборгованість повністю не погашена, підтвердженням чого є
подані в матеріали справи відповідні докази ( вказане є підставою для
задоволення вимог в частині стягнення суми основного боргу ), позовні вимоги
щодо стягнення пені, річних та інфляційних заявлені правомірно. Місцевий суд
посилався, зокрема на приписи ст.ст.612,ч.1 ст.549,625 ЦК України, п.6 ст.231,
п.6 ст.232 ГК України, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов"язань" ( а.спр. 37,38 ).

Апеляційний суд
погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити
наступне.

З"ясуванням
наявних у справі доказів судовою колегією встановлено, що         01 січня 2007 року між сторонами у
справі укладено договір за №6/Т ( а.спр 7 ).

У відповідності
до умов даного договору підприємець ОСОБА_1 ( продавець )  зобов'язався продати, а ЗАТ „Хмельницька
кондитерська фабрика „Кондфіл”                    ( покупець) - прийняти та
оплатити: сухе молоко знежирене 1,5% жирності, сухе молоко цільне 25% жирності,
сироватку суху, масло „Селянське” 72,5% жирності, цукор, та іншу харчову
сировину, згідно з накладними та доповненнями до даного договору.

Відповідно до
п. 2.1 договору ціни за кожну окрему партію товару попередньо узгоджуються
сторонами та вказуються в накладних та доповненнях до даного договору.

Термін, в який
покупець зобов'язаний розрахуватись за окремо поставлену партію харчової
сировини, становить - на протязі 14 календарних днів (п. 5.2 договору).

Згідно з п. 5.1
договору розрахунки здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок продавця.

На виконання
умов даного договору позивачем передано, а відповідачем прийнято продукцію -
сироватку суху на загальну суму 49000,00 грн.., підтвердженням чого є накладна
№10 від 08.02.2007р. про передачу сироватки сухої в кількості 1000 кг. вартістю
5833, 00 грн., накладна №48 від 05.10.2006р. про передачу сироватки сухої в
кількості 500 кг. вартістю 1875,00 грн. та довіреність на її отримання серії
ЯМУ №493341 від 05.10.2006р., накладна №49 від 05.10.2006р. про передачу сироватки
сухої в кількості 4000 кг. вартістю 15000,00 грн. та довіреність на її
отримання серії ЯМУ №493352 від 06.10.2006р.,накладна №63 від 27.12.2006р. про
передачу сироватки сухої в кількості 1000 кг. вартістю 6250,00 грн. та
довіреність на її отримання серії ЯНГ №632918 від 27.12.2006р.,накладна №02 від
16.01.2007р. про передачу сироватки сухої в кількості 1000 кг. вартістю 6041,67
грн. та довіреність на її отримання серії ЯНГ №633099 від 30.01.2007р.,
накладна №07 від 30.01.2007р. про передачу сироватки сухої в кількості 1000 кг.
вартістю 5833,33 грн. та довіреність на її отримання серії ЯНР №654640 від
06.02.2007р. ( а.спр.18,22-24,26,27 ). Загальна вартість отриманого
відповідачем товару становить 49000,00 грн.

Свої
зобов'язання відповідач виконав частково, перерахувавши позивачу вартість
отриманої сироватки сухої в сумі 48105,00 грн., що вбачається із банківських
виписок, в яких зазначено такі платіжні документи: №856 від09.10.2006 р., №986
від 12.10.2006 р., №1303 від 03.11.2006 р., №1432 від 08.11.2006 р., №1514 від
14.11.2006 р., №2017 від 28.12.2006 р., №2199 від 16.01.2007 р., №2255 від
18.01.2007 р., №2286 від 19.01.2007 р., №2370 від 25.01.2007 р., №2464 від
05.02.2007 р., № 2286 від 08.02.2007 р., №3268 від 22.03.2007 р., №3192 від
22.03.2007 р., №3405 від 29.03.2007 р., №3467 від 30.03.2007 р., №3571 від
05.04.2007 р., №4359 від 01.06.2007 р. ( а.спр.9-17 ).

Таким чином, з
врахуванням часткової оплати  на момент
звернення до суду першої інстанції та прийняття ним рішення залишок боргу
складав 895,00 грн.

Згідно зі ст.
11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки  виникають
із  дій  осіб,
що передбачені актами цивільного законодавства,  а також із дій осіб, що  не
передбачені  цими  актами,
але  за  аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами   виникнення   цивільних
прав  та  обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Правовідносини,
які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими,
виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з
господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є
предметом його регулювання.

У відповідності
із ст. 173 Господарського кодексу господарським визнається зобов'язання, що
виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у
сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один
суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну
дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого
суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у
тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст.
174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати,
зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також
з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом
(ст. 612 ЦК України).

Відповідно до
ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 ЦК України  зобов'язання повинні виконуватись належним
чином  відповідно до умов договору.  Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається за винятком випадків, передбачених законодавством.

Відповідач у
встановлений договором строк своє зобов"язання належним чином не виконав,
у повному обсязі розрахунок не провів. В матеріалах справи відсутні докази, що
свідчать про протилежне.

Із апеляційної
скарги вбачається, що відповідач проти наявності боргу не заперечує.

На думку
апеляційного суду, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу є
обґрунтованими, а тому суд першої інстанції правомірно задовольнив позов у
вказаній частині.

Вимогами
підприємця ОСОБА_1 було також стягнення пені, інфляційних, 3% річних.

З приводу цих
вимог судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

У відповідності
з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Відповідно до
ст. 625 ЦК України  боржник, який
прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний  сплати  суму боргу з урахуванням  встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором,  або
законом.

Згідно з п. 6
ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою
ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності
з приписами Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання  грошових зобов'язань” платники  грошових
коштів  сплачують  на
користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в
розмірі,  що встановлюється  за згодою сторін.  Розмір
пені,  передбачений  даним законом, обчислюється  від
суми  простроченого платежу та не
може перевищувати  подвійної  облікової
ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Слід зазначити,
що сторонами договору встановлена відповідальність за несвоєчасну оплату товару
( п.6.2. ).

Згідно з п. 6
ст. 232 ГК України  нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

На думку
судової колегії, правомірним є застосування судом першої інстанції вказаної
норми.

Місцевий суд
дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про стягнення пені, річних та
інфляційних заявлені правомірно, а тому були правові підстави для їх
задоволення.

Суд першої
інстанції правильно вирішив питання розподілу судових витрат, віднісши їх на
відповідача.

Оскаржене
рішення законне і обґрунтоване.

З приводу
вимоги апеляційної скарги щодо відстрочки виконання рішення слід зазначити
таке.

Згідно з п.6
ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити
або розстрочити виконання рішення.

В апеляційного
суду відсутні підстави вважати, що місцевим судом допущено такі порушення норм
процесуального права, у зв"язку з якими рішення підлягає  скасуванню в будь-якому випадку.

Матеріали
справи свідчать, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не
розглядалось питання можливості надання відстрочки його виконання. Клопотання
про це відповідачем до суду першої інстанції не подавалось. За таких
обставин                        (
застосовуючи аналогію з положеннями ч.3 ст.101 ГПК України ) в апеляційній
інстанції не може розглядатись відповідна вимога ЗАТ "Хмельницька
кондитерська фабрика "Кондфіл".

Водночас судова
колегія наголошує, що відповідач не позбавлений права у порядку ст.121 ГПК
України подати до господарського суду Хмельницької області заяву про відстрочку
виконання рішення.

Доводи
апеляційної скарги не є переконливими.

Підстави для
скасування оскарженого рішення відсутні, його слід залишити без змін, а скаргу
- без задоволення.

Керуючись
ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального
кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення
господарського суду Хмельницької області від 01.02.2008 р. у справі №21/47
залишити без змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства
"Хмельницька кондитерська фабрика "Кондфіл" ( м. Хмельницький )
- без задоволення.

2. Справу
№21/47 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя
Зарудяна Л.О.

судді:

Вечірко І.О

Ляхевич
А.А.

Віддрук. 4 прим.:

-----------------------

1 - до справи

2,3 - сторонам

4 - в наряд