Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2008 року справа №38/391-07

Колегія суддів у складі: головуючого судді В.В.Афанасьєва,

судді А.І.Бухана,

судді О.В.Шевель

при секретарі Парасочці Н.В.,

за участю представників:

позивача           -          Купченко С.В., Ткаченко В.М.

відповідача            -          не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання № 5 Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вхідний № 285Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від 21 січня 2008 року у справі № 38/391-07

за позовом Приватного сільськогосподарського товариства імені Тімірязєва, с. Хрущова Микитівка

до Відкритого акціонерного товариства "Валківський молокозавод", м. Валки

про стягнення 28487,15 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 21 січня 2008 року у справі №38/391-07 (суддя Жельне С.Ч.) позовні вимоги задоволені повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 28487,15 грн. заборгованості за отримане молоко, витрати по сплаті державного мита в сумі 284,87 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Відповідач з даним рішенням господарського суду області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 21 січня 2008 року у справі № 38/391-07. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча відповідно до встановленого законодавством порядку він належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду Харківської області від 21 січня 2008 року у справі № 38/391-07 без змін, вважає його законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню. Разом з тим його уповноважений представник в судовому засіданні повідомив про те, що яких-небудь інших документів, які можуть мати відповідне відношення до розгляду поданої апеляційної скарги у неї немає, і розгляд справи може здійснюватися на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення уповноважених представників позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що 01.01.2007 р. між Приватним сільськогосподарським підприємством ім. Тімірязєва та Відкритим акціонерним товариством «Валківський молокозавод»був укладений договір на закупівлю молока № 2, за умовами якого позивач зобов’язався продавати, а відповідач купувати в 2007 році молоко коров'яче незбиране. Пунктом 3.1. договору від 01.01.2007 р. визначено, що відповідач проводить розрахунки за отримане молоко на протязі 10 діб з дня його отримання.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України обов’язком покупця є сплата певної грошової суми за товар.

Позивач свої зобов'язання за вищевказаним договором в період з січня по червень місяць 2007 року виконав в повному обсязі, натомість відповідач свої зобов'язання по оплаті поставленого товару виконав частково. Так, згідно проведеного сторонами звіряння взаємних розрахунків заборгованість відповідача перед ПСП ім. Тімірязєва станом на 31.05.2007 р. склала 28487,15 грн.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки доказів добровільного погашення заборгованості відповідачем суду не надано, суд першої інстанції визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню як підтверджені належними доказами та такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу судом покладено на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, через що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської області забезпечив додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно дослідив фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Наведені відповідачем у обґрунтування своєї апеляційної скарги доводи не підтверджені матеріалами справи та не відповідають нормам чинного законодавства України. Відповідач за власною ініціативою оформив акт звірки сум дебіторської та кредиторської заборгованості (оригінал якого знаходиться у справі), яким визнав наявність у нього боргу перед позивачем у розмірі 28487,15 гривень, доказів відповідного реагування на заявлену позивачем претензію про необхідність оплати цього боргу та здійснення необхідних в такому випадку заходів не подав. Його заперечення проти існування господарських відносин з відповідачем суперечать наданим позивачем документам

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 21 січня 2008 року по справі № 38/391-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя В.В.Афанасьєв

суддя                     А.І.Бухан

суддя                    О.В.Шевель