донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.05.2008 р.                                                              справа №19/321

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Николенко С.Я., паспорт ВЕ28441, протокол №1 від 21.03.2006року,

від відповідача:

Мацкул Т.Ф., довіреність №09/20-25 від 29.05.2006року

представники Товариства з обмеженою відповідальністю “Алмаз ЛТД” м.Красний Ліман Донецької області, Товариства з обмеженою відповідальністю “Маквуглеводень ЛТД” м.Макіївка Донецької області ,

Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо – торгового підприємства “Донбуднафтопродукт” м.Макіївка Донецької області не з’явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мак-Ойл-Поставка" м.Макіївка

на рішення

господарського суду

Донецької області

від

11.02.2008 року

по справі

№19/321

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мак-Ойл-Поставка" м.Макіївка

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Алмаз ЛТД” м.Красний Ліман Донецької області

Товариства з обмеженою відповідальністю “Маквуглеводень ЛТД” м.Макіївка Донецької області

Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо –торгового підприємства “Донбуднафтопродукт” м.Макіївка Донецької області

Закритого акціонерного товариства "Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк" м.Київ

про

визнання договорів № 70 від 07.06.05 р. та № 49 від 07.06.05р. між ТОВ “Мак-ойл-поставка” та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в особі філії “Кальміуське відділення Промінвестбанку в м.Донецьк”, недійсними; про визнання договору № 1/

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Мак –ойл –поставка” м.Макіївка Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку /закритого акціонерного товариства/ м.Київ в особі філії “Кальміуське відділення Промінвестбанку в м.Донецьк” м.Донецьк, Товариства з обмеженою відповідальністю “Алмаз ЛТД” м.Красний Ліман Донецької області, Товариства з обмеженою відповідальністю “Маквуглеводень ЛТД” м.Макіївка Донецької області, Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо – торгового підприємства “Донбуднафтопродукт” м.Макіївка Донецької області про визнання договорів № 70 від 07.06.05 р. та № 49 від 07.06.05 р. між ТОВ “Мак-ойл-поставка” та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в особі філії “Кальміуське відділення Промінвестбанку в м.Донецьк”, недійсними; про визнання договору № 1/1 від 03.01.05 р. між ТОВ “Мак-ойл-поставка” та ТОВ ВТП “Донбуднафтопродукт” недійсним; стягнення з відповідачів: ТОВ “Алмаз ЛТД” –8 000, 00 грн., ТОВ “Маквуглеводень ЛТД” –27 000,00 грн./арк. справи 3-4, том 1/.

08.02.2008 року позивач звернувся до суду першої інстанції з заявою без номера та без дати, яка зареєстрована господарським судом Донецької області за вх. № 02-41/4021 від 08.02.2008 р., про уточнення та зміну вимог по справі № 19/321 з посиланням на ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій позивач вимагає визнати недійсними: договір застави ПММ № 49 між Позивачем та Відповідачем 1; Кредитний договір № 70 між Позивачем та Відповідачем 1; Договір застави ПММ № 46 між Відповідачем 1 та ПП “Шляхбуд плюс”          ; Кредитний договір № 60 між Відповідачем 1 та ПП “Шляхбуд плюс”, Договір застави плодових насаджень № 111 між Позивачем та Відповідачем 1; Кредитний договір № 162 між Відповідачем 1 та Відповідачем 3; Договір зберігання ПММ між Позивачем та Відповідачем 4; Договір зберігання ПММ між ПП “Шляхбуд плюс” та Відповідачем 4; стягнути кошти з Відповідача 2 ( ТОВ “Алмаз ЛТД” в сумі 15 038,00 грн. з урахуванням ст. 623 ч.1,ч.2,ч.3,ч.4, ст. 625 ч.1,ч.2 ЦК України. В описовій частині заяви позивач заявляє про відмову від заявлених вимог до відповідача 3, не конкретизуючи вимоги від яких відмовляється, та не надаючи обґрунтування відмови від позову./арк. справи 120-121, том3/.

Подану заяву не прийнято до розгляду господарським судом Донецької області, оскільки ані статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, ані іншою нормою Кодексу позивачу не надано право доповнювати позовні вимоги;відмова позивача від позову до відповідача 3 судом не прийнята, тому що позивачем не наведено обґрунтувань заявленої відмови, та доказів, що відмовою не будуть порушені права та охоронювані законом інтереси сторін по справі або інших осіб; відмову заявлено в описовій частині заяви, та не викладено в заключних положеннях.

Рішенням від 11.02.2008року господарський суд Донецької області / головуючий суддя Дучал Н.М., судді ПідченкоЮ.О., Новикова Р.Г./ відмовив у задоволенні позовних вимог. /арк. справи 54-65, том 4/.

Рішення мотивоване тим, що зміст кредитного договору № 70 від 07.06.05 не суперечить нормам Цивільного кодексу України, оскільки укладений з боку позичальника належною особою, директором, в межах повноважень, наданих йому Статутом Товариства, з врахуванням протоколу загальних зборів засновників ТОВ “Мак-Ойл-Поставка”від 03.06.2005 р., в якому засновники ( Ретюнських Р.В. та Ніколенко О.С.) уповноважили директора товариства підписати кредитний договір у сумі до 1000 тис.грн. або в її еквіваленті у доларах США, а також всі необхідні документи з цього питання від імені підприємства, засновниками також постановлено в зв”язку з тим, що ТОВ в цей час потребує додаткових обігових коштів у вигляді банківського кредиту в сумі до 1000 тис. грн. або в дол. США еквівалентній цій сумі, клопотати перед філією “Кальміуське відділення Промінвестбанку в м. Донецьку” про надання банківського кредиту в сумі 1000тис.грн. строком на 24 місяці у вигляді мультивалютної кредитної лінії ( дол. США/грн.) в гривневому еквіваленті для проведення розрахунків з контрагентами на території України, судового рішення про визнання недійсним рішень загальних зборів засновників ТОВ “Мак-Ойл-Поставка”, викладених у протоколі від 03.06.2005 р., позивачем до матеріалів справи не представлено; повноваження особи, що підписала договір з боку кредитора ( банка), підтверджені Статутом Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку ( закрите акціонерне товариство), Положенням про філію “Кальміуське відділення Промінвестбанку в м. Донецьк”, та довіреністю від 08.02.2005 р. факт отримання кредиту підтверджується діями позивача по сплаті процентів за користування кредитом, письмовими зверненнями до Банку (лист №29-11/1 від 29.11.06р., №01-12/1 від 01.12.06р.), рішенням Господарського суду Донецької області від 24.01.2007 р. у справі № 32/419, яке набрало законної сили, рішенням Господарського суду Донецької області від 20.06.2007 р. у справі № 32/169, яке набрало законної сили, одже вимоги позивача про визнання недійсним кредитного договору №70 про відкриття мультивалютної кредитної лінії від 07.06.05р. не підлягають задоволенню. 07.06.2005 р. між позивачем (“Заставодавець”) та відповідачем 1 (“Заставодержатель”) був укладений Договір застави паливно-мастильних матеріалів № 49, згідно витягу № 3999409, наданому реєстратором , до Державного реєстру застав рухомого майна 07.07.2005 р об 11:20 год було внесено запис про заставу № 2162305, який містить дані про заставодавця- ТОВ “Мак-Ойл-Поставка”, код 30102433, заставодержателя - філія „Кальміуське відділення Промінвестбанку в в.Донецьк”, код 21958641, та майно –ПММ на загальну суму 2000100 грн. ( газ 100 тис.л., бензин А-76 –320 тис.л.; бензин А-92 –120 тис.л.; дизпаливо –230 тис.л. ), позивач наполягає, що договір застави є удаваною угодою, але не зазначає, який інший правочин прихований під договором застави паливно-мастильних матеріалів; договір застави є укладеним з моменту досягнення між сторонами згоди зо всіх істотних умов договору даного виду, а доводи позову про фіктивність та удаваність договору спростовуються встановленими судом та оціненими ним доказами, підстав для визнання недійсним договору застави паливно-мастильних матеріалів №49 від 07.06.05р , немає. 03.01.2005 р. між позивачем ( Поклажедавець) та ТОВ ВТП “Донбуднафтопродукт” (Зберігач) був укладений договір зберігання № 1/1, виходячи з умов договору зберігання сторони домовилися про зберігання ПММ в майбутньому, передання ПММ на зберігання у визначених сторонами обсягах є виконанням договору зберігання, а не його укладенням, невиконання сторонами ( або однією зі сторін) договору не тягне недійсність договору, будь-яких підстав, з якими ст. ст. 215, 203 ЦК України пов»язують недійсність договору позивачем до матеріалів справи не представлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Мак –ойл –поставка” м.Макіївка Донецької області в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 11.01.2008року у справі №19/321, залучити згідно ст. 27 Господарського процесуального кодексу України третю особу ПП «Шляхбуд плюс», прийняти до розгляду заяву про уточнення та зміни позовних вимог від 08.02.2008року, прийняти та вивчити докази шахрайства та підробки документів відповідачем1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до розгляду заяву про уточнення та зміну вимог; у порушення ст. ст. 27,38 Господарського процесуального кодексу України не залучив до участі у справі в якості третьої особи ПП «Шляхбуд плюс»та не витребував доказів того, що кредитні кошти отримані позивачем для прикриття недійсного кредитного договору №60. До укладання договору застави №49 від 07.06.2005року, предметом якого були паливно –мастильні матеріали був фальсифікований акт перевірки ПММ від 06.06.2005року. Акт складено з порушенням технічних вимог прийому ПММ; відповідачем 1 суду не надано договір страхування заставних ПММ за договором №49. Тобто, господарський суд Донецької області, на думку скаржника, порушив ст. ст. 22,30,32,33,36,37,38,39,106 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку /закритого акціонерного товариства/ м.Київ в особі філії “Кальміуське відділення Промінвестбанку в м.Донецьк” м.Донецьк вважає рішення господарського суду Донецької області від 11.02.2008року у справі №19/321 законним та обґрунтованим та просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки договори № 70 від 07.06.05 р. та № 49 від 07.06.05 р. між ТОВ “Мак-ойл-поставка” та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в особі філії “Кальміуське відділення Промінвестбанку в м.Донецьк” , договір № 1/1 від 03.01.05р. між позивачем та відповідачем 4 укладені у повній відповідності з чинним законодавством, підстави вважати дані договори недійсними відсутні, стягнення з відповідача суми збитків є необґрунтованим та не підтверджено належними доказами у справі. Позивачем не надано доказів протиправних дій з боку відповідача 2, в матеріалах справи міститься акт звірки між відповідачем 3 та позивачем станом на 01.01.2008року, згідно якого у позивача перед відповідачем 3 є заборгованість.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю “Алмаз ЛТД” м.Красний Ліман Донецької області, Товариства з обмеженою відповідальністю “Маквуглеводень ЛТД” м.Макіївка Донецької області, Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо –торгового підприємства “Донбуднафтопродукт” м.Макіївка Донецької області у судове засідання не з»явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Оскільки ухвалою від 26.03.2008р. сторони були попереджені, що у разі неявки представників сторін у судове засідання, апеляційна скарга буде розглянута за наявними у справі матеріалами, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі матеріалами за відсутності вищезазначених представників відповідачів.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Мак –ойл –поставка” м.Макіївка Донецької області звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з клопотанням №1035 від 12.05.2008року про продовження терміну розгляду апеляційної скарги згідно ст. 102 ГПК України та відкладення розгляду апеляційної скарги у зв’язку з тим, що частина документів знаходиться у матеріалах карної справи №26-27122, вимогою проведення експертизи актів перевірки наявності заставних ПММ та інших документів по карній справі №26-27122, що на думку позивача є підробленими; постанову про відмову у порушенні карної справи стосовно керівників відповідача1 скасовано, матеріали направлені прокурору Ворошиловського району м.Донецька для додаткової перевірки.

Представник Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку /закритого акціонерного товариства/ м.Київ в особі філії “Кальміуське відділення Промінвестбанку в м.Донецьк” м.Донецьк заперечує проти даного клопотання про продовження терміну розгляду та відкладення розгляду справи.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки ст. 102 ГПК України не передбачає право за клопотанням однієї сторони продовження терміну розгляду апеляційної скарги.

За приписами ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня надходження справи разом з апеляційною скаргою в апеляційну інстанцію.

У даному випадку справа розглядається у строки, що передбачені ст. 102 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У клопотанні скаржник пов’язує продовження строку розгляду апеляційної скарги та відкладення розгляду справи з проведенням експертизи, на його думку, підроблених документів; надсиланням матеріалів карної справи №26-27122 прокурору Ворошиловського району м.Донецька для додаткової перевірки, що не було предметом розгляду судом першої інстанції; на момент винесення рішення судом першої інстанції відсутні вироки по кримінальним справам.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом про визнання договорів № 70 від 07.06.05 р. та № 49 від 07.06.05 р. між ТОВ “Мак-ойл-поставка” та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в особі філії “Кальміуське відділення Промінвестбанку в м.Донецьк”, недійсними; про визнання договору № 1/1 від 03.01.05 р. між ТОВ “Мак-ойл-поставка” та ТОВ ВТП “Донбуднафтопродукт” недійсним; стягнення з відповідачів: ТОВ “Алмаз ЛТД” –8 000, 00 грн., ТОВ “Маквуглеводень ЛТД” –27 000,00 грн./арк. справи 3-4, том1/.

Завою про уточнення та зміну вимог по справі №19/321, яка зареєстрована господарським судом Донецької області за вх. № 02-41/4021 від 08.02.2008 р., позивач вимагає визнати недійсним:

-          договір застави ПММ № 49 між Позивачем та Відповідачем 1;

-           кредитний договір № 70 між Позивачем та Відповідачем 1;

-          договір застави ПММ № 46 між Відповідачем 1 та ПП “Шляхбуд плюс”;

-          кредитний договір № 60 між Відповідачем 1 та ПП “Шляхбуд плюс”,

-          договір застави плодових насаджень № 111 між Позивачем та Відповідачем1;

-          кредитний договір № 162 між Відповідачем 1 та Відповідачем 3;

-          договір зберігання ПММ між Позивачем та Відповідачем 4;

-          договір зберігання ПММ між ПП “Шляхбуд плюс” та Відповідачем 4;

-          стягнути кошти з Відповідача 2 ( ТОВ “Алмаз ЛТД” в сумі 15 038,00 грн. з урахуванням ст. 623 ч.1,ч.2,ч.3,ч.4, ст. 625 ч.1,ч.2 ЦК України./арк. справи 120-121, том3/.

Дана заява про уточнення позивних вимог /арк. справи 120-121, том3/ не прийнята судом першої інстанції до розгляду.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до розгляду його заяву про уточнення та зміну позовних вимог, чим порушив вимоги ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не приймаються судовою колегією Донецького апеляційного господарського суду, оскільки спростовуються наступним.

Згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Зміна предмету позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача.

Зміна підстави позову означає зміну обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу до відповідача.

За змістом зазначеної норми ГПК зміна позивачем підстав і предмету позову може мати місце альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива.

Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві.

Тобто, збільшення розміру позовних вимог не може бути пов’язано з пред’явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлось в позовній заяві.

Ані статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, ані іншою нормою Кодексу, позивачу не надано право доповнювати позовні вимоги.

Отже, у разі подання позивачем клопотання або заяви, направленого на одночасну зміну предмету і підстави позову, господарський суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання.

Судом встановлено, що позивач до прийняття рішення по справі подав заяву про уточнення та зміну позовних вимог, яка по суті є доповненням справи додатковими позовними вимогами.

Подана заява обґрунтовано не прийнята до розгляду судом першої інстанції як така, не відповідає приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, предмет позовних вимог у справі №19/321 - визнання договорів № 70 від 07.06.05 р. та № 49 від 07.06.05 р. між ТОВ “Мак-ойл-поставка” та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в особі філії “Кальміуське відділення Промінвестбанку в м.Донецьк”, недійсними; визнання договору № 1/1 від 03.01.05 р. між ТОВ “Мак-ойл-поставка” та ТОВ ВТП “Донбуднафтопродукт” недійсним; стягнення з відповідачів: ТОВ “Алмаз ЛТД” –8 000, 00 грн., ТОВ “Маквуглеводень ЛТД” –27 000,00грн.

Відповідно до статті ст. 215 Цивільного Кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою –третьою, п’ятою та шостою ст.203 Цивільного Кодексу України, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншім актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2)особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ( “Позика”), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним ( ст. 1055 Цивільного кодексу України).

Позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 1056 Цивільного кодексу України).

Відповідно ст. 1051 Цивільного Кодексу України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Як встановлено судом першої інстанції, 07.06.05р. між позивачем та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком /закрите акціонерне товаристов/ укладений кредитний договір №70 про відкриття мультивалютної кредитної лінії./арк. справи 6-9, том1/.

Зазначений договір був укладений з боку позичальника належною особою, директором, в межах повноважень, наданих йому Статутом Товариства, з врахуванням протоколу загальних зборів засновників ТОВ “Мак-Ойл-Поставка” від 03.06.2005 р., в якому засновники ( Ретюнських Р.В. та Ніколенко О.С.) уповноважили директора товариства підписати кредитний договір у сумі до 1000 тис.грн. або в її еквіваленті у доларах США, а також всі необхідні документи з цього питання від імені підприємства. Засновниками також постановлено в зв”язку з тим, що ТОВ в цей час потребує додаткових обігових коштів у вигляді банківського кредиту в сумі до 1000 тис. грн. або в дол. США еквівалентній цій сумі, клопотати перед філією “Кальміуське відділення Промінвестбанку в м. Донецьку” про надання банківського кредиту в сумі 1000тис.грн. строком на 24 місяці у вигляді мультивалютної кредитної лінії ( дол. США/грн.) в гривневому еквіваленті для проведення розрахунків з контрагентами на території України.Судового рішення про визнання недійсним рішень загальних зборів засновників ТОВ “Мак-Ойл-Поставка”, викладених у протоколі від 03.06.2005 р., позивачем до матеріалів справи не представлено.

Повноваження особи, що підписала договір з боку кредитора ( банка), підтверджені Статутом Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку ( закрите акціонерне товариство), Положенням про філію “Кальміуське відділення Промінвестбанку в м. Донецьк”, та довіреністю від 08.02.2005 р.

Як встановлено судом першої інстанції, вільне волевиявлення ТОВ “Мак-ойл-поставка” на отримання кредиту та укладання кредитного договору виражене: у протоколі загальних зборів засновників ТОВ “Мак-ойл-поставка” від 03.06.05 р.; у заяві Товариства до банку від 06.06.2005 р. про надання банківського кредиту у сумі 1000 тис. грн. на строк 24 місяці на проведення розрахунків з контрагентами на території України ( за підписом директора), у клопотанні про видачу банківського кредиту в сумі до 1000 тис.грн. ( за підписом засновників), заявці на одержання кредиту від 02.06.2005 р.( за підписом директора та головного бухгалтера).

Згідно з умовами кредитного договору позивач надає відповідачу кредит, цільовим призначенням якого є поповнення обігових коштів для розрахунків з постачальниками за паливно –мастильні матеріали, обладнання, послуги, агротехніку та агроматеріали, на інші виробничі потреби та розрахунки з кредиторами, шляхом відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії в сумі 197 000, 00 дол. США строком повернення до 06.06.07р.

Кредит надається банком шляхом перерахування валюти кредиту безпосередньо з позичкового рахунку позивача на поточний валютний рахунок відповідача. /п. 3.1./

Позивач свої обов’язки за договором виконав, про що свідчать меморіальні валютні ордера.

Відповідно до ст.35 Господарського процесуального Кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.01.2007 р. у справі №32/419, яке набрало законної сили, встановлено факт укладання кредитного договору та факт видачі кредиту - перерахування банком кредитних коштів позивачу.

Факт отримання Товариством кредиту в сумі, що зазначена в кредитному договорі позивачем не спростовується.

Посилання Позивача на недійсність кредитного договору в зв’язку з відсутністю предмета застави або недійсністю договору застави підставно не прийнято судом першої інстанції до уваги виходячи з того, що кредитний договір є самостійним правочином, який встановлює основне зобов’язання, а договір застави згідно ст.ст. 546,548, 572, 573, 574 ЦК України є правочином щодо забезпечення кредитних зобов’язань.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку відносно того, що вимоги позивача про визнання недійсним кредитного договору №70 про відкриття мультивалютної кредитної лінії від 07.06.05р., укладеного між ТОВ “Мак-ойл-поставка” та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком/закритим акціонерним товариством/, не підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про визнання недійсним Договору застави паливно-мастильних матеріалів № 49 від 07.06.2005 р., що укладений між позивачем (“Заставодавець”) та відповідачем 1 (“Заставодержатель”) судова колегія Донецького апеляційного господарського суду зазначає наступне.

За вимогами ст. 576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Предметом застави може бути майно, яке заставодавець набуде після виникнення застави (майбутній урожай, приплід худоби тощо). Предметом застави товарів в обороті або у переробці можуть бути сировина, напівфабрикати, комплектуючі вироби, готова продукція тощо

Як встановлено судом першої інстанції, 07.06.2005 р. між позивачем (“Заставодавець”) та відповідачем 1 (“Заставодержатель”) був укладений Договір застави паливно-мастильних матеріалів № 49, п.1.1. якого зазначено, що цей договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 70 від 07.06.2005 р. ( а також усіх можливих додаткових угод до нього), укладеного між Заставодержателем та Заставодавцем ( він же позичальник за Кредитним договором), за умовами якого останній зобов”язаний повернути Заставодержателю по 06.06.2007 р. кредит у розмірі 1000 тис.грн., чи кредит у доларах США та/чи 18 % річних за кредитом у нацвалюті ( комісійну плату за управління кредитом у розмірі 0,25 % річних від заборгованості у іноземній валюті та/чи 0,5% річних від заборгованості у нацвалюті), сплатити неустойку, пеню, штрафи), а також відшкодувати Заставодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання Позичальником умов кредитного договору, у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Крім цього, заставою забезпечені інші зобов”язання, що виникають в силу цього договору.

Предметом застави є паливно-мастильні матеріали, що належать Заставодавцю, а саме:

Газ в кількості 100 000л заставною вартістю 175600 грн.

Бензин А-76 в кількості 320 000л заставною вартістю 858000 грн.

Бензин А-92 в кількості 120 000л заставною вартістю 349 800 грн.

Дизпаливо в кількості 230 000л заставною вартістю 616700 грн.

Зазначений договір укладений з боку позичальника належною особою, директором, в межах повноважень, наданих йому Статутом Товариства, з врахуванням протоколу загальних зборів засновників ТОВ “Мак-Ойл-Поставка”від 03.06.2005 р., в якому засновники ( Ретюнських Р.В. та Ніколенко О.С.) уповноважили директора підписати договір застави, а також всі необхідні документи з цього питання від імені підприємства. Засновниками також постановлено надати в заставу в якості забезпечення кредиту майно підприємства –товари в обігу (ПММ в асортименті) на загальну суму 2051,3 тис.грн. Вартість застави визначити спільно з філією “Кальміуське відділення Промінвестбанку в м. Донецьк” при підписанні відповідного договору застави.

Судового рішення про визнання недійсним рішень загальних зборів засновників ТОВ “Мак-Ойл-Поставка”, викладених у протоколі від 03.06.2005 р., позивачем до матеріалів справи не представлено.

Повноваження особи, що підписала договір з боку заставодержателя( банка), підтверджені Статутом Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство), Положенням про філію “Кальміуське відділення Промінвестбанку в м. Донецьк”, та довіреністю від 08.02.2005 р.

Вільне волевиявлення ТОВ “Мак-ойл-поставка” на укладання договору застави паливно-мастильних матеріалів виражене: у протоколі загальних зборів засновників ТОВ “Мак-ойл-поставка” від 03.06.05 р.; у заяві Товариства до банку від 06.06.2005 р. про надання банківського кредиту у сумі 1000 тис. грн. на строк 24 місяці на проведення розрахунків з контрагентами на території України ( за підписом директора), у клопотанні про видачу банківського кредиту в сумі до 1000 тис.грн. ( за підписом засновників), документами, що надавалися банку в підтвердження можливості передання майна ( ПММ) в заставу.

Відповідно до ст. 13 Закону України “Про заставу” договір застави повинен бути укладений у письмовій формі.

Недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне за собою недійсність договору з наслідками, передбаченими законодавством України /ст. 14 Закону України” Про заставу”/

За умовами ст.1051 Цивільного Кодексу України позичальник має право оскаржити договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про визнання договору застави недійсним тим, що договір застави є удаваною угодою.

Відповідно до ст. 235 Цивільного Кодексу України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Факт того, що даний договір є удаваним правочином у розумінні ст. 235 Цивільного Кодексу України не підтверджено матеріалами справи, зокрема, сам позивач не зазначає, який інший правочин прихований під договором застави паливно-мастильних матеріалів.

Посилання позивача на постанову про порушену кримінальну справу №25-21127, в якій є документи в підтвердження відсутності у позивача ПММ, фіктивності та удаваності угоди, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги, оскільки у відповідності до ст.35 ГПК України обов’язковим для господарського суду при вирішенні спору, є вирок суду з кримінальної справи по питаннях чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Наявність ПММ позивач ( при укладенні договорів кредиту та застави) доводив наданими відповідачу1 накладними, що свідчать про придбання позивачем ПММ, договором зберігання № 1/1 від 03.01.2005 р., балансами, звітами про фінансові результати, в тому числі дебіторську та кредиторську заборгованість,та інш.

Відповідно до п. 4.2.1 спірного договору застави - предмет застави (згідно п. 1.2. –ПММ заставною вартістю 2000100 грн.) залишається у володінні і користуванні заставодавця, а відповідно до п. 4.1.8 –до обов’язку заставодця належить здійснення державної реєстрації предмету застави згідно з порядком ведення державного реєстру застав рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.07. 98р. № 1185.

Згідно витягу № 3999409, наданому реєстратором , до Державного реєстру застав рухомого майна 07.07.2005 р об 11:20 год було внесено запис про заставу № 2162305, який містить дані про заставодавця - ТОВ “Мак-Ойл-Поставка”, код 30102433, заставодержателя - філія „Кальміуське відділення Промінвестбанку в в.Донецьк”, код 21958641, та майно –ПММ на загальну суму 2000100 грн. ( газ 100 тис.л., бензин А-76 –320 тис.л.; бензин А-92 –120 тис.л.; дизпаливо –230 тис.л. ).

Крім того, кримінальна справи №25-21127 порушена не за фактом відсутності ПММ, що були предметом застави, а за фактом крадіжки посадовими особами ТОВ “Мак-Ойл-Поставка” та ТОВ ВТП “Донбуднафтопродукт” ПММ, що були предметом застави.

З огляду на викладене, суду першої інстанції прийшов до вірного висновку, що спірний договір застави укладений сторонами у відповідності з вимогами діючого законодавства, підстав для визнання недійсним договору застави паливно-мастильних матеріалів №49 від 07.06.05р , немає.

03.01.2005 р. між позивачем ( Поклажедавець) та ТОВ ВТП “Донбуднафтопродукт” (Зберігач) був укладений договір зберігання № 1/1, згідно п. 1.1. якого поклажедавець передає, а зберігач приймає та зобов”язується зберігати ПММ ( далі-товар). Приймати товар зберігач зобов”язався на підставі накладної. Дію договору встановлено до 31.12.2005 р. До договору зберігання укладено Додаткову угоду № 1 від 30.12.2005 р., якою продовжено дію договору до 31.12.2005 р., та додаткову угоду № 2 від 10.02.2006 р. про зміну вартості послуг за зберігання.

Відповідно ст. 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності може бути встановлений обов'язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.

Договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов'язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем ( ст.. 937 ЦК України).

Зберігач, який зобов'язався прийняти в майбутньому річ на зберігання, не має права вимагати її передання на зберігання. Поклажодавець, який не передав річ на зберігання, зобов'язаний відшкодувати зберігачеві збитки, завдані йому у зв'язку з тим, що зберігання не відбулося, якщо він в розумний строк не попередив зберігача про відмову від договору зберігання ( ст. 939 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що згідно умов договору зберігання сторони домовились про зберігання ПММ в майбутньому. В договорі не зазначено обсяги ПММ, які будуть передаватись ТОВ ВТП “Донбуднафтопродукт” на зберігання.

Звіркою по збереженню МПП згідно договору № 1/1 від 03.01.2005 р., проведеною сторонами договору, встановлено, що станом на 01.01.06 р. залишки ПММ становили 148665 л Бензину А-76, 106232 л –дизпалива. Акт підписано директорами та головними бухгалтерами підприємств.

Бухгалтерською довідкою ТОВ “Мак-ойл-поставка” № 07-04/1 від 07.04.06 р. засвідчено, що в наявності є ПММ, придбані Товариством, які знаходяться на зберіганні на нафтобазі ТОВ ВТП “Донбуднафтопродукт” в обсязі 89489 л Бензину А-76, Дизпаливо в обсязі 117558 л , на загальну суму 627 999,79 грн.

Пунктом 2.2.1 договору зберігання №1/1 передбачено, що зберігач має право користуватись переданим йому на зберігання товаром з наступним відшкодуванням у узгоджені сторонами строки, а також зупиняти видачу товару, що знаходиться у нього на зберіганні при несвоєчасній оплаті послуг зберігання./п.2.2.2 договору/.

Судом першої інстанції встановлено, що вирок суду по кримінальній справі стосовно колишніх керівника та головного бухгалтера ТОВ “Мак-ойл-поставка”, чи ТОВ ВТП “Донбуднафтопродукт” за фактом недостовірності даних відображених у первинних документах, фінансових та бухгалтерських документах, що складалися при підписанні договору зберігання № 1/1, відсутній.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що невиконання сторонами умов договору зберігання № 1/1 не тягне за собою визнання його недійсним, а також не тягне за собою визнання недійсним кредитного договору №70 та договору застави №49.

Предмет позову –стягнення з ТОВ ”Алмаз ЛТД” 8 000, 00 грн. збитків, які були перераховані без договорів, а саме: 5000,00грн. –фінансова допомога на купівлю молока; 3000,00грн. - погашення боргів по провадженню справ в юстиції по боргам ТОВ “Алмаз ЛТД” та стягнення 27000,00грн. збитків з ТОВ “Маквуглеводень ЛТД” , які перераховані 05.05.2006року з поточного рахунку позивача за ПММ, які позивач не отримував.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами відсутні договірні відносини. Тому суд першої інстанції обґрунтовано застосував положення глави 82 Цивільного кодексу України.

Стаття 1166 Цивільного Кодексу України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в платіжному дорученні № 32 від 15.06.2004 р. на суму 5 000,00 грн., зазначено призначення платежу: “перераховується фінансовий займ для закупівлі молока, без ПДВ, згідно рахунку № б/н від 15.06.2004 р.; отримувач ТОВ “АлмазЛТД”.

Тобто, дана сума перерахована не як фінансова допомога.

З копії реєстру електронних платіжних документів за 27.05.05 р., в якому наявна копія електронного платіжного документу № 2 на суму 3000,00 грн., платник ТОВ “Мак-ойл-поставка”, отримувач ВДВС Краснолиманс місц.УЮ, призначення платежу: “погашення боргів по провадженню юстиції ПИС б/н від 27.05.05 р.”

Доказів, які б доводили факт відносності цього платежу до ТОВ “Алмаз” ЛТД, позивачем до матеріалів справи не представлено.

З копії реєстру електронних платіжних документів за 05.05.2006 р., в якому наявна копія електронного платіжного документу № 492 на суму 27 000,00 грн., платник ТОВ “Мак-ойл-поставка”, отримувач ТОВ “Маквуглеводень”, призначення платежу: “оплата за ПММ згідно рах. Б/н від 05.05.06 р., в т.ч. ПДВ 4500,00 грн.”

З акту звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.08 р., відповідно якого ТОВ “Мак-ойл-поставка” було отримано від ТОВ “Маквуглеводень” за платіжним дорученням № 1 від 30.06.2006 р. - 10 600,00 грн., призначення платежу: “за ПММ рах.б/н від 29.06.2006р.”, та за платіжним дорученням 0007 від 28.12.2005 р. –20 000,00 грн., призначення платежу: “за ПММ рах.б/н від 28.12.2005 р.”. На підтвердження зазначеного додав копії платіжних доручень.

В результаті звірки боргових зобов’язань станом на 01.01.2008 р., згідно акту звірки, борг рахується за ТОВ “Мак-ойл-поставка” в сумі 3 600,00 грн.

Оскільки позивачем не наведено наявності у нього шкоди з вини відповідачів; протиправної поведінки заподіювача шкоди; причинного зв’язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вини, в тому числі доведеності в судовому порядку вини Товариства з обмеженою відповідальністю “Алмаз ЛТД” м.Красний Ліман Донецької області та/чи вини Товариства з обмеженою відповідальністю “Маквуглеводень ЛТД” м.Макіївка Донецької області, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в цій частині у задоволенні позовних вимог.

Доводи скаржника судовою колегією не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на скаржника.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 53, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Відновити строк на подання апеляційної скарги.

Рішення господарського суду Донецької області від 11.02.2008року у справі №19/321 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Мак – ойл –поставка” м.Макіївка Донецької області –без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 8 прим.

1-позивачу

2-5відповідачам

6-у справу

7-ГСДО

8-ДАГС