СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"13"
березня 2008 р.

справа
№ 20-8/212-7/046

За
позовом          Відкритого акціонерного
товариства “Янтар”

(65031, місто Одеса, вул. Новомосковська дорога, 21)

до
відповідача          Суб`єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про          стягнення заборгованості по
дистриб`юторській угоді в розмірі 53963,27грн., з яких: 52203,30 грн. -основний
борг, 1759,97 грн. -штрафні санкції,

за
зустрічним          Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

позовом          АДРЕСА_1

до
відповідача          Відкритого акціонерного товариства
“Янтар”

(65031, місто Одеса, вул. Новомосковська дорога, 21)

про          стягнення грошових коштів, сплачених
по договору № 34 від 06.03.2006 в розмірі 36876,60 грн. та збитків в сумі
8805,22 грн., в сього 45681,82 грн.

Суддя Г.П. Ілюхіна

Представники сторін:

від позивача за
зустрічним позовом:                    не з'явився;

від
відповідача за зустрічним позовом:                    ОСОБА_1., паспорт НОМЕР_1,

Суть
спору:

19.07.2006
(вх.№1556) Відкрите акціонерне товариство “Янтар” (далі - позивач) звернулось
до господарського суду міста Севастополя з позовом до Суб`єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1(далі - відповідач) про стягнення заборгованості по
дистриб`юторській угоді в розмірі 53963,27грн., з яких: 52203,30 грн. -основний
борг, 1759,97 грн. -штрафні санкції.

Ухвалою
судді Ткаченко М.І. від 24.07.2006 порушено провадження по справі (арк.с. 2).

15.08.2006
(вх.№ 1818) Суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1звернулась до
господарського суду м. Севастополя з зустрічним позовом до Відкритого
акціонерного товариства “Янтар” про стягнення грошових коштів, сплачених по
договору № 34 від 06.03.2006 в розмірі 36876,60 грн. та збитків в сумі 8805,22
грн., всього 45681,82 грн., з посиланням на статті 678, 688 Цивільного кодексу
України (арк.с.34-41).

Зустрічний
позов мотивований тим, що при підготовці отриманої від Продавця продукції до
реалізації було встановлено, що термін придатності Продукції закінчився, тому
цей товар не підлягав реалізації, про що ОСОБА_1. повідомила Продавця; факт
недоброякісності Продукції підтверджується Приписом Державного департаменту
ветеринарної медицини № 12/06-01, Актом Державно інспекції ветеринарної
медицини від 12.06.2006, Рішенням начальника Управління ветеринарної медицини в
м. Севастополі № 02-15/11-2.

16.08.2006
ухвалою суду зустрічний позов прийнятий для спільного розгляду з первісним
позовом (арк.с. 51).

20.11.2006
ухвалою суду провадження по справі зупинено до вирішення господарського спору
по справі №20-9/251 за адміністративним позовом
Відкритого акціонерного товариства “Янтар” до Управління ветеринарної
медицини у м. Севастополі  про скасування
рішення № 02-15/11-2 від 15.06.2006 в частині висновку “строк придатності якого
на момент отримання ПП Волковой сплинув (згідно ГОСТ 7616-85)” (арк.с. 91-92).

Розпорядженням
голови суду № 16 від 16.02.2007 у зв'язку з призначенням судді Ткаченко М.І. на
посаду судді Севастопольського апеляційного господарського суду на підставі
Указу Президента України від 06.02.2007 № 82/2007 та з метою дотримання строків
розгляду справ справа передана до провадження судді Ілюхіній Г.П.
(арк.с.93-95).

22.02.2007
ухвалою суду заяву прийнято до провадження суддею Ілюхіною Г.П., їй привласнено
№ 20-8/212-7/046 (арк.с.96-97).

13.07.2007
(вх.№ 23299) на адресу господарського суду м. Севастополя надійшло клопотання
ОСОБА_1. про поновлення провадження по справі № 20-8/212-7/046 у зв'язку з
розглядом Севастопольським апеляційним господарським судом апеляційної скарги
на постанову господарського суду м. Севастополя від 16.01.2007 по справі №
20-9/251 (арк.с.98-104).

01.08.2007
ухвалою суду провадження по справі поновлено в порядку частини третьої статті
79 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою суд поновлює
провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення
(арк.с.106-107).

20.08.2007
ухвалою суду провадження по справі № 20-8/212-7/046 зупинено в порядку частини
першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України до розгляду
Вищим адміністративним судом України пов'язаної з нею справи № 20-9/251 за
клопотанням позивача (арк.с. 111-113, 116, 118-119).

Позивач
за первісним позовом не надав належних та допустимих доказів прийняття
касаційної скарги Вищим адміністративним судом України на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.04.2007 по справі №
20-9/251, судом встановлено, що справа № 20-9/251 знаходиться в архіві  господарського суду міста Севастополя, до
Вищого адміністративного суду України не направлялась, що свідчить про те, що
касаційна скарга до розгляду не прийнята.

04.02.2008
ухвалою суду провадження по справі поновлено в порядку частини третьої статті
79 Господарського процесуального кодексу України (арк.с.123-124).

21.02.2008
ухвалою суду строк вирішення спору по справі продовжений до 21.03.2008 в
порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України
(арк.с.130-131).

Строк
вирішення спору по справі продовжувався, розгляд справи відкладався,
провадження по справі зупинялось та поновлювалось в порядку статей 69, 77, 79
Господарського процесуального кодексу України.

В
відзиві та доповненні на відзив на зустрічну позовну заяву (вх.№№27001, 28627)
позивач зустрічні позовні вимоги не визнав по мотивам, викладеним в них,
основні з яких полягають в тому, що до зустрічної позовної заяви не додані
документи, на яких вона ґрунтується, відповідачем не заперечувався факт
отримання продукції, так як ним підписано видаткову накладну № 483 від
09.03.2006 на загальну суму 85079,90 грн., чим підтвердив належну якість
отриманого по накладній товару; передана відповідачу продукція має документи,
які належним чином підтверджують його якість та безпеку; відповідачу була
передана продукція належної якості та у межах терміну придатності для
реалізації, вважає, що при складанні Акту та Рішення уповноваженого органу
ветеринарної медицини допущено фактичну помилку, оскільки на момент їх
складання Продукція  вже була зі строком
реалізації, який сплинув, але на момент передачі ОСОБА_1.  -09.03.2006 Продукція була відвантажена
належної якості та з належним строком реалізації, з посиланням на пункт 8.4
Угоди,  статті 679, 680 Цивільного
кодексу України, статтю 5 Закону України „Про якість та безпеку харчових
продуктів і продовольчої сировини”; просить в задоволенні зустрічного позову
відмовити (арк.с.54-55, 67-68).

Позивач
за первісним позовом явку уповноважених представників в судові засідання
20.08.2007, 21.02.2008, 13.03.2008 не забезпечив, вимоги ухвал суду від
01.08.2007, 04.02.2008, 21.02.2008 не виконав, витребуваних документів та
доказів не надав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

Чинне
законодавство не обмежує коло представників юридичної особи при розгляді
справи, документи, що підтверджують поважну причину відсутності представника
позивача, та документи, що підтверджують прийняття касаційної скарги Вищим
адміністративним судом України на постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду від 11.04.2007 по справі № 20-9/251, суду не надані.

Статтею
22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони
зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами,
виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої
сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження
всіх обставин справи.

Поведінка
позивача є зловживанням правами.

Справа
розглядається за наявними матеріалами в порядку статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, оскільки відсутність представника позивача не
перешкоджає розгляду спору по суті, тому що матеріали справи в повній мірі
характеризують правовідносини сторін.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши
надані докази, заслухавши пояснення представника відповідача за
первісним позовом, суд -

в с т а н о в и в:

З`ясовані
наступні обставини:

26.11.2001
ОСОБА_1зареєстрована Ленінською районною державною адміністрацією м.
Севастополя в якості Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи, про
що зроблено запис в журналі реєстрації підНОМЕР_2(арк.с.47).

06.03.2006
між ВАТ „Янтар” (Продавець) та СПД-ФО ОСОБА_1(Дистриб'ютор) укладено
Дистриб'юторську угоду № 3/4, згідно з якою продавець поставляє на підставі
Замовлень Дистриб'ютора, прийнятих Продавцем до виконання, та передає у
власність Дистриб'ютору Продукцію, а Дисторибютор приймає та здійснює оплату
Продукції в порядку та на умовах цієї Угоди (арк.с.8-14, 17).

Згідно
пункту 2.1 Угоди Продукція повинна відповідати за якістю стандартам, технічним
умовам, вимогам законодавства України щодо якості Продукції, а також
відповідати даним, вказаним в документах, що додається до Продукції.

Відповідно
до пункту 3.1 Угоди тара і упаковка повинні відповідати вимогам стандартів,
технічним умовам, вимогам інших нормативних документів.

Пунктами
4.1, 4.2 Угоди встановлено, що Дистриб'ютор отримує Продукцію за цінами,
зазначеними у офіційному прайс-листі Продавця (Додаток № 2) до цієї Угоди;
дистриб'ютор здійснює оплату поставленої продукції шляхом безготівкового
перерахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця в розмірі, що
дорівнює вартості Продукції на 35-ий календарний день з моменту отримання
Продукції.

Згідно
пункту 9.3 Угоди, за прострочення оплати партії продукції, Дистриб'ютор сплачує
на користь Продавця неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової
ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, за кожен
день прострочення оплати партії Продукції. Пеня розраховується від суми
простроченої оплати за партію Продукції.

На
виконання Угоди позивачем поставлено відповідачу Продукцію: сир плавлений
„Голландський”, „Особливий”, „Міський”, „Ласуня з беконом”, Ювілейний”,
„Янтар”, „Ласуня”, „Ласуня з укропом”, „Шоколадний”, „Дружба” п/стак, „Ласуня з
паприкою”, „Гамбринус”, „Дружба” та „твердий сичужний „Голландський
брусковий” виробництва ВАТ „Янтар” на загальну суму 89203,30 грн., що
підтверджується видатковими накладними № 481 від 09.03.2006 у кількості 1990,00
кг на суму 2923,40 грн., № 482 від 10.03.2006 у кількості 1200,00 кг на суму
1200,00 грн., № 483 від 09.03.2006 у кількості 5004,7 кг на суму 85079,90
грн.  (арк.с.15-16).

Отримана
продукція відповідачем оплачена частково платіжними дорученнями № 105 від
09.06.2006 на суму 400,00 грн., № 82 від 21.04.2006 ан суму 20000,00 грн., № 92
від 11.05.2006 на суму 7000,00 грн., № 170 від 24.05.2006 на суму 5000,00 грн.,
№ 97 від 26.05.2006 на суму 5000,00 грн., а всього в сумі 41000,00 грн.,
залишок заборгованості відповідача перед позивачем по оплаті отриманої
продукції складає 52203,30 грн., що підтверджується Актом звірки за
01.01.2006-26.05.2006 (арк.с.18, 62-64).

12.06.2006
Управлінням ветеринарної медицини в місті Севастополі складено Акт , в якому
зазначено, що при перевірці у третьої особи в наявності знаходився сир „твердий
сичужний „Голландський брусковий” виробництва ВАТ „Янтар” у кількості 5004,7
кг, виготовлений 30.09.2001 року, 28.09.2003 року, 29.09.2003 року та на який
видано ветеринарне свідоцтво Ф № 2 к-15 № 722765 від 09.03.2006 року Одеським
державним департаментом ветеринарної медицини та якісне свідоцтво № 39 від
09.03.2006 року ВАТ „Янтар” (арк.с.40).

12.06.2006
приписом Державного інспектора ветеринарної медицини в м.Севастополі № 12/06-1
встановлено факт зберігання у холодильній камері, яка орендується суб`єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1. по АДРЕСА_2, продукту тваринного
походження, а саме: сир „твердий сичужний „Голландський брусковий” виробництва
ВАТ „Янтар” у кількості 5004,7 кг виготовлений 30.09.2001 року, 28.09.2003
року, 29.09.2003 року, термін придатності якого
на момент отримання суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1. збіг
(згідно з ГОСТ 7616-85); предписано заборонити реалізацію, переміщення та
переробку сиру „твердого сичужного „Голландського брускового” у кількості
5004,7 кг; розглянути питання про подальше використання вищезазначеної
продукції (арк.с.39).

15.06.2006
Начальником управління ветеринарної медицини в м. Севастополі постановлено
рішення про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше
використання неякісної та небезпечної продукції № 02-15/11-2 згідно з яким сир
„твердий сичужний „Голландський брусковий” виробництва ВАТ „Янтар” у кількості
5004,7 кг, виготовлений 30.09.2001 року, 28.09.2003 року, 29.09.2003 року
визнано небезпечним. Рішення було направлено на адресу ВАТ „Янтар” 26.06.2006
(арк.с.41, 42).

26.06.2006
вих.№ 8 СПД-ФО ОСОБА_1. на адресу ВАТ „Янтар” направлено лист з вимогою забрати
сир голландський, поставлений 09.03.2006 по накладній № 483 на ПП ОСОБА_1. м.
Севастополь з терміном реалізації, що закінчився, та відшкодувати послуги по
його зберіганню (арк.с.61).

11.08.2006
Аудиторською фірмою „Лави-аудит” складено аудиторську довідку № 126-06, згідно
з якою, збитки, заподіяні СПД-ФО ОСОБА_1. у зв'язку з поставкою неякісного
товару склали: витрати, пов'язані зі зберіганням товару, - 1715,23 грн.,
неотриманий прибуток -7089,99 грн., а всього -8805,22 грн. (арк.с.43-46).

16.01.2007
постановою господарського суду міста Севастополя по адміністративній справі №
20-9/251 за адміністративним позовом ВАТ „Янтар” до  Управління ветеринарної медицини у міста
Севастополі, третя особа Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1про   скасування окремих положень рішення, позовні
вимоги задоволені, скасовано окреме положення рішення Управління ветеринарної
медицини у міста Севастополі № 02-15/11-2 від 15.06.2006: а саме, в пункті 1
частини першої рішення висновок - “строк придатності якого на момент отримання
ПП ОСОБА_1сплинув (відповідно ГОСТ 7616-85)”, постановлено ВАТ “Янтар”  з Державного бюджету України державне мито в
розмірі 3,40 грн., яке сплачено платіжним дорученням № 1821 від 26.10.2006
(арк.с.133-134).

11.04.2007
постановою Севастопольського апеляційного господарського суду по справі №
20-9/251 рішення господарського суду міста Севастополя від 16.01.2007 по
зазначеній справі скасовано, в задоволенні позову відмовлено (арк.с.99-104).

В
ході апеляційного розгляду справи № 20-9/251 встановлено наступне:

09.03.2006
року відкрите акціонерне товариство „Янтар”, у виконання умов
дистриб`юторського договору № 3/4 від 06.03.2006 року, поставило суб`єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1. товар-сир твердий „Голландський” 45% у
кількості 5004,7 кг, що підтверджується податковою накладною № 483 та
товарно-транспортною накладною від 09.03.2006 року, підписаних сторонами та
скріплених печатками.

12.06.2006
року робітниками Управління ветеринарної медицини в місті Севастополі було
проведено перевірку складських приміщень за адресою: м.Севастополь, АДРЕСА_2,
які використовуються суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1. Перевіркою
встановлено факт зберігання сирів твердих в асортименті з порушенням
санітарно-ветеринарних правил.

За
результатами перевірки було складено акт від 12.06.2006 року, в якому
зазначено, що при перевірці у третьої особи в наявності знаходився сир „твердий
сичужний „Голландський брусковий” виробництва ВАТ „Янтар” у кількості 5004,7
кг, виготовлений 30.09.2001 року, 28.09.2003 року, 29.09.2003 року та на який
видано ветеринарне свідоцтво Ф № 2 к-15 № 722765 від 09.03.2006 року Одеським
державним департаментом ветеринарної медицини та якісне свідоцтво № 39 від
09.03.2006 року ВАТ „Янтар”.

На
підставі матеріалів перевірки Управління ветеринарної медицини в м.Севастополі
15.06.2006 року було прийнято рішення № 02-15/11-2 згідно з яким сир „твердий
сичужний „Голландський брусковий” виробництва ВАТ „Янтар” у кількості 5004,7
кг, виготовлений 30.09.2001 року, 28.09.2003 року, 29.09.2003 року визнано
небезпечним.

В
тексті рішення зазначено, що перевіркою від 12.06.2006 року та приписом
Державного інспектора ветеринарної медицини в м.Севастополі від 12.06.2006 року
№ 12/06-1 встановлено факт зберігання у холодильній камері, яка орендується
суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1. по АДРЕСА_2, продукту тваринного
походження, а саме: сир „твердий сичужний „Голландський брусковий” виробництва
ВАТ „Янтар” у кількості 5004,7 кг виготовлений 30.09.2001 року, 28.09.2003
року, 29.09.2003 року, термін придатності якого
на момент отримання суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1. збіг
(згідно з ГОСТ 7616-85).

Зазначені
обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами під час розгляду
справи не спростовані.

Як
вбачається з якісного свідоцтва № 39, виданого 09.03.2006 року виробником сиру
- ВАТ „Янтар” (а.с.10), строк реалізації сиру твердого „Голандського” становить
30 днів з дня видачі якісного посвідчення, дати виробництво сиру вказана
28.09.-15.10. без зазначення року.

Як
вбачається з ярликів на ящиках упаковки сиру, поставленого позивачем суб`єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1. дати виготовлення сиру зазначені наступні:
29.09.2001 року, 30.09.2001 року, 15.10.2002 року, 28 та 29.09.2003 року.

Відповідно
до вимог пункту 2.4 ГОСТ 76168/85 сири мають випускатись для реалізації у віці
не менш як 60 днів (для „Голандського брускового”).

За
таких обставин, судова колегія вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги
та зазначення в оскаржуваному рішенні Управління ветеринарної медицини в
м.Севастополі від 15.06.2006 року № 02-15/11-2 про те, що строк придатності
сиру отриманого суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1. збіг на момент
його отримання 09.03.2006 року навіть, якщо припустити, що сир був виготовлений
у 2005 році.

Із
змісту ветеринарного свідоцтва форми № 2 к-15 № 722765 (оригінал якого залучено
до матеріалів справи) не вбачається дати, або зазначення періоду, протягом
якого позивачем було виготовлено сир. Зазначене свідоцтво, видане 09.03.2006
року, підтверджує те, що сир вивезено позивачем з населеного пункту
-благополучного від заразних хвороб тварин, автомобільним транспортом,
специфікація № 481, 483 від 09.03.2006 року.

Посилання
суду першої інстанції про те, що суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1.
не надано доказів, підтверджуючих те, що на момент отримання сиру він був
належної якості, судовою колегією визнані помилковими, зробленими без належної
оцінки вищезазначених доказів про строк виготовлення сиру від чого залежить
його якість згідно вимог пункту 2.4 ГОСТ 7616/85.

Спір
виник в зв`язку з тим, що  відповідач, на
думку позивача, не виконав своєчасно зобов`язання по оплаті отриманої продукції
по Дистриб'юторській угоді № 3/4 від 06.03.2006, у зв'язку з чим його
заборгованість по зазначеній Угоді складає 52203,30 грн.

Позивачем
на суму простроченої заборгованості нараховані штрафні санкції в сумі 1759,97
грн., з посиланням на пункт 9.3 Угоди.

Відповідач
вважає, що має право відмовитись від Угоди та вимагати повернення сплаченої
суми та збитків в сумі 8805,22 грн., які вона понесла при зберіганні неякісної
продукції.

Правовідносини
сторін регулюються статтями 3, 13, 15, 16, 22, 614, 678, 679, 680 Цивільного
кодексу України, статтею 224 Господарського кодексу України.

Згідно
зі статтею 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного
законодавства, зокрема, є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно
до статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не
допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а
також зловживання правом в інших формах; не допускаються використання цивільних
прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним
становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Згідно
зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна  особа
має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Кожна
особа має право на захист свого
інтересу,  який  не суперечить загальним засадам цивільного
законодавства.

Кожна
особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Серед способів захисту
цивільних прав та інтересів, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

Суд
може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Суд
може відмовити у захисті цивільного права та
інтересу особи  в разі порушення
нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Статтею
22 Цивільного кодексу України
передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової
шкоди та визначено збитки як втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права.

Відповідно
до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин,
який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушені.

Під
збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона
одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил
здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для
визначення підстав застосування такої міри відповідальності як стягнення
збитків (шкоди) суду необхідно з'ясувати наявність всіх елементів складу
цивільного правопорушення: протиправної поведінки, розміру збитків, причинного
зв'язку між протиправною поведінкою боржника і збитками, вину боржника.
Звільнення боржника від відповідальності у вигляді збитків за невиконання або
неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань безпосередньо пов'язано з
наявністю чи відсутністю вище вказаних елементів, що утворюють склад цивільного
правопорушення.

При
цьому кредитор не повинен доводити вину боржника у порушенні зобов'язання;
натомість на нього покладено обов'язок доведення   факту невиконання або неналежного виконання
зобов'язання боржником, розміру завданих збитків та прямого причинного зв'язку
між порушенням зобов'язання та завданими збитками.

Відсутність
своєї вини у порушенні зобов'язання доводить особа, яка вчинила таке порушення
( частина 2 статті 614 Цивільного кодексу України).

Згідно
зі статями 678, 679, 680 Цивільного кодексу України, у разі істотного порушення
вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків,
усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу,
недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення)
покупець має право за своїм вибором, зокрема: відмовитися від договору і
вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Продавець
відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до
передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Якщо
продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його
недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві
внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій
третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Покупець
має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару за умови, що недоліки
виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором
або законом.

Строк
для виявлення недоліків товару, що перевозився або був відправлений поштою,
обчислюється від дня одержання товару в місці призначення.

Покупець
має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару, на який встановлений
строк придатності, якщо вони виявлені протягом строку придатності товару.

Якщо
недоліки товару виявлені покупцем після спливу гарантійного строку або строку
придатності, продавець несе відповідальність, якщо покупець доведе, що недоліки
товару виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього
моменту.

Згідно
зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового
процесу.

Господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини
справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно
до частини другої статті 35 Господарського процесуального кодексу України,
факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

При
вищезазначених обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ВАТ “Янтар”
до СПД-ФО ОСОБА_1. про стягнення заборгованості по дистриб`юторській угоді в
розмірі 53963,27грн., з яких: 52203,30 грн. - основний борг, 1759,97 грн.
-штрафні санкції не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги суд
вважає такими, що підлягають задоволенню повністю в сумі 45681,82 грн., з яких:
52203,30 грн. -основний борг, 1759,97 грн. -штрафні санкції, так як рішенням по
справі № 20-9/251 підтверджено факт отримання ОСОБА_1. Продукції строк
реалізації якої сплинув на дату його отримання.

Доводи,
мотиви, обґрунтування позивача за первісним позовом спростовуються наданими
доказами і рішенням суду по справі № 20-9/251, яке набрало законної сили
11.04.2007.

У
випадку скасування постанови Севастопольського апеляційного господарського суду
від 11.04.2007 по справі № 20-9/251 в касаційному порядку, позивач вправі
звернутись з заявою в порядку статей 112-114 Господарського процесуального
кодексу України.

Витрати
відповідача - позивача за зустрічним позовом на оплату державного мита та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу суд покладає на
позивача -відповідача за зустрічним позовом, відповідно до статей 44, 49
Господарського процесуального кодексу України.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 3, 13, 15, 16, 22, 614, 678, 679, 680
Цивільного кодексу України, статтею 224 Господарського кодексу України,
статтями 33, 34, 35, 44, 49, 60, 69, 75, 77, 79, 82-85, 90 Господарського
процесуального кодексу України,  суд, -

Вирішив:

1.          В задоволенні позову Відкритого
акціонерного товариства “Янтар” до Суб`єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1про стягнення заборгованості по дистриб`юторській угоді в розмірі
53963,27грн., з яких: 52203,30 грн. -основний борг, 1759,97 грн. -штрафні
санкції відмовити повністю.

2.          Зустрічний позов задовольнити повністю.

3.          Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства “Янтар” (65031,
м. Одесса, вул. Новомосковська дорога, 21, ідентифікаційний код  00446724, п/р 7808 в ОФ ПУМБ м.
Одеси, МФО 328191) на
користь Суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1,
індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_3, п/р НОМЕР_4, НОМЕР_5в банку
„Фінанси та кредит”, МФО 384812) грошові кошти, сплачені по договору № 34
від 06.03.2006 в розмірі 36876,60 грн. та збитки в сумі 8805,22 грн., державне
мито в сумі 456,81 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 118,0 грн.

Наказ видати  після набрання рішенням законної сили.

Суддя
Г.П. Ілюхіна

Рішення оформлено і
підписано,

в порядку ст. 84 ГПК
України

18.03.2008