ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"02" квітня 2008 р.

Справа
№  4/54

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді Хилька Ю.І.,розглянувши матеріали справи № 4/54

за позовом:
відкритого акціонерного товариства "Гідросила", 25006,                  м. Кіровоград, вул.
Братиславська, 5,

до
відповідача: фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,
АДРЕСА_1,

про
стягнення 18 300, 00 грн., -

За
участю представників сторін:

від
позивача - Депутатов В.В., довіреність № 04-4/5-972 від 27.03.2008 року;

від
відповідача - участі не брали. Про час та місце розгляду справи сторони
належним чином повідомлені у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України.

Згідно
із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є
адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її імені. До повноважень господарських судів не
віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця
проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи
інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються
господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу,
наявними в матеріалах справи. Водночас, законодавство України, в тому числі
Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі,
зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони у справі
(якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із ст. 93
Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в
позовній заяві чи інших процесуальних документах. В разі коли фактичне
місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин
не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю
юридичну особу.

Судом
було надіслано процесуальні документи за адресою відповідача, зазначеною у
позовній заяві (АДРЕСА_1) та за місцем можливого перебування відповідача
(АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3), однак поштові відправлення повернуто до суду з
відміткою установи поштового зв'язку про відсутність відповідача за зазначеними
адресами. За повідомленням Реєстраційної палати Кіровоградської міської ради №
227 від 29.02.2008 року ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців по м. Кіровограду не зареєстрований. Відповідач несе
відповідальність за всі можливі наслідки неподання відомостей стосовно змін
свого місцезнаходження, оскільки згідно правил статті 19 Закону України „Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” юридичні
особи зобов'язані подавати відомості стосовно змін свого місцезнаходження
державному реєстратору.

Примірники
повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками “адресат вибув”, “адресат відсутній” і т.п. можуть
вважатись належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо
повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом обов'язку щодо
повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних
процесуальних дій.

СУТЬ
СПОРУ:

Подано
позов про стягнення із фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1.
заборгованості яка виникла в результаті невиконання ним зобов'язання по
поставці редукторів А-400-25 без двигунів в кількості 2 одиниць на загальну
суму 18300 грн. враховуючи ПДВ на користь відкритого акціонерного товариства
"Гідросила", 25006, м. Кіровоград, вул. Братиславська, 5.

Відповідач
відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не подав, позовні
вимоги не заперечив, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні
не скористався.

Підстави
для відкладення розгляду справи у відповідності до ст. 77 ГПК України відсутні.

На
підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справу
розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
справу за наявними в ній матеріалами, заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні
вимоги обґрунтовано наступним.

За
пропозицією суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (відповідач по справі)
згідно до наданого ним рахунка № 0504 від 04.05.2007 року ВАТ “Гідросила” м.
Кіровоград (позивач по справі) з метою придбання редукторів А-400-25 без двигунів
в кількості 2 одиниць проведено перерахування коштів в сумі 18300 грн. на
розрахунковий рахунок відповідача платіжним дорученням № 5291 від 31.07.2007
року та № 6284 від 05.09.2007 року.

Вважаючи
свої дії такими що відповідають приписам ст. 641 ЦК України про укладення
договору за пропозицією, позивач просить застосувати до правовідносин положення
глави 54 ЦК України, які регулюють взаємовідносини за договором
купівлі-продажу. Клопотанням від 25.03.2008 року позивач в порядку ст. 22 ГПК
України просив витребувати у відповідних органів відомості про наявність у
відповідача нерухомого майна, автомобільного транспорту, земельної частки.

Проаналізувавши
правовідносини між учасниками спору та надавши їм правову оцінку, господарський
суд приходить до переконання, що позовні вимоги не є обґрунтованими, в позові
необхідно відмовити  повністю. Такий
висновок господарський суд робить на підставі наступного.

В
порушення вимог ст. 208 ЦК України за приписом якої у письмовій формі належить
вчиняти:

1)
правочини між юридичними особами;

2)
правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених
частиною першою статті 206 цього Кодексу;

3)
правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів,
передбачених частиною першою статті 206 ЦК Кодексу;

4)
інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Згідно
до положень ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми
правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім
випадків, встановлених законом.

Заперечення
однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин
може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими
доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Якщо
правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання
вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а
друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання,
такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

При
цьому господарським судом враховуються положення ст. 33 ГПК України про те, що
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази
подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно
до ч. 1 ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в
Україні” підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первісні
документи, які фіксують здійснення господарських операцій. Первинні документи
повинні бути складені під час здійснення господарських операцій, а якщо це
неможливо-безпосередньо після її закінчення.

Господарським
судом не приймається в якості доказів лише платіжні доручення про перерахування
коштів на розрахунковий рахунок відповідача, оскільки вони складені в
односторонньому порядку позивачем та не мають відмітки банку про фактичне
зарахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача (а.с. 11). Крім того,
позивач не визначився з правовим статусом відповідача, оскільки вимога №
04-4/5-69 від 8.01.2008 року направлена директору СПД “ОСОБА_1”(а.с.12).

Крім
того, невизначеність правового статусу особи до якої заявлено позовні вимоги є
підставою для припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України коли спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, оскільки
позивачем не доведено, що відповідач ОСОБА_1 має статус фізичної особи -
суб'єкта підприємницької діяльності, а згідно до повідомлення Реєстраційної
палати Кіровоградської міської ради № 227 від 29.02.2008 року він в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців по м.
Кіровограду не зареєстрований.

Про
наявність господарських операцій за участю особи, яка не має відповідного
статусу господарський суд вважає за необхідне направити повідомлення прокурору
м. Кіровограда.

Згідно
ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті
державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
покладаються на позивача повністю виходячи із суті прийнятого рішення, але не
стягуються, оскільки були ним сплачені повністю при зверненні до суду. Крім
того, не підлягають до задоволення клопотання позивача про витребування
інформації про наявність у відповідача нерухомості, автомобільного транспорту
чи земельних паїв.

Керуючись
ст.ст. 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 34, 44, 49, 82,
84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

В
позові повністю відмовити.

Згідно
ч. 3 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дане
рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського
суду в установленому законом порядку.

Суддя
Ю.І. Хилько