ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2008 р.

№ 32/510

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кравчука Г.А.,

суддів:

Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І. (доповідач)

за участю представників сторін:

позивача

Ніколенко Я.О. дов. №08-11/4190/2-07 від 10.12.2007 р.

відповідачів:

1.          Шевчук І.С. дов. №14-59/20 від 16.10.2006 р.

2.          не з’явився

3.          Турчина С.О. дов. б/н від 02.11.2007 р.

4.          Басараба В.М. дов. №3751 від 19.11.2007 р.

третьої особи

не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційні скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю “Салгір" та

Харківської обласної спілки споживчих товариств

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 18.12.2007 р.

у справі

№32/510 господарського суду м. Києва

за позовом

Харківської міської ради

до

1.          Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілки)

2.          Харківської обласної спілки споживчих товариств

3.          Товариства з обмеженою відповідальністю “Салгір"

4.          Комунального підприємства "Харківське міське БТІ"

Третя особа

Підприємство Харківської облспоживспілки "Сумський ринок"

про

визнання недійсним договору та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

З урахуванням встановлених строків розгляду справи та тих обставин, що за клопотанням учасників процесу розгляд справи уже відкладався з 06.02.2008 року до 27.02.2008 року, що учасники процесу мали можливість викласти свої доводи та заперечення до касаційних скарг, встановлених ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України повноважень суду касаційної інстанції колегія не знайшла підстав для задоволення клопотання Харківської обласної спілки споживчих товариств про повторне відкладення розгляду справи.

У зв’язку з тим, що представником ТОВ "Салгір" заявлено клопотання про оголошення повного тексту постанови, у судовому засіданні 27.02.2008 року після розгляду справи оголошена перерва до 05.03.2008 року для виготовлення повного тексту постанови.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.09.2007 року (суддя Хрипун О.О.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.12.2007 року (судді: Смірнова Л.Г., Алданова С.О., Коротун О.М.), вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії, що стосуються предмету спору, а саме: заборонено Комунальному підприємству “Харківське міське бюро технічної інвентаризації" здійснювати будь-які дії щодо нежитлових будівель літ. “А-2”, площею 5157,9 кв. м. та літ. “Б-1”, площею 106,2 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Культури, 8, а саме, заборонено здійснювати реєстрацію (перереєстрацію) права власності, скасування або відновлення реєстрації права власності будь-якої особи на вказані нежитлові будівлі (їх частину), вносити до Реєстру прав власності на нерухоме майно будь-які записи та/або зміни стосовно вказаного майна та його частин, проводити їх технічну інвентаризацію, здійснювати прийом та реєстрацію документів, на підставі яких відбувається перехід права власності на вказане нерухоме майно та його частини, видавати реєстраційні посвідчення, витяги з Реєстру права власності на нерухоме майно та будь-які інші документи, що підтверджують реєстрацію (перереєстрацію) права власності на вказане нерухоме майно та його частини, вчиняти будь-які інші дії, пов’язані з відчуженням вказаного майна.

Ухвала мотивована тим, що невжиття таких заходів утруднить виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Не погоджуючись з прийнятими у справі названими судовими актами, Товариство з обмеженою відповідальністю “Салгір" та Харківська обласна спілка споживчих товариств звернулися до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, 12, 33, 66 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 319, 322 Цивільного кодексу України, просять їх скасувати.

У відзивах на касаційні скарги Харківська міська рада та Комунальне підприємство “Харківське міське бюро технічної інвентаризації" вважають оскаржені судові акти законними та обґрунтованими, а скарги –безпідставними.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України одним із заходів до забезпечення позову є заборона відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії щодо предмету спору.

Предметом позовних вимог у даній справі, зокрема, є визнання недійсним погодження Укоопспілкою щодо продажу підприємства Харківської обласної спілки споживчих товариств ”Сумський ринок", як цілісного майнового комплексу, до складу якого входять вищезгадані нежитлові будівлі; визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу від 12.05.2007 року

про продаж підприємства Харківської обласної спілки споживчих товариств ”Сумський ринок", як єдиного майнового комплексу, укладеного між Харківською облспоживспілкою та ТОВ "Салгір"; визнання недійсним акту приймання-передавання підприємства Харківської обласної спілки споживчих товариств ”Сумський ринок" згідно вищевказаного договору купівлі-продажу від 12.05.2007 року.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Наведені вимоги процесуального законодавства при розгляді клопотання позивача про забезпечення позову судами першої та апеляційної інстанцій не порушені.

Отже, суди попередніх інстанцій зважаючи на предмет позову, зокрема - визнання недійсним спірного договору купівлі-продажу, дійшли обґрунтованого висновку про те, що здійснення одним із відповідачів у справі - Комунальним підприємством "Харківське міське БТІ" реєстраційних дій щодо проданого за спірним договором нерухомого майна може призвести до можливості здійснити відчуження цього майна, а відтак, може утруднити виконання судового рішення в разі задоволення позову про визнання вищезазначеного договору купівлі-продажу недійсним в частині застосування наслідків недійсності такого договору (ст.ст. 215, 216 Цивільного кодексу України).

Заходи забезпечення позову застосовані судом першої інстанції на стадії підготовки справи до розгляду у відповідності із приписами п. 10 ст. 65 ГПК України. На цій стадії судового процесу скаржники не подавали суду документи, які були подані ними на стадії апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.09.2007 р. Господарський суд на стадії підготовки справи до розгляду не може вирішувати по суті спір між сторонами щодо обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Так само у судовому засіданні, а не на стадії підготовки справи до розгляду, господарський суд вирішує питання про наявність чи відсутність порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача діями відповідачів.

Посилання скаржників на порушення правил підвідомчості справ судом першої інстанції також не може бути підставою для скасування ухвали та постанови судів попередніх інстанцій. Зважаючи на зміст позовних вимог, при винесенні оскаржуваної ухвали про вжиття заходів забезпечення позову суд першої інстанції не порушив правила підвідомчості чи підсудності, які встановлені ГПК України. Якщо суд першої інстанції під час провадження дійде висновку, що спір не підлягає розгляду господарським судами в якійсь частині, то він на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України має припинити провадження у справі в цій частині.

Застосовані заходи забезпечення позову не перешкоджають використанню спірного майна, тому доводи касаційної скарги що ухвалою суду про забезпечення позову здійснене втручання у господарську діяльність відповідачів безпідставні.

З огляду на викладене, Вищий господарський суд України приходить до висновку, що ухвала господарського суду м. Києва від 25.09.2007 року у даній справі та постанова Київського апеляційного господарського суду від 18.12.2007 року прийняті без порушень норм матеріального та процесуального права, а об’єктивно вжиті заходи до забезпечення позову спрямовані на запобігання утрудненню чи унеможливленню виконання рішення господарського суду.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Салгір" та Харківської обласної спілки споживчих товариств залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.12.2007 року у справі №32/510 залишити без змін.

Головуючий суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.