ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2008 Справа № 16/240-О-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі Горголь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Родючість", с. Нова Збур'ївка Голопристанського району Херсонської області

до відповідача-1: Рибальчеської сільської ради, с. Рибальче Голопристанського району Херсонської області

відповідача-2: приватного підприємства "Зелений світ", с. Рибальче Голопристанського району Херсонської області

про визнання недійсними рішень

за участю

представників сторін:

від позивача - Димченко О. П. дов. № б/н від 10.03.08, представник, Горбунов І. М. паспорт МО виданий Антрацитівським РВУМВС України в Луганській області 01.12.1995р., (виписка із протоколу загальних зборів № 10 від 17 липня 2007р.) керівник;

від відповідача -1:Швидка Г. П. дов. № б/н від 18.03.08

від відповідача-2:Вічна І. М. (довіреність у справі), представник

Відкрите акціонерне товариство “Родючість” (позивач) звернувся до суду з позовом , в якому просить визнати недійсними рішення Рибальчеської сільської Ради (відповідач-1) № 261, 263, 271,272 від 30.11.01 в частині переведення земель, які належать ВАТ “ Родючість" на праві постійного користування в кількості 405,1 га в землі запасу сільської ради та передачі цих земель в оренду приватному підприємству "Зелений світ" (відповідач-2), а також визнати недійсним договір оренди землі укладений між приватним підприємством "Зелений світ" та Рибальчеською сільською радою в частині передачі в оренду земельної ділянки, яку позивач має у постійному користуванні.

Відповідач-1 позовні вимоги не визнає та пояснює, що спірні рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, позов подано поза межами позовної давності, спірні рішення не порушують законних прав та охоронюваних інтересів позивача.

Відповідач-2 підтримує заперечення відповідача-1.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Рішенням 25 сесії Рибальчеської сільської Ради 23 скликання від 30.11.01 № 261 “Про перевід земель до земель запасу Рибальчеської сільської Ради” переведено до земель запасу сільської ради відкриті землі без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом –неугіддя ( піски, болото, чагарник) загальною площею 17934 га, які колись були у користуванні чи колективній власності ( ВАТ “ Дніпровське”-1235, 8 га, ВАТ “ Родючість” –405, 1 га, КСП ім. Суворова –1525 га) і не передані у власність або постійне користування

Рішенням 25 сесії Рибальчеської сільської Ради 23 скликання від 30.11.01 № 263 “Про надання земельної ділянки із земель запасу на умовах оренди” надано малому підприємству “Зелений світ” із земель запасу, які знаходяться у віданні Рибальчеської сільської ради для сільськогосподарського виробництва та для використання природних ресурсів 1757, 4 га ( у тому числі неугіддя 1648, 3 га і пасовища 109,1 га) строком на 49 років.

Рішенням 25 сесії Рибальчеської сільської Ради 23 скликання від 30.11.01 №271 “Про погодження на надання мисливських угідь для ведення мисливського господарства” надати погодження на надання мисливських угідь для ведення мисливського господарства малому підприємству “Зелений світ” на землях, що знаходяться у віданні Рибальчеської сільської ради на площі 10119,5 га ( із них суші 3682, 4 га, 6457, 1 га водноболотні угіддя).

Рішенням 25 сесії Рибальчеської сільської Ради 23 скликання від 30.11.01 №272 “Про внесення змін до договору від 19.01.01” внесено зміни до договору, абзац третій читати в редакції “ в оренду передаються землі водного фонду площею 6437, 1 га”

Зазначені рішення, на думку позивача, порушують його законні інтереси та права, в зв'язку з чим він звернувся до суду з позовом.

Відповідно до Роз'яснень ВГС України “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” акт державного чи іншого органу –це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення, в зв'язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Позивач пояснив, що на підставі Державного акту на право постійного користування землею, виданого 01.06.93, реєстраційний номер 126 на підставі рішення Голопристанської районної ради народних депутатів № 108 від 28.04.92 він має право на земельну ділянку загальною площею1021, 3 га в тому числі на території Рибальчеської сільської ради. Земля передавалась у постійне користування для створення підсобного господарства.

Оглядом наданого Державного акту на право постійного користування землею від 01.06.03 суд встановив, що він був виданий Голопристанському районному виробничому об'єднанню “Сільгоспхімія”.

В судовому засіданні позивач пояснив, що він є правонаступником виробничого об'єднання “Сільгоспхімія”. В підтвердження він надав наказ Міністерства сільського господарства України № 283 від 11.10.93 за яким районні виробничі об'єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства перейменовані у районні державні підприємства по виконанню агрохімічних робіт “Райагрохім” ( т.1 арк.38).

Позивач надав рішення Голопристанського районної ради народних депутатів № 206 від 17.12..91 за яким перереєстровано статут об'єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства “ Родючість”.

Позивач також надав статут цього об'єднання, який був затверджений на загальних зборах трудового колективу 23.12.91 На наданому екземплярі статуту відсутні докази його реєстрації Голопристанським виконкомом, однак на останній сторінці статуту є докази завірення копії статуту посадовими особами виконкому.

Позивач надав розпорядження представника Президента України від 1994 року про перетворення районного виробничого об'єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства “ Родючість” в Райагрохім.

Позивач не надав доказів внесення відповідних змін до статуту “Райагрохіму”. В зв'язку з цим суду не відомо чи було виконано розпорядження від 1994 року.

Наказом регіонального відділення по Херсонській області Фонду державного майна України № 51 від 29.01.97 затверджено план приватизації цілісного майнового комплексу Голопристанського районного державного підприємства по виконанню хімічних робіт “ Райагрохім”. За п.2 наказу перетворити Голопристанське районне державне підприємство “ Райагрохім” у відкрите акціонерне товариство “Родючість”. За п.3 статуту затверджено статут ВАТ “ Родючість”. За п.4 наказу зазначено, що створене товариство є правонаступником державного підприємства “ Райагрохім”.

Позивач не надав докази виконання п. 3 наказу щодо реєстрації затвердженого статуту з посиланням саме на цей наказ.

Згідно затвердженого статуту ВАТ “Родючість” головою Голопристанської райдержадміністрації від 31.01.97 товариство створене на підставі наказу регіонального відділення по Херсонській області Фонду державного майна України №1321 від 06.07.96.

Відповідач зазначений наказ на огляд не надав.

Таким чином, наданий наказ не є підставою для проведення перетворень ВАТ “Родючість“ за статутом від 1997 року, оскільки в ньому містяться посилання на інший наказ ФДМ України.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що позивач у судовому порядку на підставі наданих документів не довів, що він є правонаступником прав та обов'язків Голопристанського районного державного підприємства по виконанню хімічних робіт “Райагрохім", оскільки суду не відомий зміст наказу ФДМУ №1321 від 06.07.06. Можливо за цим наказом було перетворене інше державне підприємство або об'єднання, наприклад, об'єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства “Родючість”.

Відповідно до приписів ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність мають право звернутися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

З урахуванням вище наведених приписів Господарського процесуального кодексу України та Роз'яснень ВГС України позивач не довів, що спірні рішення порушують його цивільні права та охоронювані законом інтереси.

Навіть якби позивач довів наявність своїх прав правонаступника, то державний акт на право постійного землекористування, виданий Голопристанському районному виробничому об'єднанню “Сільгоспхімія” не може бути належним доказом права землекористування.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право землекористування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем, свідоцтва що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Таким чином, державний акт на право постійного користування не є правоустановчим документом, а тільки посвідчує наявність права землекористувача.

Позивач, який вважає, що він є правонаступником користування земельною ділянкою 1021, 3 га, якою користувалось виробниче об'єднання “Сільгоспхімія” мав право звернутися до відповідного органу виконавчої влади чи органу самоврядування для одержання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою безпосередньо на свою юридичну особу.

Позивач не надав такого державного акту. Суд дійшов до висновку, що наданий державний акт, що видавався на іншу юридичну особу не може доводити наявність прав на користування земельною ділянкою позивача.

Крім того, позивач не довів, що в рішенні ради № 272 від 30.11.01, за яким приватному підприємству “Зелений світ”, передавались землі водного фонду площею 6437 га йде мова про земельні ділянки, землекористувачем яких було виробниче об'єднання “Сільгоспхімія”, оскільки із державного акту на право постійного землекористування від 01.06.93 взагалі не витікає, що виділялися землі водного фонду.

Також позивач не довів, що за спірним рішенням №271 від 30.11.01, за яким передано в оренду приватному підприємству “Зелений світ” земельну ділянку площею 10119, 5 га ( із них суші 3682, 4 га та 6457 га водоболотні угіддя), йде мова про земельні ділянки, що були виділені виробничому об'єднанню “ Сільгоспхімія”.

Також позивач не довів, що за спірним рішенням № 263 від 30.11.01, за яким передано в оренду приватному підприємству “Зелений світ” земельну ділянку площею 1757,4 га ( із них неугіддя 1648, 3 га та 109,1 га пасовища), йде мова про земельні ділянки, що були виділені виробничому об'єднанню “Сільгоспхімія”.

Таким чином, зазначене також свідчить, що позивач не довів своїх позовних вимог щодо порушення свої законних прав.

Відповідач-1 в своїх поясненнях доводив, що позовні вимоги заявлені за пропуском строків позовної давності та наполягав на їх застосуванні судом.

Відповідно до приписів ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Із огляду на позовні вимоги суд дійшов до висновку, що вони заявлені за пропуском строку позовної давності.

Що стосується позовних вимог про визнання договору оренди недійсним, то суд відмовляє в задоволенні позовних вимог. оскільки позивач не зазначив, який саме договір оренди він просить визнати недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.          Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суддя Л.М. Немченко

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 13.06.2008 рік