Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2008 р. Справа № 55/269-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В. , Барбашова С.В.,

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - Солодовнікової Д.Ю.

відповідача - Чередніченка Н.М. (директор), Мануйло С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного медико-фармацевтичного підприємства "Тесей", смт. Первомайський, Харківська область (вх. № 3853 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 10.12.07 р. по справі № 55/269-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна районна аптека № 16", м. Харків

до Приватного медико-фармацевтичного підприємства "Тесей", смт. Первомайський, Харківська область

про стягнення 16469,09 грн., -

встановила:

У липні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна районна аптека № 16" (м. Харків) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного медико-фармацевтичного підприємства "Тесей" (смт. Первомайський) про стягнення 16469,09 грн. боргу та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення усної домовленості з Колективним учбово-виробничим підприємством "Пластік" неналежним чином виконав свої зобов'язання щодо повної оплати товару. Станом на 09 липня 2007 р. між Колективним учбово-виробничим підприємством "Пластік" та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги б/н, за яким до позивача перейшло право вимоги вищевказаного боргу.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.12.2007р. по справі № 55/269-07 (суддя Гребенюк Н.В.) позовні вимоги задоволено та стягнуто з Приватного медико-фармацевтичного підприємства "Тесей" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна районна аптека № 16" 16469,09 грн. боргу, 164,69 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з рішенням господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить дане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Позивач у своїх запереченнях на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як безпідставну.

Заслухавши уповноважених представників позивача та відповідача, які підтримали свої позиції у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, 09 лютого 2005 р. між Колективним учбово-виробничим підприємством "Пластік" та Приватним медико-фармацевтичним підприємством "Тесей", смт. Первомайський (відповідач) було укладено усну угоду про поставку товару медичного призначення.

На виконання цієї угоди Колективним учбово-виробничим підприємством "Пластік" було поставлено відповідачеві товар медичного призначення на загальну суму 20762,09 грн., що підтверджується накладними № 2951 від 09.02.2005 р. на суму 10006,65 грн. та № 2975 від 09.02.2005 р. на суму 10765,44 грн., підписаними обома сторонами та скріпленими печатками. В графі строк оплати вказаних накладних зазначено - 11.03.2005 року.

Відповідач вказаний товар отримав через уповноважену особу на підставі довіреності ЯКВ № 168209 від 09.02.2005 р., виданої на ім'я Чередниченко Н.М., в якій в графі цінності вказано - накл. 2975, 2951 від 09.02.2005 р., 3049 від 10.02.2005 року. При цьому факт отримання товару відповідачем не заперечується.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що відповідач за отриманий товар розрахувався з ним частково у сумі 4293,00 грн.

Із матеріалів справи також вбачається, що Колективним учбово-виробничим підприємством "Пластік" направлено на адресу відповідача вимогу про сплату решти заборгованості у сумі 16469,09 грн., що підтверджується поштовим описом, наявним в матеріалах справи.

09 липня 2007 р. між КУВБ "Пластік" та позивачем у справі укладено договір про відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого позивач приймає право вимоги у зобов'язаннях по оплаті поставленого товару за усним договором поставки від 09.01.05 р. між КУВБ "Пластік" та відповідачем. Пунктом 1.4. цього Договору обумовлено, що заборгованість боржника по оплаті за поставлену первісним кредитором продукцію складає 16469,09 грн.

КУВБ "Пластік" надійслав відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги від 10.07.07 р., в якому вказує, що ТОВ "Центральна районна аптека № 16" займає місце кредитора по зобов'язанням щодо оплати поставленого товару згідно з договором поставки від 09.01.05 р., що підтверджується поштовим описом з відміткою про відправку.

Непогашення ПМФП "Тесей" заборгованості зумовило звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна районна аптека № 16" з даним позовом до господарського суду.

Оцінивши доводи позивача та відповідача у справі, господарський суд визначився, що оскільки КУВБ "Пластік" було висунуто вимогу про оплату за поставлений товар та 09 липня 2007 р. між Колективним учбово-виробничим підприємством "Пластік" і позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги б/н, за яким до позивача перейшло право вимоги боргу у сумі 16469,09 грн., проте відповідачем заборгованість не погашена, у зв'язку з чим визначився, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі рішення колегія суддів не вбачає, оскільки відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

При цьому, згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На думку колегії суддів, позивач обґрунтував та належним чином довів належними та допустимими доказами правомірність своїх позовних вимог до відповідача. Разом з цим, факти, викладені в апеляційній скарзі відповідачем і його посилання на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, не знайшли свого підтвердження.

Так, заявник апеляційної скарги посилається на те, що рішення господарського суду про задоволення позовних вимог у даній справі є неправомірним, оскільки судом вже вирішено господарський спір по суті між тими ж сторонами, з того ж предмету і з тих же підстав, в зв'язку з чим провадження у справі слід було припинити на підставі ч. 1 п. 2 ст. 80 ГПК України.

Однак вказані посилання не приймаються до уваги колегією суддів, з огляду на те, що господарський спір по справі, на яку посилається відповідач, вирішений між КУВП "Пластік" та ПМФП "Тесей", і не пов'язаний з даною справою підставами виникнення правовідносин сторін.

Так, правовою підставою позову у справі № 29/198-05 є стягнення заборгованості за отриманий згідно накладних та неоплачений відповідачем у повному обсязі товар за усною домовленістю між КУВП "Пластік" та ПМФП "Тесей", тоді як у даній справі правовими підставами позову є отримання товару відповідачем, пред'явлення вимоги до останнього сплатити вартість цього товару та передача права вимоги від КУВП "Пластік" до ТОВ "Центральна районна аптека № 16".

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач отримавши товар по спірним накладним від КУВП "Пластік" на загальну суму 20762,09 грн. оплату його вартості здійснив лише частково в сумі 4293,00 грн., що свідчить про порушення відповідачем вимог ст. 692 Цивільного кодексу України, згідно з якою покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або законом не встановлений інший строк оплати. Докази сплати відповідачем решти суми заборгованості КУВП "Пластік" в розмірі 16469,09 грн. у справі відсутні. При цьому, строк оплати вартості товару визначений їх змістом і настав 11.03.05р., який вказаний в спірних накладних.

Відповідно до п. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Враховуючи вказані обставини, 09.07.2007р. позивачу у справі Колективним учбово-виробничим підприємством "Пластік" було відступлено право вимоги у зобов'язаннях по оплаті поставленого товару за усним договором поставки від 09.01.2005 р. згідно спірних накладних в сумі несплаченої вартості отриманого відповідачем товару в розмірі 16469,09 грн. (пункт 1.4. Договору про відступлення права вимоги), в зв'язку з чим КУВБ "Пластік" належним чином направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги від 10.07.2007р.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору, а за відсутності таких вказівок - у відповідності до звичайно пред'явлених вимог.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Аналізуючи правовідносини сторін у справі, колегія суддів визначає існування у відповідача перед позивачем обов'язку за Договором про відступлення права вимоги від 09.07.2007р. по оплаті поставленого відповідачеві КУВБ "Пластік" товару за усним договором поставки від 09.01.2005 р. згідно спірних накладних в сумі 16469,09 грн.

Окрім того, заявник апеляційної скарги зазначає, що дія усного договору від 9 лютого 2005 року між КУВП "Пластік" та ПМФП "Тесей" про поставку товару медичного призначення на загальну суму 20762,29 грн. припинена у зв'язку з поверненням товару, яке відбулося через неправомірні дії працівників КУВП "Пластік", що підтверджується кримінальною справою, яка знаходиться в проваджені СВ Первомайського РВ УМВС України у Харківській області.

Проте, вказані посилання є необґрунтованими та не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки факт повернення товару не доведений відповідачем належними та допустимими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на обґрунтовані висновки господарського суду щодо вирішеного спору у даній справі по суті, а тому колегією суддів до уваги не приймаються. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем належним чином було направлено відповідачеві цінним листом копію позовної заяви із додатками, про що свідчить опис вкладення у цінний лист та поштовий чек (а.с. 5-6).

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга відповідача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Харківської області від 10.12.2007р. по справі № 55/269-07 прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи відповідача з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 43, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Приватного медико-фармацевтичного підприємства "Тесей", смт. Первомайський залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 10.12.2007р. по справі № 55/269-07 залишити без змін.

Головуючий суддя Демченко В.О.

Суддя Такмаков Ю.В.

Суддя Барбашова С.В.