ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2008 р.

№ 35/480

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Т. Дроботової - головуючого

Н. Волковицької

Л. Рогач

за участю представників:

позивача

Костишена В.Л. –довіреність від 17.12.2007 р.

відповідача

Карпухін Я.В. –довіреність від 07.07.2007 р.

третіх осіб

Кочмарик О.Б. –довіреність від 16.01.2008 р.

Барський К.М. –довіреність від 08.11.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Закритого акціонерного товариства "Піро - шоу"

на постанову

від 05.02.2008 р. Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 35/480 господарського суду м. Києва

за позовом

Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до

Закритого акціонерного товариства "Піро - шоу"

треті особи

- Міністерство культури і туризму України;

- Державне підприємство "Національна кінематика України"

про

визнання недійсним договору

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2007 р. РВ ФДМ України по м. Києву звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до ЗАТ "Піро - шоу", за участю третьої особи - Міністерства культури і туризму України про визнання недійсним додаткового договору № 3 від 20.06.2007 р. до договору оренди № 1114 від 28.10.2004 р., посилаючись на приписи статей 203, 215, 216, 230 Цивільного кодексу України, статтю 207 Господарського кодексу України та статтю 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.10.2004 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди державного нерухомого майна № 1114, розташованого за адресою: м. Київ вул. Кіото, 27, що знаходиться на балансі ДП "Національна кінематика України".

На підставі листа –згоди Міністерства культури і туризму - органу уповноваженого управляти орендованим майном, між РВ ФДМ України по м. Києву та ЗАТ "Піро - шоу" 20.06.2007 р. було укладено додатковий договір № 3, яким строк дії договору оренди № 1114 було продовжено до 20.05.2010 р.

В подальшому РВ ФДМ України по м. Києву були отримані листи вих. № 1337/11/14-07 від 08.08.2007 р. та вих. № 1081/11/13-07 від 13.08.2007 р. стосовно відсутності у Міністерства культури і туризму України будь –якої інформації з приводу листа –згоди вих. № 321/3/13-07 від 15.06.2007 р., згідно якого особа, якою підписаний вказаний лист його не підписувала та взагалі не має таких повноважень, а також в канцелярії Міністерства такий лист не зареєстрований у встановленому порядку.

В поясненнях на позовну заяву Міністерство культури і туризму України повністю підтримало позовні вимоги, посилаючись на те, що Міністерством згода на укладення додаткового договору до договору оренди № 1114 від 28.10.2004 р. не надавалась.

У відзиві на позовну заяву ЗАТ "Піро - шоу" проти позовних вимог заперечувало, вказуючи на те, що спірний додатковий договір № 3 укладений на законних підставах.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.11.2007 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ДП "Національна кінематика України".

В поясненнях на позовну заяву ДП "Національна кінематика України" повністю підтримало позовну заяву.

Рішенням господарського суду м. Києва від 10.12.2007 р. (суддя Літвінова М.Є.) позовні вимоги задоволені повністю, визнано недійсним додатковий договір № 3 від 20.06.2007 до договору оренди № 1114 від 28.10.2004 р., укладений між РВ ФДМ України по м. Києву та ЗАТ "Піро - шоу".

Мотивуючи рішення господарський суд, зокрема, зазначав, що лист –згода № 321/3/13-07 від 15.06.2007 р. Міністерства культури і туризму України підписаний неуповноваженою особою, не містить ідентифікуючих ознак нерухомого майна, яке передається в оренду та ідентифікуючих ознак договору, згода на продовження якого надається, не зареєстрований в канцелярії Міністерства, тобто не відоме походження цього листа, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що лист –згода № 321/3/13-07 від 15.06.2007 р. Міністерства культури і туризму України не є належним волевиявленням Міністерства стосовно надання згоди на продовження строку дії договору оренди № 1114 від 28.10.2004 р. та, відповідно, не може бути підставою для укладення спірного додаткового договору № 3 від 20.06.2007 р.

За апеляційною скаргою ЗАТ "Піро-шоу" Київський апеляційний господарський суд (судді: Губенко Н.М., Барицька Т.Л., Ропій Л.М.), переглянувши рішення господарського суду м. Києва від 10.12.2007 р. в апеляційному порядку, постановою від 05.02.2008 р. залишив його без змін з тих же підстав.

ЗАТ "Піро - шоу" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги порушенням судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, частини 1 статті 229, частини 1 статті 230 Цивільного кодексу України та пункту 4 статті 284 Господарського кодексу України.

Скаржник, зокрема, не погодився з висновком судів першої та апеляційної інстанції стосовно того, що діями відповідача було введено РВ ФДМ України по м. Києву в оману щодо надання листа –згоди, що містить вади волі, змісту та форми, походження якого є невідомим, та визнання недійсним додаткового договору № 3 від 20.06.2007 р., при цьому, зокрема, зазначивши, що сторонами не було надано суду доказів, як фальсифікації самого підпису посадової особи –заступника Міністерства культури і туризму на листі –згоді № 321/3/13-07 від 15.06.2007 р., так і доказів перевищення останнім своїх повноважень, у зв'язку з чим скаржник вважає, що вказаний лист –згода № 321/3/13-07 від 15.06.2007р. не має вади волі та форми, а за змістом відповідає суті звернення ДП "Національна кінематика України" і його походження є відомим.

Крім того, посилаючись на приписи пункту 30 частини 1 статті 6 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", заявник вважає, що ця норма Закону не вимагає надання органом управління орендодавцеві згоди саме на продовження договорів оренди нерухомого майна. Така вимога не міститься і в Законі України "Про оренду державного та комунального майна", а тому, на думку заявника касаційної скарги, в даному випадку отримання ЗАТ "Піро-шоу" від Міністерства культури і туризму України згоди на продовження договору оренди нерухомого майна не було необхідним.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанції, 28.10.2004 р. між РВ ФДМ України по м. Києву та ЗАТ "Піро-шоу" було укладено договір оренди № 1114 нерухомого майна, що належить до державної власності, за умовами якого РВ ФДМ України по м. Києву передав, а ЗАТ "Піро-шоу" прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, площею 340,07 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул.Кіото, 27, що знаходиться на балансі Національної кінематики України (пункт 1.1 договору).

Строк дії договору з 28.10.2004 р. по 28.09.2005 р. (пункт 10.1 договору).

ЗАТ "Піро-шоу" звернувся до РВ ФДМ України по м. Києву з заявою № 119 від 15.06.2007 р. стосовно укладення додаткової угоди до договору оренди № 1114 від 28.10.2004 р. щодо зміни строків оренди, до якої додано лист –згоду Міністерства культури і туризму України № 321/3/13-07 від 15.06.2007 р. за підписом заступника міністра Бенч О.Г. на продовження зазначеного договору оренди терміном до трьох років.

На підставі листа –згоди Міністерства культури і туризму України, 20.06.2007 р. між РВ ФДМ України по м. Києву та ЗАТ "Піро-шоу" було укладено додатковий договір № 3 до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1114 від 28.10.2004 р., за умовами якого строк дії договору оренди було продовжено до 20.05.2010 р.

Предметом спору у даній справі є вимога РВ ФДМ України по м. Києву про визнання недійсним додаткового договору № 3 від 20.06.2007 р. до договору оренди нерухомого майна № 1114 від 28.10.2004 р., з посиланням, зокрема, на приписи статті 207 Господарського кодексу України, у зв'язку з відсутністю у Міністерства культури і туризму України будь –якої інформації з приводу листа –згоди вих. № 321/3/13-07 від 15.06.2007 р.

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.06.2005 р. № 192-р "Про передачу до сфери управління Міністерства культури і туризму підприємств, установ та організацій" ДП "Національна кінематика України", яке є балансоутримувачем спірного нерухомого майна, передано до сфери управління Міністерства культури і туризму України.

Відповідно до пункту 14 Положення про Міністерство культури і туризму України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006р. № 1566, Міністерство відповідно до покладених на нього завдань здійснює відповідно до законодавства функції з управління об'єктами державної власності, що належить до сфери його управління.

Статтею 6 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" передбачені повноваження уповноважених органів управління, пунктом 30 якої встановлено, що уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань, зокрема, надають орендодавцям об'єктів державної власності згоду на оренду державного майна і пропозиції щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна та здійснення на орендованих підприємствах технічної політики в контексті завдань галузі.

Під час розгляду справи судами було встановлено, що у преамбулі спірного додаткового договору № 3 від 20.06.2007 р. вказано, що його було укладено у зв'язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору найму будівлі" та враховуючи письмову згоду Міністерства –лист № 321/3/13-07 від 15.06.2007 р.

При цьому, судами було встановлено, що в листі Міністерства культури і туризму України від 13.08.2007 р. за № 1081/1/11/13-07 за підписом заступника Міністра Бенч О.Г. на адресу Фонду державного майна України, стверджувалось про те, що лист Міністерства № 321/3/13-07 від 15.06.2007 р. заступником Міністра Бенч О.Г. не підписувався, а відповідно до додатку 1 до наказу Міністерства від 17.05.2007 р. № 486/0/16-07 "Про розподіл обов'язків між першими заступниками та заступниками Міністра культури і туризму України" погодження договорів оренди нежитлових приміщень не належить до повноважень заступників, а є відповідно до Положення про Міністерство № 1566 від 08.11.2006 р., виключно компетенцією Міністра.

Розглядаючи справу, судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що у заступника Міністра культури і туризму України Бенч О.Г. було відсутнім право на надання висновку про умови договору оренди державного майна у листі № 321/3/13-07 від 15.06.2007 р.

Наступного схвалення Міністром висновку, викладеному у листі № 321/3/13-07 від 15.06.2007 р. матеріали справи не містять.

За приписами частини 1 статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

А тому, беручи до уваги приписи законодавства та встановлені під час здійснення судового провадження обставини, судова колегія вважає правомірним висновок господарського суду м. Києва та Київського апеляційного господарського суду щодо задоволення позовних вимог РВ ФДМ України по м. Києву про визнання недійсним додаткового договору № 3 від 20.06.2007 р. до договору оренди № 1114 від 28.10.2004 р. з тих підстав, що органом, уповноваженим управляти державним майном, яке згідно із спірним договором № 3 від 20.06.2007 р. передано в оренду, згоди на його укладення не надавалось.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Викладені у касаційній скарзі доводи заявника, судова колегія вважає непереконливими та такими, що зводяться до оцінки доказів у справі, розгляд яких за приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція вважає прийняті у справі рішення та постанову такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду м. Києва від 10.12.2007 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2008 р. у справі № 35/480 залишити без змін, а касаційну скаргу ЗАТ "Піро-шоу" - без задоволення.

Головуючий Т. Дроботова

Судді Н. Волковицька

Л. Рогач