ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2008 р.

№ 49/383-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Дерепи В.І.,

суддів

Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу закритого акціонерного товариства "Хлібзавод "Салтівський"

на

ухвалу господарського суду Харківської області від 12 грудня 2007 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29 січня 2008 року

у справі

№ 49/383-07

за позовом

закритого акціонерного товариства "Хлібзавод "Салтівський"

до

акціонерної компанії "Харківобленерго"

про

спонукання до укладення договору поставки електричної енергії

за участю представників сторін:

від позивача –не з’явився

відповідача –не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 грудня 2007 року (суддя О.Кононова), залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29 січня 2008 року (судді В.Олійник, Т.Гончар, Т.Кравець), повернуто доповнення до позовної заяви ЗАТ "Хлібзавод "Салтівський" про стягнення 5 000 грн. моральної шкоди на підставі статті 46 та пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

В касаційній скарзі закрите акціонерне товариство "Хлібзавод "Салтівський", не погоджуючись з прийнятими по справі судовими актами, просить їх скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, та прийняти до розгляду доповнення до позовної заяви про стягнення 5 000 грн. моральної шкоди.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом Харківської області та Харківським апеляційним господарським судом норм процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити з таких підстав. Доповідач –Стратієнко Л.В.

За змістом статті 46 Господарського процесуального кодексу України державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України. В разі збільшення розміру позовних вимог недоплачена сума державного мита доплачується чи стягується згідно з новою ціною позову. До заяви про збільшення розміру позовних вимог додається документ, що підтверджує сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі, за винятком випадків звільнення від сплати цього мита, відстрочки або розстрочки його сплати.

Порядок повернення судом позовної заяви без розгляду регламентується статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, яка містить вичерпний перелік підстав, які тягнуть за собою повернення позовної заяви. Зокрема, відповідно до пункту 4 частини першої зазначеної статті суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Як вбачається з тексту ухвали господарського суду Харківської області від 12 грудня 2007 року, закрите акціонерне товариство "Хлібзавод "Салтівський" при поданні до суду доповнення до позовної заяви про стягнення 5 000 грн. моральної шкоди в порушення вимог статті 46 та пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України не подало доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі за майнову вимогу про стягнення 5 000 грн. моральної шкоди, а сплатило лише державне мито в сумі 85 грн. за вимогу немайнового характеру про зобов'язання АК "Харківобленерго" укласти новий договір про постачання електричної енергії у зв'язку із закінченням строку дії договору від 08.06.2006 року № 023875

Колегія суддів вважає такі висновки помилковими.

З позовних заяв, що одночасно мають майновий і немайновий характер, державне мито згідно з пунктом 36 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 № 15, підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Водночас, з позовних заяв, в яких об’єднано дві або більше вимоги немайнового характеру, державне мито сплачується як за подання однієї заяви немайнового характеру. До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, що не підлягають вартісній оцінці. Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Таким чином, доповнення ЗАТ "Хлібзавод "Салтівський" до позовної заяви про стягнення 5 000 грн. моральної шкоди є вимогою немайнового характеру та не повинно додатково оплачуватись державним митом, а тому ухвала господарського суду Харківської області від 12 грудня 2007 року та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 29 січня 2008 року підлягають скасуванню, а справа направленню на розгляд до господарського суду Харківської області.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства "Хлібзавод "Салтівський" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 12 грудня 2007 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29 січня 2008 року у справі № 49/383-07 скасувати, а справу передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Головуючий, суддя

В.Дерепа

Суддя

Б.Грек

Суддя

Л.Стратієнко