ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2008 р.

Справа № 13а/39-1101

11 год. 55 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянув справу

за позовом Панівецького сільського споживчого товариства, с. Панівці, Борщівський район, Тернопільська область, 48753

до Панівецької сільської ради, с. Панівці, Борщівський район, Тернопільська область, 48753

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1. Борщівське районне споживче товариство, вул. Шевченка, 21, м. Борщів, Тернопільська область, 48700

2. Борщівське районне бюро технічної інвентаризації, вул. Грушевського, 2, м.Борщів, Тернопільська область, 48700

За участю представників сторін:

позивача:           Буратинська Н.В. - постанова правління № 1 від 09.03.08 р.

відповідача:           не з’явився

третьої особи 1: Улашкевич Г.Я., довіреність № 8-255 від 01.12.07 р.

третьої особи 2: не з’явився

Суть справи:

про скасування рішення виконкому Панівецької сільської ради №7 від 25.02.1997р. "Про визнання права власності на будівлі та споруди за Борщівським райСТ" та скасування реєстраційного посвідчення згідно якого в цілому нежиле приміщення крамниця належить Борщівському райСТ, яке видане Борщівським районним БТІ на підставі незаконного рішення виконкому Панівецької сільради №7 від 25.02.1997р.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що: Борщівське райСТ з 1975 р. магазин продтоварів в с. Панівці має в себе на балансі. Рішенням Панівецької сільради №15 від 04.06.1995р. за магазином закріплено земельну ділянку площею 0,05 га, а рішенням сільради №11 від 09.10.1996р. за Борщівським райСТ для обслуговування продмагу закріплено на праві постійного користування землю 0,04 га та виготовлено Державний акт і регулярно сплачується земельний податок. Рішенням виконкому Панівецької сільської ради №7 від 25.02.1997р. за Борщівським райСТ визнано право власності на крамницю в с. Панівці, а рішенням Панівецької сільської ради №9 від 01.04.2003р. вирішено видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення крамниці в с. Панівці, вул. Шевченка, 9 селянській спілці «Панівчанка»- 73/100 дольової частини та Борщівському райСТ –27/100 дольової частини; позивач і ніхто інший не звертались крім вказаних осіб про визнання права власності на будівлю та закріплення земельної ділянки, і позивач взагалі як юридична особа створений 16.07.2003р. Відповідач представника на судові засідання не представив та просив справу розглянути без його участі.

Третя особа без самостійних вимог –Борщівське райСТ проти позову заперечує з тих підстав, що й відповідач наголошуючи, що за ним визнано право власності на приміщення магазину в с. Панівці, видане реєстраційне посвідчення та існує інвентарна справа з вказанням його як власника. Крім того, рішеннями від 06.03.2007р. у справі №4/428-5080 та від 15.06.2007р. у справі №13/96-2183 було встановлено, що Борщівське райСТ є законним власником продмагу в с. Панівці, а позивач не має на нього ніяких прав і незаконно його використовує. Тим більше, позивач звернувся з позовом після спливу позовної давності.

Третя особа без самостійних вимог –Борщівське районне БТІ заперечення не представило, участь представника в судових засіданнях не забезпечило, хоча про час, місце, дату розгляду спору повідомлялось належним чином.

Розгляд справи проводився з повною технічною фіксацією судових засідань за клопотанням позивача.

В розпочатому судовому засіданні представникам позивача та Борщівського райСТ роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51 в порядку ст. 130 КАС України.

В засіданні оголошувалась перерва до 18.04.2008р. для надання можливості сторонам та третім особам подати додаткові обґрунтування, заперечення та докази.

Позивачем заявлялось клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, яке судом відхилене ухвалою від 18.04.2008р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та Борщівського райСТ, суд встановив:

- відповідачем в особі виконкому прийнято рішення №7 від 25.02.1997р. про визнання права власності на крамницю, яка знаходиться в с. Панівці за Борщівським райСТ. Прийняттю цього рішення передувало рішення ІV сесії ХХІІ скликання Панівецької сільради від 06.06.1995р. №15 про закріплення земельної ділянки за магазином №288-0.05 га, будівлі та споруди, які знаходяться на цій ділянці за Борщівським райСТ, на підставі якого видано Державний акт на право постійного користування землею серії ТР №31 від 21.03.1997р. Також на приміщення магазину в с. Панівці, Борщівським районним БТІ виготовлена інвентарна справа для Борщівського райСТ з вказанням його власником та внесенням даних в реєстрову книгу за №26-56 від 23.07.1997р.

В послідуючому відповідач в особі виконкому прийняв рішення від 01.04.2003р. №9 про видачу свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення крамниці в с. Панівці селянській спілці «Панівчанка»73/100 дольової частини та Борщівському райСТ 27/100 дольової частини. Законність та наявність прав Борщівського райСТ на приміщення продмагу в с. Панівці досліджувались при розгляді справ №4/428-5080 (рішення від 06.03.2007р.) та №13/96-2183 (рішення від 15.06.2007р.) господарським судом Тернопільської області. Згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини встановлені судовим рішенням в господарській, адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що крамницю будували силами колгоспу імені 30-річя жовтня в 1958р. без технічного паспорта і проектно-кошторисної документації, що виконком немає повноважень на визнання права власності, а тільки суд, що виконком міг лише дати згоду на узаконення самовільно побудованої крамниці. Однак позивач не обґрунтовує і не підтверджує документально, яке і яким чином оскаржуване рішення порушує його право власності чи інше речове право, коли сам позивач створений як юридична особа лише 16.07.2003р. (дата включення до ЄДРПОУ) і не в результаті поділу, виділення, злиття чи перетворення.

Щодо повноважень виконкому з приводу визнання і реєстрації права власності то слід зазначити, що Цивільний кодекс України набрав чинності з 01.01.2004р., а оскаржуване рішення прийняте в 1997р. і повноваження такі передбачені були Правилами державної реєстрації об’єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб затвердженими наказом Держкомітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13.12.1995р. та зареєстрованим в Мін’юсті України 19.01.1996р. за №31/1056.

Посилання Борщівського райСТ на пропуск позивачем позовної давності, суд розцінює слідуючим чином. Оскільки, позовна давність це строк (ст. 256 ЦКУ) у межах, якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а перш ніж застосувати позовну давність по вимозі сторони у справі, слід встановити наявність суб’єктивного права чи інтересу та факт його порушення, що позивачем не доведено. Тому, суд позовну давність не розглядає.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги безпідставні, необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню, а відповідач в силу ч.2 ст.71 КАС України довів правомірність оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 6 ,7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В позові відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі 23 квітня 2008 р. до адміністративного суду апеляційної інстанції - Львівського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя