ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2008 р. 12:40 Справа № АС-41/506-06(АС-41/69-07)

вх. № 15095/1-41

Суддя господарського суду Харківської області Мінаєва О.М.

за участю секретаря судового засідання Кисильова К.В.

представників сторін :

позивач - Білоус А.М - дов.

відповідач - Лукашина І.А. - дов.

по справі за позовом ДП "Харківський завод електроапаратури", м. Харків

до Спеціалізована ДПІ по роботі з великими платниками податків м. Харків

про визнання протиправними та скасуваня повідомлень

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДП "Харківський завод електроапаратури", м. Харків, звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень Спеціалізованої ДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Харкові №/2 від 15.09.2006 р. на суму 85686,38 грн., №/2 від 15.09.2006 р. на суму 133267,25 грн., №/2 від 15.09.2006 р. на суму 382248,42 грн.

В процесі розгляду справи встановлено, що в провадженні суду знаходиться справа № АС-41/69-07 за позовом ДП "Харківський завод електроапаратури", м. Харків, до Спеціалізованої ДПІ по роботі з великими платниками податків, м. Харків, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Спеціалізованої ДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Харкові №/0 від 04.08.2006р. на суму 9592,00 грн., та №/0 від 04.08.2006р. на суму 84459,75. Дана справа є однорідною зі справою, що розглядається, за позовом одного й того ж позивача до того ж відповідача. Розгляд позовних вимог, заявлених в цих справах позивачем, в самостійних провадженнях ускладнює та сповільнює їх вирішення. З таких підстав судом було винесено ухвалу про об"єднання справ № АС-41/506-06 та № АС-41/69-07 в одне провадження.

Свої позовні вимоги в позовах ДП „Харківський завод електроапаратури”, обґрунтовує тим, що прийняті повідомлення – рішення не відповідають чинному законодавству України та фактичним обставинам справи. Зазначає, що підстав для застосування фінансових санкцій немає, оскільки ДП „Харківський завод електроапаратури” не мало у відповідні періоди заборгованості зі сплати ПДВ, в рахунок якої відносились поточні платежі. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені помилково, оскільки ґрунтуються на даних облікових карток, що не були відкориговані відповідно до рішень судів, які набрали законної сили.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на матеріали перевірки, та вказує, що перевірку проведено у відповідності до приписів діючого законодавства. Представник відповідача зазначає, що оскаржені податкові повідомлення - рішення також цілком відповідають вимогам законодавства України і первинним документам, у зв'язку з чим просять в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої заперечення обґрунтовує тим, що факт порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов’язань підприємство „Харківським заводом електроапаратури” в період з жовтня 2004р., по липень 2007р., встановлено на підставі даних облікової картки, яка ведеться в автоматичному режимі, посилається на Інструкцію „Про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов’язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів”, затвердженої Наказом ДПА України №37 від 12.05.2004р., із змінами та доповненнями. За порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов’язань, визначених законом, до підприємства була правомірно застосована штрафна фінансова санкція передбачена п.п 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України №2181.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволеню, виходячи з наступного.

Працівниками Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові було проведені невиїзні документальні позапланові перевірки ДП "Харківський завод електроапаратури" м. Харків з питань дотримання своєчасності сплати нарахованих сум податкових зобов"язань з податку на додану вартість, з податку з власників транспортних засобів, комунального податку, збору за забруднення навколишнього природного середовища, збору за спеціальне використання водних ресурсів загальнодержавного значення. За результатами даних перевірок відповідачем були складені акти перевірок № 989/40-018/14308262 від 07.06.2006р. та № 1255/40-018/14308262 від 24.07.2006р. За висновками актів перевірок встановлено, що підприємством позивача було порушено пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181, а саме порушення граничних строків сплати самостійно узгоджених податкових зобов'язань, зокрема, в частині сплати податку на додану вартість. На підставі цього 22.06.2006р. СДПІ по роботі з великими платниками податків у місті Харкові було прийнято податкові повідомлення-рішення щодо застосування до відповідача штрафних санкцій, передбачених пп. 17.1.7. п. 17.1. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а саме:

1) податкове повідомлення-рішення від 22 червня 2006р. № /0 на суму 91 034, 59 грн. (застосовано штрафні санкції в розмірі 10 % від суми податкового зобов"язання);

2) податкове повідомлення-рішення від 22 червня 2006р. № /0 на суму 177 215, 54 грн. (застосовано штрафні санкції в розмірі 20 % від суми податкового зобов"язання);

3) податкове повідомлення-рішення від 22 червня 2006р. № /0 на суму 382 248, 42 грн. (застосовано штрафні санкції в розмірі 50 % від суми податкового зобов"язання);

4) податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.08.2006р. про зобов"язання сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 9592,00 грн., за затримку граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов"язання;

5) податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.08.2006р. на суму 84459,75 грн. в розмірі 20% від суми податкового зобов"язання.

Зазначені податкові повідомлення-рішення позивачем були оскаржені в адміністративному порядку шляхом подання скарг до Спеціалізованої ДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Харкові, ДПА у Харківській області, та ДПА України. Рішеннями СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Харкові про результати розгляду первинної скарги № 6170/10/40-025 від 20.07.2006 р., та №7958/10/40-025 від 05.09.2006р. податкові повідомлення-рішення були залишені без змін, а скарга позивача - без задоволення. Рішенням ДПА у Харківській області про результати розгляду повторної скарги № 3229/10/25-010 від 31.08.2006р. були частково скасовані вищевказані податкові повідомлення-рішення, а саме податкове повідомлення-рішення № /0 - в частині 5348,23 грн., податкове повідомлення-рішення № /0 - в частині 43948, 30 грн. Податкове повідомлення-рішення № /0 на суму 382248, 42 грн. було залишено без змін, а рішенням ДПА у Харківській області про результати розгляду скарги № 4159/10/25-010 від 16.11.06р. податкові повідомлення-рішення №/0 від 04.08.2006р., №/0 від 04.08.2006р. були залишені без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

На підставі рішення ДПА у Харківській області відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення:

1) № /2 від 15.09.2006р. на суму 85 686, 38 грн.,

2) № /2 від 15.09.2006р. на суму 133 267, 25 грн.,

3) № /2 від 15.09.2006р. на суму 382 248,42 грн.

Рішенням ДПА України №13068/6/25-0215 від 17.11.2006р. повторна скарга позивача була залишена без задоволення, а вказані податкові повідомлення-рішення - без змін.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Харківської області від 26.08.2003р. по справі № А-27/114-03, було встановлено факт сплати підприємством 184620,59 грн. ПДВ за перший квартал 2001 р., які відповідач безпідставно зарахував на погашення податкового боргу з ПДВ, який виник до 01.01.2001р. і підлягав списанню чи розстроченню відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", але ця переплата з ПДВ у розмірі 184 620,59 грн. не була відображена в обліковій картці ДП "Харківський завод електроапаратури" до теперішнього часу. Рішення суду не знайшло свого відображення в облікових картках платника податків, таким чином в період з жовтня 2004 року по лютий 2006 року ця сума була не врахована, що спричинило незаконне нарахування штрафів з ПДВ.

На підставі викладеного слід зробити висновок, що дії податкового органу щодо зарахування податковим органом коштів, що надійшли від позивача до Державного бюджету України, на погашення податкових зобов'язань з ПДВ за минулі періоди суперечать п. 1.6. ст. 1 та пп. 8.6.2 п. 8.6. ст. 8 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Крім того, ДП „Харківський завод електроапаратури” було сплачено штрафні санкції в розмірі 203948,23грн. згідно податкових повідомлень-рішень від 16.03.2004р. №/0 та від 16.03.2004р. №/0. Зазначені повідомлення рішення винесені на підставі результатів проведеної СДПІ ВПП в м. Харкові перевірки своєчасності сплати узгоджених зобов’язань ДП „Харківський завод електроапаратури” з ПДВ за період з 01.07.2002р., по 01.07.2003р. (акт від 14.10.2002р. №869/19-018/14308262). Проте дані акту перевірки знаходяться у суперечності із іншими матеріалами справи. Зокрема постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.11.2005р. у справі № А-03/253-05, якою встановлено що у позивача за податкові періоди з 2002р – по червень 2003р. не існувало податкового боргу по ПДВ, внаслідок чого відповідач неправомірно застосував штрафні фінансові санкції за несвоєчасну сплату податкових зобов’язань за вказаний період.” Таким чином, сплачені ДП «Харківський завод електроапаратури» 203948,23 грн. сплачені без достатніх правових підстав, а тому також мають бути враховані в даних особового обліку платника податків, як переплата.

В подальшому за період з 01.02.2003р., по 01.10.2004р. відповідачем проведена перевірка своєчасності сплати ПДВ позивачем, та прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.04.2005р. №/2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 101965,32грн.; податкове повідомлення-рішення від 04.04.2005р. №/2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 84391,29грн.; податкове повідомлення-рішення від 04.04.2005р. №/2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 122949,07грн. та податкове повідомлення-рішення від 04.04.2005р. №/2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 180474,08грн. Постановою Господарського суду Харківської від19.09.2005р. у справі №А-03/253-05 залишеним без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.11.2005р. у справі №А-03/253-05 зазначені податкові повідомлення – рішення визнані недійсними.

У відповідності до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що СДПІ ВПП в м. Харкові безпідставно не проведено коригування даних облікових карток платника податку ДП „Харківський завод електроапаратури” відповідно до зазначених вище судових рішень. Не враховано сплату позивачем 184 620,59 грн. ПДВ за перший квартал 2001р., безпідставність сплати 203948,23грн. в якості штрафних (фінансових) санкцій. Це потягло за собою нарахування оскаржуваних штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов’язань з ПДВ, які були б нараховані в разі приведення даних облікових карток у відповідність до встановлених рішеннями судів обставин. Те саме стосується і нарахування пені (за 2001р. нарахована пеня в розмірі 50356,01грн.; за 2002р. нарахована пеня в розмірі 1518,11грн.; за 2003р., нарахована пеня в розмірі 57231,46грн.). Пеня нарахована за несвоєчасну сплату податкових зобов’язань та штрафних (фінансових) санкцій, котрі не підлягають сплаті у зв’язку із названими вище судовими рішеннями. Загальна сума здійснених ДП „Харківський завод електроапаратури” платежів, але не врахованих СДПІ ВПП в м. Харкові, а також сума зайво нарахованих штрафних (фінансових) санкцій і пені наведена у розрахунку, наданому позивачем (а.с. 84-87, том 3).

В якості обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невідповідність розрахунків сплати погоджених податкових зобов"язань, зроблених відповідачем, первинним документам, що досліджувались у ході перевірок, у зв"язку з чим судом була призначена судово-економічна експертиза, проведення якої доручено ХНДІСЕ ім. Бакаріуса.

На вирішення експерта було поставлене питання: чи відповідають висновки актів перевірок №989/40-018/14308262 від 07.06.2006 р., та №1255/40-018/14308262 від 24.07.2006 р. про порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов"язання з податку на додану вартість первинним документам бухгалтерського та податкового обліку?

У відповідності до висновку комісійної судово-економічної експертизи №10897 від 29.12.2007р., який приєднано до матеріалів справи, проведеним дослідженням встановлено випадки невідповідності розрахунків штрафних санкцій, наведених в актах перевірок №989/40-018/14308262 від 07.06.2006р., та №1255/40-018/14308262 від 24.07.2006р., первинним документам ДП «Харківський завод електроапаратури». Крім того, на дослідження надано платіжні доручення, які підтверджують сплату податку на додану вартість за період, що охоплений перевіркою, однак які не враховані в актах перевірок №989/40-018/14308262 від 07.06.2006р., та №1255/40-018/14308262 від 24.07.2006р. Таким чином, висновки актів перевірок №989/40-018/14308262 від 07.06.2006р., та №1255/40-018/14308262 від 24.07.2006р. про порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість не відповідають документам бухгалтерського та податкового обліку, наданим на дослідження.

Виходячи з питання, поставленого на дослідження, експертами - економістами проведено співставлення розрахунків штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань, зроблених в актах перевірок СДПІ по роботі з великими платниками податків м. Харків №989/40-018/14308262 від 07.06.2006р., та №1255/40-018/14308262 від 24.07.2006р. з даними наданих первинних документів бухгалтерського та податкового обліку підприємства позивача.

В ході співставлення встановлено наступні невідповідності даних розрахунків СДПІ даним первинних документів:

- платіжне доручення №64 зараховано у розрахунку СДПІ в рахунок сплати ПДВ за січень 2005р., однак згідно призначення платежу вказаним платіжним дорученням сплачується ПДВ за грудень 2004р.;

- платіжне доручення №596 не зараховано у розрахунку СДПІ в рахунок сплати ПДВ за квітень 2005р., однак згідно призначення платежу вказаним платіжним дорученням сплачується ПДВ за квітень 2005р.;

- платіжне доручення №792 зараховано у розрахунку СДПІ в рахунок сплати ПДВ за квітень 2005р., однак згідно призначення платежу вказаним платіжним дорученням сплачується ПДВ за травень 2005р.;

- платіжне доручення №1057 зараховано у розрахунку СДПІ в рахунок сплати ПДВ за травень 2005р., однак згідно призначення платежу вказаним платіжним дорученням сплачується ПДВ за червень 2005 р.;

- платіжне доручення №1330 зараховано у розрахунку СДПІ в рахунок сплати ПДВ за травень 2005р., однак згідно призначення платежу вказаним платіжним дорученням сплачується ПДВ за липень 2005 р.;

- платіжне доручення №1482 зараховано у розрахунку СДПІ в рахунок сплати ПДВ за травень 2005р., однак згідно призначення платежу вказаним платіжним дорученням сплачується ПДВ за серпень 2005 р.;

- платіжне доручення №1481 зараховано у розрахунку СДПІ в рахунок сплати ПДВ за травень 2005р., однак згідно призначення платежу вказаним платіжним дорученням сплачується ПДВ за липень 2005 р.;

- платіжне доручення №1608 зараховано у розрахунку СДПІ в рахунок сплати ПДВ за липень 2005р., однак згідно призначення платежу вказаним платіжним дорученням сплачується ПДВ за серпень 2005 р.;

- платіжне доручення №1732 зараховано у розрахунку СДПІ в рахунок сплати ПДВ за липень 2005р., однак згідно призначення платежу вказаним платіжним дорученням сплачується ПДВ за вересень 2005 р.;

- платіжне доручення №1986 зараховано у розрахунку СДПІ в рахунок сплати ПДВ за серпень 2005р., однак згідно призначення платежу вказаним платіжним дорученням сплачується ПДВ за жовтень 2005 р.;

Крім того на дослідження надано платіжні доручення №№ 598, 1, які підтверджують сплату податку на додану вартість за період, охоплений перевіркою, але які не враховані в актах перевірок №989/40-018/14308262 від 07.06.2006р., та №1255/40-018/14308262 від 24.07.2006р.

Таким чином, проведеним дослідженням встановлено випадки невідповідності даних, наведених в актах перевірок №989/40-018/14308262 від 07.06.2006р., та №1255/40-018/14308262 від 24.07.2006р., даним первинних документів ДП «Харківський завод електроапаратури»

У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб”єкта владних повноважень обов”язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем при розгляді даної справи не надано суду доказів правомірності застосування до позивача штрафних санкцій рішеннями, що оскаржені позивачем у даній справі. На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що відповідачем неправомірно були застосовані штрафні санкції оскаржених податкових повідомленнями-рішеннями.

Завданням адміністративного судочинства, яке визначено ч.1 ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 3 ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Задовольняючи позов, суд зазначає, що при прийнятті податкових повідомлень-рішень, що оскаржується позивачем у даній справі, податковим органом не були враховані всі обставини, що мали значення при застосуванні штрафних санкції до позивача, про що викладено вище.

Стосовно розподілу судових витрат, що пов”язані з проведенням судової експертизи, суд зазначає, що у відповідності до ч.1 ст.92 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, несе сторона, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучення спеціаліста, перекладача та проведення судової експертизи. Позивачем була сплачена вартість судову-економічної експертизи в розмірі 3753,60 грн., у відповідності до рахунку №19835 від 16.11.2007р. Тому у відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 17, 86, 92, 94, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої ДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Харкові №/2 від 15.09.2006 р. на суму 85686,38 грн., №/2 від 15.09.2006 р. на суму 133267,25 грн., №/2 від 15.09.2006 р. на суму 382248,42 грн., №/0 від 04.08.2006р. на суму 9592,00 грн., та №/0 від 04.08.2006р. на суму 84459,75.

Стягнути з державного бюджету на користь ДП "Харківський завод електроапаратури" (61139, м. Харків, вул. Лозівська, 5, код 14308262) судовий збір в сумі 6,80 грн.

Стягнути з державного бюджету на користь ДП "Харківський завод електроапаратури" (61139, м. Харків, вул. Лозівська, 5, код 14308262) витрати на проведення судово-економічної експертизи №10897 в сумі 3753,60 грн.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Постанова в повному обсязі виготовлена 14.04.2008 р.

Суддя Мінаєва О.М.