ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.03.08 Справа №20/480/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Шевченко Т. М. судді Шевченко Т. М. , Коробка Н.Д. , Кричмаржевський В.А.

при секретарі судового засідання – Соколові А.А.

за участю представників:

позивача: Клинков О.В., довіреність №25/653 від 28.12.2007р.;

відповідача: Плюта О.А., довіреність №149 від 19.03.2008р.;

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи і апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест «Запоріжбуд», м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 16.11.2007 року по справі № 20/480/07

за позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест «Запоріжбуд», м. Запоріжжя

до відповідача : Закритого акціонерного товариства «Теплогазмонтаж», м .Запоріжжя

про стягнення 10792,00 грн.

СУТЬ СПОРУ:

В серпні 2007 року ТОВ «Трест «Запоріжстрой» звернулось до господарського суду Запорізької області із позовом про стягнення з Закритого акціонерного товариства «Теплогазмонтаж» 10792,00 грн. вартості отриманого відповідачем обладнання – вентиляторів у кількості 4 шт. Вимоги обґрунтовані ( з врахуванням уточнень ) приписами ст.ст. 526, 530, 400, 610 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.11.2007 року по справі № 20/489/07 в задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивовано необґрунтованістю заявлених вимог, неправильно обраним позивачем способу захисту своїх цивільних прав та інтересів.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, Закрите акціонерне товариство «Теплогазмонтаж» (позивач) звернулось з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного господарського суду.

Ухвалою від 04.03.2008 року апеляційна скарга прийнята до розгляду, судове засідання призначене на 26.03.2008.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду №578 від 26.03.2008 року справа передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого – Шевченко Т.М. (доповідач), суддів Коробки Н.Д., Кричмаржевського В.А.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального права, а саме, ст. 55 Конституції України, яка гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина, незважаючи на наявність у правових нормах вказівки на можливість такого захисту, тобто будь-які права та інтереси, що охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Вважає, що обраний ним спосіб захисту не суперечить приписам ст.. 16 ЦК України.

Просить рішення господарського суду Запорізької області скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі .

У письмових поясненнях до апеляційної скарги позивач вказує, що у зв’язку з тим, що відповідач не повертає передані йому за актом вентилятори, тому він звернувся до суду з позовом саме про стягнення з відповідача вартості вентиляторів у розмірі 10729,00 грн.

Відповідач письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, вважає рішення господарського суду законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судове засідання проведено, за клопотанням представників сторін, без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

За згодою представників сторін в судовому засіданні 26.03.2008 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі статтею 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до приписів статті 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, Запорізький апеляційний господарський суд встановив:

22.06.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трест «Запоріжбуд» (генеральний підрядник, позивач у справі) і Закритим акціонерним товариством «Теплогазмонтаж» (субпідрядник, відповідач) укладено договір №26/44 субпідряду, відповідно до умов якого генеральний підрядник доручає, а субпідрядник приймає виконання власними силами та засобами робіт по об'єкту «Реконструкція стадіону по вул. В.Лобановського в м.Запоріжжі» (п.1.1 договору, а.с. 8).

Відповідно до п.2.1 договору вартість робіт визначається з урахуванням матеріалів. Вартість матеріалів повинна підтверджуватися бухгалтерськими документами. З урахуванням додаткової угоди № 7 від 30.12.2005р. до договору (а.с.21) вартість робіт визначається в сумі 2325,020 грн. в тому числі ПДВ 20% , тобто додається 803.52 тис. грн.

В п.5.6 договору сторони зазначили, що при постачанні матеріалів субпідрядником вартість матеріалів при підписанні форм буде уточнюватися по факту придбання з підтвердженням бухгалтерськими документами по цінам, погодженими з генпідрядником. При поставці матеріалів генпідрядником транспортні і заготівельно-складські витрати не нараховуються.

Відповідно до розділу 7 договору субпідряду «Зобов’язання і відповідальність сторін» генпідрядник прийняв на себе зобов’язання передати субпідряднику обладнання і матеріали, поставки замовника і генпідрядника, по номенклатурі і в кількості згідно поданої заявки (п. 7.2.1).

Відповідно до договору в редакції додаткової угоди № 7 від 30.12.2005р., договір субпідряду вступає в силу з моменту його підписання і діє до 30.06.2006р., а по розрахункам - до виконання сторонами своїх зобов'язань.

31.03.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трест "Запоріжбуд" (генеральний підрядник) і Закритим акціонерним товариством "Теплогазмонтаж" (субпідрядник) укладено договір №06-60Д субпідряду на виконання додаткових робіт з завершення реконструкції стадіону по вул. В.Лобановського в м. Запоріжжі (а.с.117), виходячи зі змісту якого генеральний підрядник доручає, а субпідрядник приймає на себе обов'язки, на свій ризик, виконувати додаткові будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні та інші роботи, які забезпечать введення в експлуатацію об'єкту «Реконструкція стадіону по вул. В.Лобановського в м.Запоріжжі» в обумовлений договором строк і з належною якістю в межах затвердженої проектно-кошторисної документації та узгодженої ціни робіт, вимог техніки безпеки та охорони праці, здійснити постачання необхідного обладнання та здати об'єкт в експлуатацію . Відповідно до пункту 1.2 договору субпідряду від 31.03.2006 року генеральний підрядник здійснює фінансування субпідрядника на будівництво об'єкту за рахунок коштів, перерахованих замовником - КП «Управління комунального будівництва», наданих для фінансування предмету

Як встановлено господарським судом і підтверджено матеріалами справи, позивач передав відповідачу обладнання - вентилятори, що підтверджується актами приймання-здачі обладнання від 06.04.2006р. та видатковими накладними №№ РН-0000248 від 06.06.2006р. (42 шт. на суму 47462,75грн.), РН-0000420 від 31.07.2006р. (1 на суму 1008,33грн. без ПДВ), РН-0000435 від 08.08.2006р.(4шт. на суму 6045,83грн. без ПДВ), РН-0000499 від 07.09.2006р. (2 шт. на суму 16532,29 грн. без ПДВ), РН-0000505 від 13.09.2006р.(10 шт. на суму 6752,53 грн. з ПДВ), РН-0000020 від 19.02.2007р. (12 шт. на суму 32400,00грн. з ПДВ).

Виходячи зі змісту Акту прийму-передачі від 06.04.2006 року, генпідрядник передав, а субпідрядник прийняв, згідно умов договору субпідряду від 22.06.2005 року на виконання робіт на об’єкті «Реконструкція стадіону по вул. В.Лобановського, м. Запоріжжя», 4 шт вентиляторів вартістю 2698,00 грн. кожний, на загальну суму 10 792,00 грн. Як зазначено у наведеному Акті, субпідрядник приймає вказані вентилятори без права власності та без оплати ( а.с. 51).

Дані вентилятори у кількості 4 шт. стали предметом спору, а саме, позивач стверджує, що вентилятори були передані відповідачу для установки на об’єкті в процесі виконання субпідрядних робіт, але відповідач не надав доказів в підтвердження факту їх монтажу на об’єкті, тому позивач просить стягнути з відповідача 10 792,00 грн. вартості 4 вентиляторів, отриманих за актом на безоплатній основі, обґрунтовуючи вимоги приписами ст.ст. 526, 399, 400, 610, 612 ЦК України, оскільки і відповідач володіє спірним майном безпідставно, крім того, .внаслідок тривалої прострочки виконання зобов'язання по монтажу обладнання його виконання втратило інтерес для позивача (а.с.113).

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Виходячи зі змісту ст. 399 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач як на підставу позову, названа правова норма передбачає припинення права володіння чужим майном, а саме: право володіння припиняється у разі: 1) відмови володільця від володіння майном; 2) витребування майна від володільця власником майна або іншою особою; 3) знищення майна. 2. Право володіння припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 400 ЦК України, на яку також посилається позивач, недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Ст. 526 ЦК Україна містить загальні умови виконання зобов’язання, а ст. 610 ЦК України характеризує поняття порушення зобов’язання .

Разом з тим, встановлені обставини справи свідчать, що правовідносини сторін ґрунтуються на договорах будівельного субпідряду, тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення гл.61 ЦК України.

Згідно зі ст.ст. 837, 875 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Статтею 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Разом з тим, аналіз умов договорів субпідряду, на які посилається позивач, свідчить, що термін виконання зобов’язань по проведенню робіт по реконструкції стадіону закінчився, відповідно, 30.06.2006р. та 30.08.2006р.. Із акту приймання - передачі від 06.04.2006р. слідує, що обладнання передавалось на виконання робіт за договором субпідряду від 22.06.2005р. №ДГ-26/44. Із актів приймання підрядних робіт за цим договором не вбачається, що роботи приймались із зауваженнями і лише листом №25/380 від 17.05.2007р. позивач вперше звернувся до відповідача з вимогою провести оплату за отримане обладнання або повернути 4 вентилятора, без посилання на індивідуально визначені ознаки вентиляторів.

Як стверджує позивач, спірні вентилятори були передані відповідачу для їх монтажу на об’єкті реконструкції стадіону, але доказів встановлення 4 вентиляторів на об’єкті відповідач не надав, тому повинен сплатити позивачу їх вартість .

Отже, як випливає з матеріалів справи, субпідрядні роботи відповідачем виконувались, в тому числі, і із матеріалів замовника.

Взаємні права та обов’язки сторін за договором підряду (субпідряду) стосовно виконання робіт із матеріалів замовника закріплені у ст.ст. 840 – 842 ЦК України.

Як зазначено у ст. 840 ЦК України, якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов'язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків. Підрядник відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого замовником, якщо не доведе, що ці недоліки не могли бути ним виявлені при належному прийманні матеріалу.

Статтею 841 ЦК України також встановлений обов'язок підрядника зберігати надане йому майно: підрядник зобов'язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

Отже, виходячи з наведених норм права, у разі відмови відповідача повернути залишок матеріалу (у даному випадку обладнання - вентилятори) позивач має право, при наявності підстав, ставити питання про відповідальність підрядника за втрату або пошкодження майна, а не стягнення вартості майна, яким відповідач володіє безпідставно (ст.ст. 399, 400 ЦК України). Крім того, представник відповідача пояснив колегії суддів, що спірні 4 вентилятори у субпідрядника відсутні, так як встановлені ним на об’єкті при виконанні робіт з реконструкції стадіону.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо неправильно обраного позивачем способу захисту порушених прав та інтересів та правомірно відмовив в задоволенні позову з заявлених підстав.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що господарський суд Запорізької області дослідив всі обставини справи, вірно застосував норми матеріального і процесуального права і прийняв правильне рішення про відмову в позові, правових підстав для скасування рішення місцевого господарського суду немає.

Доводи заявника апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним.

Крім того, слід зазначити, що відмова в задоволенні позову з заявлених підстав не позбавляє позивача передбаченого Конституцією України права на судовий захист, за умови правильно обраного спосіб захисту.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги – позивача у справі.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест «Запоріжбуд», м. Запоріжжя, на рішення господарського суду Запорізької області від 16.11.2007 року по справі № 20/480/07 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 16.11.2007 року по справі № 20/480/07 – без змін.

Головуючий суддя Шевченко Т. М.

судді Шевченко Т. М.

Коробка Н.Д. Кричмаржевський В.А.