КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2008                                                                                           № 05-5-33/16743-33/118

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Алданової С.О.

суддів:           Пашкіної С.А.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Чміль В.В. (довіреність № 422-06-1 від 03.03.2008 р.)від відповідача-Печений М.В. (довіреність № 01-12-Дир-54 від 18.01.2008р.)

від третьої особи – Бреус Т.В. (довіреність № 9 від 03.06.2008 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві тапрофесійних захворювань України

на рішення Господарського суду м.Києва від 31.03.2008

у справі № 05-5-33/16743-33/118

за позовом                               Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві тапрофесійних захворювань України

до                                                   Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича НАН України

третя особа                     Державний комітет України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду

про                                                  стягнення 22500,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М.Францевича, третя особа Державний комітет України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду про стягнення з відповідача сплаченої за договором суми в розмірі 22500,00 грн.

Позивач в процесі розгляду справи судом першої інстанції подав уточнення до позову у зв’язку із поверненням коштів, перерахованих платіжним дорученням № 3071 від 08.10.2003 року, та просив стягнути з відповідача сплачену за договором суму в розмірі 15000,00 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 31.03.2008 р. у справі № 05-5-33/16743-33/118 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду м. Києва від 31.03.2008 р. скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скаргу мотивовано тим, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення обставини, що мають значення для справи, з`ясовані не в повному обсязі.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти її доводів, вважає їх необґрунтованими та такими, що не враховують суттєвих обставин справи, а вимоги - такими, що не підлягають задоволенню, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

05.12.2002 р. між Державним департаментом з нагляду за охороною праці України, правонаступником якого є Державний комітет України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду, Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Інститутом проблем матеріалознавства ім. І.М.Францевича було укладено договір № 81 ЗіЗ (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідач зобов’язався виконати роботу з дослідження та розроблення захисних протиножових рукавичок, нарукавників, фартухів.

Пунктом 1.3. Договору встановлено, що результатом виконаних робіт є розроблені протиножові матеріали та конструкції рукавичок, нарукавників, фартухів і створення технічної документації для промислового виробництва.

Роботи за даним договором повинні були виконуватись відповідачем у відповідності до узгодженого Сторонами технічного завдання та календарного плану виконання робіт, що є невід’ємною частиною цього Договору (п. 1.4. Договору).

Умовами Додаткової угоди № 1 від 05.12.2002 р. до Договору передбачено, що терміном закінчення виконання робіт є грудень 2004 року.

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що оплата має здійснюватись поетапно попередньою оплатою кожного етапу робіт.

Відповідно п. 3.4 Договору попередню оплату у розмірі 50 % вартості етапу робіт поточного року Замовник перераховує виконавцю протягом 15 днів з дня набрання цим Договором чинності та згідно календарного плану робіт цього договору - з початку виконання кожного етапу робіт.

Матеріалами справи підтверджується висновок суду першої інстанції про своєчасне виконання відповідачем робіт першого етапу, про що 25.12.2002 р. замовнику було належним чином повідомлено та надано наступні документи:

-          акт здачі-приймання науково-технічної продукції від 23.12.2002 р. (вх. № 704-06-26 від 25.12.2002 р.);

-          анотований та інформаційний звіти за виконану роботу за Договором;

-витяг з Протоколу № 6 засідання секції "Порошкова металургія та композиційні матеріали, матеріалознавство в машинобудуванні" Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М.Францевича НАН України від 25.12.2002 р.

Відповідно до п. 4.3. Договору замовник протягом 15 днів з дня одержання акта здачі-приймання робіт та звітних документів, зазначених у технічному завданні, зобов’язаний направити Виконавцеві акт здавання-приймання науково-технічної продукції або мотивовану відмову від приймання робіт.

Проте, як вірно встановлено місцевим господарським судом, замовник, всупереч вимогам даного пункту Договору підписав Акт здачі-приймання науково-технічної продукції від 23.12.2002 р. та розрахувався за виконання першого етапу робіт лише 14.10.2003 р., тобто через 10 місяців після обов'язкового терміну сплати виконання робіт. Таким чином, терміни оплати праці та умови договору, замовником були суттєво порушені.

Замовником за виконання першого етапу робіт Договору було перераховано виконавцю 15000 грн.: 7500 грн. відповідно до

копії виписки з реєстраційного рахунку 09.12.2002 р., 7500 грн. відповідно до копії виписки з реєстраційного рахунку № 0208 14.10.2003 р.

Згідно з календарним планом (копія якого міститься в матеріалах справи) початком строку виконання робіт другого етапу є січень 2003 року, вартість робіт другого етапу становить 55000 грн. і відповідно до умов п. 3.4 Договору замовник мав здійснити передплату в розмірі 50 % вартості робіт другого етапу, що становить 27500,00 грн., з початку виконання робіт другого етапу, однак відповідних дій з боку позивача не відбулося.

Проаналізувавши матеріали справи, Київський апеляційний господарський погоджується з судом першої інстанції та зазначає, що протягом 2003-2005 року, відповідач неодноразово звертався до замовника - позивача по справі, з вимогою про виконання умов Договору та підкреслював, що безвідповідальне ставлення з боку замовника щодо взятих на себе зобов'язань робить неможливим виконання робіт згідно з календарним планом, що підтверджується листами № 01-11-45-381 від 03.03.2003 року; № 01-11-45-651 від 16.05.2003 року; № 01-09-45-689 від 27.05.2003 року; № 01-09-45-920 від 07.07.2003 року; № 01-11-45-1045 від 10.09.2003 року; № 01-11-45-1432 від 02.12.2003 року; № 01-11-40-481 від 05.05.2004 року; № 01-11-39-928 від 03.08.2004 року; № 01-11-40-969 від 13.08.2004 року; № 01-12-39-1319 від 12.11.2004 року; № 01-11-39-284 від 29.03.2005 року; № 01-11-38-322 від 06.04.2005 року; № 01-11-38-673 від 04.07.2005 року (копії містяться в матеріалах справи).

Згідно п. 5.2 Договору у випадку припинення робіт або недосягнення показників, які передбачені цим договором, з вини виконавця замовник може вимагати повернення всіх платежів.

Відповідно до п. 2.2. Договору замовник взяв на себе зобов'язання забезпечувати фінансування робіт.

Відповідач зазначає, що його підприємством за власні кошти були виконані майже в повному обсязі роботи, передбачені другим та третім етапами календарного плану Договору, а в результаті - розроблено протиножовий матеріал, розроблено та виготовлено декілька моделей протиножових рукавичок, нарукавників та фартухів. Були також розроблені методики випробування та проведені випробування протиножових виробів, які підтвердили високі функціональні характеристики протиножових виробів.

Проте, через невиконання замовником своїх фінансових зобов'язань за Договором (п. 2.2.) відповідач не мав змоги укласти необхідні договори із субпідрядними організаціями на обов'язкове проведення медико-біологічних досліджень розроблених відповідачем протиножових зразків виробів, придбання необхідних матеріалів та виготовлення технологічної оснастки для подальшого виконання календарного плану Договору.

Також, як вірно зазначено в оскаржуваному рішенні та підтверджено матеріалами справи, виконавець неодноразово повідомляв замовника про необхідність перенесення строків виконання робіт за календарним планом у зв'язку з невиконанням замовником умов розділу 3 Договору та відсутністю фінансування робіт замовником, Інститут також надсилав пропозиції щодо нових строків виконання робіт. Проте, на пропозиції виконавця, замовник не реагував аж до квітня 2006 року. Лише 11.04.2006 р. було проведено засідання робочої групи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України з порядком денним: "Про хід виконання робіт виконавцем - Інститутом проблем матеріалознавства ім. І.М.Францевича НАН України за договором від 05.12.2002 р. № 81 ЗіЗ "Дослідження та розробка захисних протиножових рукавичок, нарукавників, фартухів", на яке були запрошені представники Держпромгірнагляду МНС України та Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М.Францевича НАН України.

На цьому засіданні виконавцем були продемонстровані зразки протиножових рукавичок, нарукавників, фартухів, що були розроблені та виготовлені за Договором, дані зразки отримали схвальну оцінку присутніх.

Засідання прийняло рішення про надання відповідачем в тритижневий термін замовнику звітніх документів щодо виконання другого та третього етапів робіт Договору, а також додаткової угоди на продовження терміну дії Договору до грудня 2006 року щодо виконання четвертого та п'ятого етапів робіт, про що зазначено в протоколі засідання від 11.04.2006 р.

На виконання цього рішення Виконавцем були складені звітні документи щодо виконання другого та третього етапів робіт за Договором та надана додаткова угода № 2 на продовження робіт.

Додаткову угоду № 2 для проведення експертного висновку було надіслано до Національного науково-дослідного інституту охорони праці листом № 01-11-38-652 від 07.06.2006 р., а після отримання схвальної рецензії останнього додаткову угоду надіслано замовнику листом № 01-11-39-665 від 13.06.2006 року.

04.07.2006 р. дирекція Фонду проводить засідання робочої групи, на якому знову розглядається хід виконання робіт за Договором, відповідно до протоколу № 12 від 04.07.2006 року, та діаметрально змінюється позиція замовника, а саме: у зв’язку з тим, що в отриманих Фондом від виконавця матеріалах за другим та третім етапом фактичні витрати по виконанню етапів вказано в квітні - червні 2006 року, а Договір закінчився в 2004 року, унеможливлюється його фінансування, про що зазначено в протоколі № 12 від 04.07.2006 р.

На цьому засіданні прийнято рішення про остаточне припинення фінансування та надіслання Фондом Замовнику Акту припинення робіт за Договором.

Це суперечить попередньому рішенню робочої групи Фонду від 11.04.2006 р., на якому було ухвалено продовжити дію Договору до 31.12.2006 р.

Дирекція Фонду листом № 309-02-2 від 28.09.2006 р. повернула Інституту всі звітні документи другого та третього етапів Договору.

Крім того, незважаючи на численні звертання до дирекції Фонду та надання їй погоджувального листа координатора виконання робіт - Держгірпромнагляд від 25.12.2006 р. №01/02-04/992, дирекція Фонду не виконала рішення протоколу № 12 засідання робочої групи Фонду від 04.07.2006 року про надання Акту припинення робіт.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 892 Цивільного кодексу України за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її. Договір може охоплювати весь цикл проведення наукових досліджень, розроблення та виготовлення зразків або його окремі етапи.

Статтею 894 Цивільного кодексу України передбачено, що виконавець зобов'язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно - конструкторські та технологічні роботи. Договором можуть бути передбачені прийняття та оплата окремих етапів робіт або інший спосіб оплати. Плата за виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських робіт та технологічних робіт, встановлена договором, може бути зменшена замовником залежно від фактично одержаних результатів порівняно з результатами, передбаченими договором, якщо це не залежало від замовника, а можливість такого зменшення та його межі були передбачені домовленістю сторін.

До обов'язків замовника згідно п. 3 ч. 1 ст. 898 Цивільного кодексу України відноситься також прийняття виконаних робіт та їх оплата.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також містяться у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України та ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідач припинив виконання робіт, незважаючи на відсутність фінансування цих робіт замовником (позивачем), а тому суд апеляційної інстанції підтримує висновок суду першої інстанції про те, що вимоги позивача щодо повернення грошових коштів є необгрунтованими, та такими, що не відповідають звичаям ділового обороту та протирічать нормам чинного законодавства. А грошові кошти у розмірі 15000,00 грн., перераховані за виконані та прийняті сторонами роботи, не можуть бути повернені.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач в порушення зазначеної норми належним чином позовну заяву та апеляційну скаргу не обґрунтував, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не навів.

Тому колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 31.03.2008 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв’язку з чим підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст.103, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду соціального страхування від нещасних випадківна виробництві та професійних захворювань України залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва від 31.03.2008 р. у справі № 05-5-33/16743-33/118 залишити без змін.

Справу № 31/81 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Пашкіна С.А.