ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.08

Справа №АС10/443-07.

Господарський суд Сумської області у складі:

Головуючого судді           Малафеєвої І. В.

Судді                    Костенко Л.А.

Моїсеєнко В.М.

розглянувши справу

За позовом:          Товариства з обмеженою відповідальністю «Ряснянське» Краснопільського району

до відповідача: Сумської міжрайонної державної податкової інспекції

про визнання нечинним податкового повідомленням рішення

Представники сторін:

від позивача          Мельник Н.М., Говорун С.Д.

від відповідача Коваленко Л.М., Вертелицька В.І.

в судовому засіданні брала участь секретар судового засідання Дябелко Т.М.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 01.04.2008р. до 13.05.2008р. до 10 год. 45 хв.

Суть спору: позивач просить суд визнати нечинним податкове повідомлення-рішення №/0 від 17.05.2007р. про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 21168 грн. за липень 2005 р.

Відповідач проти позову заперечує, рішення вважає законним та обґрунтованим.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив наступне.

Краснопільським відділенням Сумської МДПІ на підставі акту від 16.05.07р. № 46/15-019/30841386/146 про результати документальної невиїзної ( камеральної) перевірки податкової декларації з податку на додану вартість, у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок товариства з обмеженою відповідальністю “Ряснянське” за липень 2005 року було винесено податкове повідомлення-рішення від 17.05.07р. № /0 про зменшення бюджетного відшкодування по податку на додану вартість на суму 21168 грн.

Перевіркою правильності визначення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість встановлено, що при заповненні уточнюючого розрахунку платником заявлено бюджетне відшкодування на поточний рахунок в сумі 21168 грн. з порушенням порядку визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету згідно підпунктів 7.7.1 та 7.7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” (із змінами).

Заперечуючи вимоги позивача, відповідач посилається на слідуюче.

Порядком заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженим наказом ДПА України від 30.05.1997р. № 166 (у редакції наказу від 15.06.2005 р. № 213), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.06.05 р. за № 702/10982, пунктом 4.4 розділу 4 якого передбачено в разі самостійного виявлення платником податку помилок, що містяться у раніше поданій ним декларації, такий платник зобов'язаний подати в порядку, установленому для подання декларацій з податку на додану вартість уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок за формами, розробленими у відповідності до вищезазначеного порядку та затвердженими наказом ДПА України № 213. Складання та заповнення уточнюючих розрахунків здійснюється відповідно до вищезазначеного порядку: заповнюються вступна частина, службові поля та основні розділи з показниками. Службове поле "02" "Звітний податковий період" містить інформацію про дату подання розрахунку (місяць (квартал) та рік), рядок 8.5 розділу 8 "Розрахунки у зв’язку з виправленням помилки" визначає порядок перенесення виправленого показника в декларацію (не уточнений розрахунок) наступного звітного періоду.

Таким чином, перенесення до рядка 23 (підрядок 23.1) уточненого розрахунку за липень 2005 року від 30.03.2007 р. уточненої суми від’ємного значення за рядком 8.5 уточненого розрахунку за червень 2005 року від 30.03.2007 р., не відповідає вимогам вищезазначеного Порядку та Закону України "Про податок на додану вартість" (із змінами).

Уточнюючий розрахунок подано у березні поточного року і звітним періодом є березень, а наступним - квітень поточного року, а не липень 2005 року.

Сума від’ємного значення 25264 грн. за уточненим розрахунком від 30.03.2007 р. № 2595 за червень 2005 р., яка відображена в р. 8.5 повинна була бути перенесеною до рядка 23.4 податкової декларації (не до уточненого розрахунку згідно Порядку заповнення уточненого розрахунку) наступного звітного періоду, тобто до декларації за квітень поточного року.

З цих підстав, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Суд не погоджується з висновком відповідача, з огляду на наступне.

Позивач є спеціалізованим підприємством з розведення свиней та продажу м’яса живою вагою. Відповідно до п.п. 6.2.6. п. 6.2 ст. 6 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями) оподаткування операцій з поставки переробним підприємством м’яса живою вагою здійснюється за нульовою ставкою.

Товариство “Ряснянське” склало та надіслало до Сумської міжрайонної державної податкової інспекції уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2005 р., реєстраційний номер у податковому органі - 2572 від 30.03.2007 р.

Згідно складеного уточнюючого розрахунку було заявлено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 21168 грн.

До уточнюючого розрахунку були додані додаток 3 "Розрахунок суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість", реєстраційний номер у податковому органі - 2572 від 30.03.2007 р. та додаток 4 "Заява про повернення суми бюджетного відшкодування", реєстраційний номер у податковому органі - 2572 від 30.03.2007 р.

Судом встановлено, що позивач дійсно сплатив суму податкового кредиту у розмірі 21168 грн. у червні 2005 р., тобто у місяці, який є попереднім до того, в якому було заявлено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Сума бюджетного відшкодування була визначена на підставі отриманих податкових накладних, сплата її повністю підтверджується платіжними дорученнями, чеками та квитанціями до прибуткових касових ордерів. Крім того правильність визначення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість також підтверджується результатами проведеної Сумською міжрайонною державною податковою інспекцією виїзної планової перевірки ТОВ "Ряснянеьке" з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.04 р. по 31.12.06 р.. Результати вказаної перевірки викладені в акті "Про результати виїзної планової перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Ряснянське" (30841386) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.04 р. по 31.12.06 р." №11-23-013/30841386/27 від 17.05.07 р. Документи, що підтверджують податковий кредит залучені до матеріалів справи.

Таким чином, позивачем повністю було виконано вимоги п.1.8. ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР щодо надмірної сплати податку.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків регулюються п. 7.7 ст. 7 вказаного Закону. Згідно пп. 7.7.1, п.п. 7.7.2 сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); а залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже у складеному ТОВ "Ряснянське" уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за 7 місяців 2005 року.

В липні 2005 р. - за результатами місяця виникло від'ємне значення у розмірі 21168 грн., підтверджено даними уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2005 р. та даними проведеної планової виїзної документальної перевірки.

В липень 2005 р. - за результатами місяця знову виникло від'ємне значення у розмірі 21168 грн., підтверджено даними розрахунку; від'ємне значення за червень 2005 р. включено до складу податкового кредиту липня 2005 р. та заявлено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість.

Таким чином, вимоги Закону України "Про податок на додану вартість" щодо механізму відшкодування податку на додану вартість виконані ТОВ "Ряснянське" повністю у складеному ним уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виправлених помилок за 7 місяців 2005 р.

Згідно підпункту 15.3.1 пункту 15.3 ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ХП від 21.12.2000р. заяви на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Відповідно до вищенаведеної норми Закону ТОВ “Ряснянське“ має право на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковий період: 7 міс. 2005 р. так як з моменту виникнення права на бюджетне відшкодування минуло менше ніж 1095 діб, а тому позивач має право на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковий період – липень 2005 року.

В акті камеральної перевірки відповідач посилається на Порядок заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затверджений наказом ДПА України від 30.05.1997 р.№ 166, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.1997 р. за № 250/2054 стверджує, що у зв'язку з тим, що уточнюючий розрахунок за липень 2005 р. подано у березні 2007 року платник податку не мав права переносити від'ємне значення за липень 2005 р. до уточненого розрахунку за липень 2005 р.

Вказаний висновок не відповідає податковому законодавству.

Порядок складання уточнених розрахунків викладений у п. 4.4. вищевказаного наказу Державної податкової адміністрації України, а саме цим пунктом передбачено, що якщо платник самостійно виявив помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, то такий платник зобов'язаний подати в порядку, установленому для подання декларацій з податку на додану вартість (без урахування граничного терміну подання, але з урахуванням строків давності, встановлених статтею 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ХП від 21.12.2000р.), уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок. Одним уточнюючим розрахунком може бути виправлено помилки лише однієї раніше поданої декларації.

Таким чином, вказаним порядком передбачено, що уточнюючий розрахунок повинен бути складений за порядком, установленим для подання декларацій з податку на додану вартість.

Зазначена вимога узгоджується з нормою п. 5.1. ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-111 від 21.12.2000 р. в якому визначено, що якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Закон передбачає, що платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені. Форма уточнюючих розрахунків визначається у порядку, встановленому для податкових декларацій.

Таким чином, закон визначив, що уточнюючий розрахунок - це та форма звітності якою передбачено тільки виправлення показників раніше наданої звітності.

Крім того пп.7.2.8 п.7.2. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачено, що платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з доставки та придбання товарів (послуг), які підлягають оподаткуванню цим податком, а також які не є об'єктами оподаткування згідно із статтею 3 та звільнених від оподаткування згідно із статтею 5 цього Закону.

Зведені результати такого обліку відображаються у податкових деклараціях, форма і порядок заповнення яких визначаються відповідно до закону. Платник податку веде реєстр отриманих та виданих податкових накладних у документальному або електронному вигляді за його вибором, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку продавця, який надав податкову накладну такому платнику податку.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення відповідача не відповідає вимогам Закону “Про податок на додану вартість” і підлягає визнанню нечинним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Сумської міжрайонної державної податкової інспекції (м. Суми, вул. Баумана, 43) №/0 від 17.05.2007р. про зменшення товариству з обмеженою відповідальністю «Ряснянське» (Краснопільський район, с.Рясне, вул. Перемоги,3, і.к. 30841386) суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 21168 грн. за липень 2005 р.

3.          Порядок і строки апеляційного оскарження встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої, зокрема, заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

4.          відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ           І.В.МАЛАФЕЄВА

СУДДІ                                                                                          Л.А.КОСТЕНКО

В.М.МОЇСЕЄНКО

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови підписаний 14.05.2008 р.