Кіровоградської області
У Х В А Л А

"11" лютого 2008 р.                                                             Справа № 17/561

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді С.В. Таран, розглянувши матеріали справи № 17/561

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Єлисаветградська транспортна кампанія", м. Кіровоград

до відповідача: Кіровоградської міської ради, м. Кіровоград

про зобов'язання вчинити певні дії

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Сніжко К.А., довіреність №850 від 26.11.07р., представник;

від відповідача -Покаленко В.В., довіреність №814-МР від 07.12.2007 р., представник.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикції" наведено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Єлисаветградська транспортна кампанія" подано в порядку адміністративного судочинства позов до Кіровоградської міської ради про зобов'язання останньої надати згоду на списання наступного майна:

тролейбусів:

-ЗІУ-682, інвентарний номер 192, заводський №28240;

-ЗІУ-682, інвентарний номер 183, заводський №20510;

-ЗІУ-682, інвентарний номер 190, заводський №28192;

-ЗІУ-682, інвентарний номер 191, заводський №28230;

-ЗІУ-682, інвентарний номер 194, заводський №28721;

-ЗІУ-682, інвентарний номер 197, заводський №30442;

-ЗІУ-682, інвентарний номер 199, заводський №30479;

-ЗІУ-682, інвентарний номер 202, заводський №30618;

-ЗІУ-682, інвентарний номер 206, заводський №32179;

-ЗІУ-682, інвентарний номер 207, заводський №32181;

-ЗІУ-682, інвентарний номер 208, заводський №32189;

-ЗІУ-682, інвентарний номер 222, заводський №34872;

-ЗІУ-682, інвентарний номер 236, заводський №35697;

-ЗІУ-682, інвентарний номер 216, заводський №34152;

автомобілів:

- ГАЗ - 5312, інвентарний номер 7056, заводський № б/н;

- ІЖ - 2715, інвентарний номер 0388, заводський № б/н;

приладу "Прип'ять", інвентарний номер 00135 та контактної мережі по вул. Короленка (розворотнє коло на зупинці "Лісопаркова"), інвентарний номер 10176.

Позовні вимоги ґрунтуються на наступних обставинах.

Між управлінням власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради ("орендодавець") на підставі рішення Кіровоградської міської ради №1086 від09.07.2004 р. та товариством з обмеженою відповідальністю "Єлисаветградська транспортна кампанія" ("орендар") укладено договір оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства "Кіровограделектротранс" №174/17 від 01.12.2004 р. (далі- договір оренди№174/17 від 01.12.2004 р.).

За умовами даного договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс комунального підприємства "Кіровограделектротранс".

За своєю правовою природою даний договір є договором найму.

Згідно вимог статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Правовідносини, пов’язані з орендою майна, що перебуває у комунальній власності, регулюються також Законом України „Про оренду державного та комунального майна”

Сторонами узгоджено розмір орендної плати, яка відповідно до вимог статті 11 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” є однією з істотних умов даного виду договору, строк дії договору, а також умови передачі і повернення орендованого майна.

На підставі пункту 6.4 вказаного договору, яким передбачено списання орендованого майна орендодавця за згодою орендаря, позивач звернувся до суду з відповідними вимогами в зв'язку з неможливістю подальшої експлуатації переліченого вище майна.

Як вбачається із матеріалів справи вказаний спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Відповідно до вимог пункту 2 статті 2, пункту 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення; до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Враховуючи те, що стосовно вирішення господарських спорів встановлено інший порядок судового провадження, а саме: шляхом звернення до відповідного господарського суду із позовною заявою, поданою за правилами Господарського процесуального кодексу України, дану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вказане підтверджується наступним.

Відповідно до статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно вимог статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження (частина перша статті 60 із змінами, внесеними згідно із Законом N997-V від 27.04.2007 р.).

З системного аналізу статей 1, 10, 16, 26, 29, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статей 2, 317, 327 Цивільного кодексу України, вбачається, що органи місцевого самоврядування мають право виступати як у якості суб'єкта владних повноважень при здійсненні владних управлінських функцій, діючи в межах окремих повноважень органів виконавчої влади та виконуючи делеговані повноваження (наприклад, при реєстрації суб'єктів права власності, реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності, розгляді справ про адміністративні правопорушення), так і діяти в межах повноважень власника щодо відповідного майна, віднесеного до комунальної власності.

Зокрема, згідно із статтею 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами владними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Органам місцевого самоврядування законом можуть надаватися окремі повноваження органів виконавчої влади, у здійсненні яких вони є підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до частин 5, 6, статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Отже, в спірних правовідносинах Кіровоградська міська рада здійснює від імені та в інтересах територіальної громади правомочності власника об'єктів комунальної власності, до яких віднесені спірні об'єкти рухомого та нерухомого майна (тролейбуси, автомобілі, прилад "Прип'ять", контактна мережа), з приводу списання яких виник спір.

Тобто, існує спір, що виник із господарського договору оренди цілісного майнового комплексу №174/17 від 01.12.2004 р. (а.с.10-15), що в свою чергу виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Зазначення як відповідача Кіровоградську міську раду не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить даний спір публічно-правовим.

Дана справа не є публічно-правовим спором і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративна справа), яке наведене у п.1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України і компетенція адміністративних судів, встановлена ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, на цей спір не поширюється.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного суду України від 27.03.2007 р., 29.05.2007 р.

Оскільки справу №17/561 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, провадження у справі повинно бути закрито на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.3 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Виходячи із суб'єктного складу сторін у даній справі та враховуючи встановлену господарським судам підвідомчість справ, суд на виконання частини другої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України роз'яснює, що даний спір підлягає вирішенню господарським судом з урахуванням правил підсудності (статей 15, 16 Господарського процесуального кодексу України) в порядку господарського судочинства.

Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання Кіровоградської міської ради про заміну неналежного відповідача належним слід відмовити. Клопотання відповідача про передачу даної справи на розгляд Кіровського районного суду м.Кіровограда також задоволенню не підлягає, оскільки з огляду на суб"єктний склад учасників спору та їх місцезнаходження, що визначається відповідно до ст.ст. 1,12,21 ГПК України в редакції, яка діяла на момент введення в дію КАС України, ст.ст. 3, 17 КАС України, позов є підсудним саме господарському суду Кіровоградської області.

Керуючись 157, 165, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №17/561 закрити.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копію ухвали направити сторонам.

Суддя С.В.Таран