ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.02.08р.

Справа № 3/78-08

За позовом Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг

до Малого приватного підприємства "Сервіс - Гарант", м. Кривий Ріг

про стягнення 1 553 грн. 84 коп.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

позивача –Кузнєцова-Совенко Л.А., дов. № 15.01.2008р.

відповідача –Прокопчено Н.В., дов. № 293/09 від 12.02.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 1 151,02 грн. - основного боргу, 71,71 грн. – збитків від інфляції, 10,44 грн. 3% річних, 58,66 грн. - пені, 42,01 грн. - 7% штрафу.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що з жовтня 2007р. Позивач постачав Відповідачеві теплову енергію неналежної якості, крім того, Відповідач звернувся до Позивача з вимогою розірвати Договір у зв’язку з відсутністю фінансової можливості здійснювати оплату послуг та через неналежну якість послуг теплопостачання, але добровільно розірвати Договір Позивач відмовився. Що до стягнення штрафних санкцій, Позивач неправомірно застосовує до регулювання даних відносин одночасно положення господарського та цивільного кодексів України, що може призвести до подвійного стягнення штрафних санкцій. До відзиву Відповідач надав платіжне доручення від 11.02.2008р. № 20 за яким сплачено за послуги Позивача 571,86 грн.

В судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.01.2004р. сторонами укладено договір № 419 про постачання теплової енергії у гарячій воді (далі Договір), за яким Позивач постачав Відповідачеві теплову енергію у гарячій воді, а Відповідач зобов’язався оплатити отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені Договором (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору, облік спожитої енергії здійснюється за приладами обліку розрахунковим способом.

Згідно з п 6.2, 6.3 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць, Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує Позивачу вартість за місяць кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Позивач договірні зобов’язання виконував належним чином.

Відповідач свої зобов’язання виконував не у повному обсязі, у зв’язку з чим, за період з 01.03.2007р. по 01.11.2007р. утворився борг за теплову енергію у розмірі 1 151, 02 грн., що підтверджується: Договором, актами здачі-приймання послуг, розрахунком стягуваної суми, частково відзивом Відповідача.

У силу ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

571, 86 грн., Відповідачем сплачено після звернення Позивача до суду з позовною заявою, тому у цій частині позовних вимог провадження у справі підлягає припиненню, у зв’язку з відсутністю предмета спору.

На підставі ст. 625 ЦК України, Позивач на прострочений борг Відповідача нарахував збитки від інфляції - 71,71 грн. та 3 % річних -10, 44 грн.

Посилаючись на п. 7.2.3. Договору та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" за несвоєчасну оплату спожитої теплової енергії Позивач нарахував пеню - 58, 66 грн., однак, у розрахунку пені Позивач допустив помилку, розрахувавши її більш ніж за 6 місяців, що суперечить ст.232 ГК України, у зв’язку з чим пеня становить 34, 39 грн.

Відповідно до ст. 231 ГК України, Позивач нарахував 7 % штрафу - 42, 01 грн.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на те, що з жовтня 2007р. Позивач постачав Відповідачу теплову енергію неналежної якості і у зв’язку з цим, Позивач повинен провести перерахунок оплати послуг постачання теплової енергії. Крім того, Відповідач вимагав від Позивача розірвання Договору у зв’язку з відсутністю фінансової можливості здійснювати оплату послуг та через неналежну якість послуг теплопостачання, але добровільно розірвати Договір Позивач відмовився. Що до стягнення штрафних санкцій, Позивач неправомірно застосовує до регулювання даних відносин одночасно положення господарського та цивільного кодексів України, що може призвести до подвійного стягнення штрафних санкцій.

Заперечення Відповідача судом не приймаються, так як ним не надано доказів на підтвердження постачання Позивачем неякісних послуг у спірний період, Договір у встановленому порядку не розірваний, ст. 617 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили; не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Стягування Позивачем неустойки, штрафу, збитків від інфляції та річних не суперечать чинному законодавству і не є тотожними поняттями чи такими, що дублюють одне інше.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, п. 1.1 ч.1 ст. 80, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Малого приватного підприємства "Сервіс-Гарант", м. Кривий Ріг, вул. ХХ парт з’їзду, 14 (, р/р 0079 в КФ КБ "Приватбанк", МФО 305750) на користь Державного підприємства "Криворізька теплоелектроцентраль", м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1 (, р/р 1268 в Жовтневому ТВБВ Центрально-Міського Промінвестбанку у м. Кривому Розі, МФО 305493) 579 грн. 16 коп. –боргу, 71 грн. 71 коп. –інфляційні, 10 грн. 44 коп. –3% річних, 34 грн. 39 коп. –пені, 42 грн. 01 коп. –штрафу, 100 грн. 14 коп. - витрат по сплаті державного мита, 115 грн. 85 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У частині позовних вимог про стягнення 571 грн. 86 коп., провадження у справі припинити, у зв’язку з відсутністю предмету спору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя           С.Г. Юзіков

Рішення підписане 14.04.2008р.