СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

04.03.2008
Справа №  4/40-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Ємленінової З.І. при секретарі
Сокуренко Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
приватного підприємця ОСОБА_1м. Каховка Херсонської області

до
приватного підприємця ОСОБА_2м. Нова Каховка Херсонської області

про
стягнення
5.052грн.19коп.

за участю   представників сторін:

від
позивача   - уповноважена особа
ОСОБА_3.

від
відповідача  - не з'явився

Позивач звернувся з позовом про
стягнення з відповідача 5000грн. 00коп. як безпідставно набуте майно. Він
пояснює, що платіжним дорученням № 1 від 22.08.2007 року він перерахував
відповідачу 5000грн. 00коп. за автозапчастини, а відповідач без достатньої
правової підстави набув вищевказані грошові кошти і до цього часу володіє ними,
оскільки сторони не досягли згоди щодо суттєвих умов угоди купівлі-продажу
автозапчастин та не уклали її. Крім
того, позивач просить стягнути  3%
річних у зв'язку з  несвоєчасним
перерахуванням  коштів в сумі 52
грн.19коп.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те, що платіжним дорученням №1 від 22.08.2007 року позивач
перерахував йому 5000грн. 00коп.,  а
призначенням платежу вказав розрахунок за автозапчастини згідно рахунку № 594
від 22.08.2007 року, тобто позивач зробив попередню оплату, а тому грошові
кошти в сумі 5000грн. не є безпідставно набутим майном. Він пояснює, що на
виконання замовлення позивача він замовив та придбав необхідні запчастини, а
також неодноразово звертався з вимогою забрати
їх.

В засідання суду представник
відповідача не  з'явився, надіславши
клопотання  про  розгляд
справи  без його  участі у зв'язку з  зайнятістю
в іншому судовому процесі.

За таких підстав відповідно до  ст. 75 ГПК України справа підлягає  розгляду за відсутності представника
відповідача, за наявними  в справі доказами,
яких достатньо для вирішення спору по
суті.

Розглянувши матеріали  справи, дослідивши надані  до
справи  докази, заслухавши
представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Як зазначено  в позовній заяві, на підставі усної
домовленості між  сторонами щодо  закупівлі запасних  частин, позивач сплатив наданий відповідачем
рахунок  №594 від 22.08.2007року на суму
5000грн.00коп., що  підтверджується
наданим до  матеріалів справи  платіжним дорученням  №1 від 22.08.2007року.

Аналізуючи  правовідносини  сторін,
слід  зазначити  наступне.

Згідно з  частиною 1 статті 173 Господарського  Кодексу України  господарським визнається зобов'язання,
що  виникає  між
суб'єктом   господарювання та
іншим  учасником   (учасниками) відносин  у сфері господарювання з  підстав, передбачених  Господарським Кодексом України, в силу
якого  один  суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити  певну дію
господарського  чи  управлінсько-господарського характеру на
користь іншого  суб'єкта (виконати  роботу, передати  майно,
сплатити  кошти, надати  інформацію, тощо), або  утриматися від  певних
дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має  право
вимагати від  зобов'язаної
сторони  виконання її обов'язку.

Згідно зі статтею 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними умовами
договору  є  умови
про  предмет договору, умови,  що визначені законом як  істотні
або  є  необхідними
для договорів даного виду,  а також
усі ті умови,  щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до  ч.2 статті 180 ГК України господарський
договір  також  вважається укладеним, якщо  між
сторонами  у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх  істотних  умов. Частиною 3 зазначеної  норми
передбачено, що  при  укладенні господарського  договору сторони зобов'язані у будь-якому
разі  погодити  предмет, ціну та строк дії  договору.

Однак, як  свідчать матеріали  справи,
господарський договір між
сторонами  не  був укладений, оскільки  єдиним документом на підставі якого  позивачем перераховані кошти  відповідачу є рахунок № 594 від
22.08.2007року в якому не зазначено  ні
предмет  договору (найменування та
номенклатура запасних  частин), ні ціна
кожної  із  запасних
частин, ні строк дії договору.

Згідно з частиною 8 статті 181 ГК
України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних  умов господарського  договору,
такий  договір  вважається
неукладеним (таким,  що не
відбувся).

У зв'язку з цим,  судом констатується, що договір між
сторонами  щодо  поставки запасних   частин є неукладеним (таким,  що не відбувся), оскільки сторонами  у належній формі не досягнуто згоди за всіма
істотними умовами.

Таким чином,   і правові підстави  перерахування коштів  в якості попередньої оплати у позивача  на підставі рахунку  № 594 від 22.08.2007року відсутні.

З урахуванням   зазначеного
відповідач отримав від  позивача
5000грн. 00коп. без  відповідної  правової
підстави.

Згідно зі статтею  1212 ЦК України  особа, яка
набула майно або зберегла його  у
себе за рахунок  іншої  особи (потерпілого) без достатньої  правової підстави (безпідставно  набуте майно) повинна повернути  потерпілому це  майно, особа зобов'язана повернути  майно і тоді, коли  підстава, на якій воно  було
набуте, згодом  відпала.

При цьому,  майно
підлягає  поверненню  незалежно
від  того, чи безпідставне  набуття або
збереження майна було  результатом
поведінки набувача майна, потерпілого, інших
осіб чи  наслідком події.

Позивач           21.09.2007року надіслав відповідачу
претензію  за вихідним  номером 219, якою  вимагав
повернути  отримані кошти  в сумі 5000грн.00коп. або  поставити
запасні частини, однак зазначена вимога залишилася без  задоволення.

Документального  підтвердження повернення коштів відповідачем
не  надано  і станом на день вирішення спору, тому
5000грн.00коп.  підлягають  стягненню як
безпідставно  отримані.

Посилання відповідача на те, що
кошти  ним отримані як попередня оплата
за запасні частини на підставі рахунку №594 від 22.08.2007року судом
відхиляються, оскільки, як  зазначено  вище,
цей рахунок не  можна вважати
укладеною угодою. Не  надано  відповідачем і належних  доказів в розумінні статті 34 ГПК України,
які б  підтверджували  його
посилання на те, що  ним
неодноразово  пропонувалося позивачу
забрати  запасні частини, оскільки  доказів надіслання листа від  19.11.2007року суду не  надано, а
факт його  надіслання за наданою
до  матеріалів справи  квитанцією №368/25 від 19.11.2007року
спростовується наданим позивачем
листом  центру поштового  зв'язку №2
Херсонської  дирекції „Укрпошта”
№16/255 від 03.03.2008року,  згідно з  яким
рекомендований лист №368/25 від 19.11.2007року на ім'я ОСОБА_1. за
адресою м. АДРЕСА_1не
зареєстрований.

Не
надано  відповідачем і доказів,
які б  свідчили про  те, що
запасні частини  ним  придбані
за наданими  до  справи
накладними саме для позивача, збережені саме для нього  та маються в наявності. До  того ж, оскільки рахунком не  зазначено
найменування запасних  частин, то  і неможливо
встановити  їх  наявність.

Не є  належним доказом по справі і доданий
відповідачем до  відзиву рахунок №594 від
22.08.2007року (арк. справи 27), оскільки не
доказів його  передачі позивачу
відповідач не  надав, а зазначена в ньому
сума значно  вища, ніж  сума за рахунком №594 від 22.08.2007року
(арк.. справи 9)  який було  сплачено
позивачем.

Розглядаючи  позовні вимоги про  стягнення 52грн.19 коп.,  які  за
уточненням позивача заявлені до
стягнення як 3% річних   суд  виходить із
того, що відповідно до ч.2 статті 1214 у разі безпідставного  одержання чи
збереження  грошей нараховуються
проценти за користування ними, які відповідно до  ч.2 статті
536 ЦК України та ч.2 статті 625 ЦК України сплачуються в розмірі 3%.
Стягненню зазначені проценти
підлягають  частково, з
урахуванням   моменту заявлення позивачем
вимоги про  повернення коштів  по 27.12.2007року в  сумі 34грн.93коп.

З урахуванням вищевикладеного,
позовні вимоги підлягають
задоволенню  частково.

Судові витрати відповідно до  ст. 49 ГПК України відносяться на сторони
пропорційно  від  суми задоволених  позовних
вимог.

В засіданні за згодою  представника позивача  оголошувалася вступна та резолютивна частина
рішення.

Керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні   вимоги
задовольнити  частково.

2. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_2м. АДРЕСА_1Херсонської області ідентифікаційний номер  НОМЕР_1п/р НОМЕР_2в Херсонській філії
“Промінвестбанк”  МФО 352264 на
користь приватного підприємця ОСОБА_1м. АДРЕСА_2 ідентифікаційний
номер  НОМЕР_3п/р НОМЕР_4в ХОД Райффайзен
банк “Аваль”  МФО 352093 -  5.000грн.00коп. основного боргу, 34грн.93коп.
-3% річних, 101грн.65коп. витрат по сплаті
державного мита  та  117грн.60коп.
витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ   видати  після набрання рішенням   законної сили.

3. В решті суми позову відмовити.

Суддя
З.І. Ємленінова

Рішення оформлено  відповідно
до

ст.84
ГПК України 07.03.2008року.