ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 37/7

25.03.08

За позовом

До

Про

Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миропільська 39»

Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

стягнення 36 371,58 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

Представники сторін:

Від позивача Ільїна Л.Г. –представник за довіреністю № 28-11 від 14.02.2008 року; Ганжа Д.І. –голова правління;

Від відповідача Печерський П.М. - представник за довіреністю № 26 від 09.01.2008 року; Патюк Т.Й. - представник за довіреністю № 25 від 09.01.2008 року; Кукушкін К.М. - представник за довіреністю № 17 від 09.01.2008 року;

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях 18.02.2008 р., 26.02.2008 р. та 11.03.2008 р. оголошувалась перерва.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миропільська 39»до Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення 36 371,58 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2008 р. порушено провадження у справі № 37/7, розгляд справи було призначено на 18.02.2008р. о 11-15.

Представник відповідача в судове засідання 18.02.2008 р. з’явився, однак, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/7 від 23.01.2008р. виконав частково та, крім того, заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом заявлене клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи залишено без задоволення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 18.02.2008 року оголошено перерву до 26.02.2008 року на 15-45.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.02.2008 року надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що у зв'язку з тим, що до тарифу на оплату послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій входять витрати з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж водо-, теплопостачання та водовідведення, вважає вимоги позивача не законними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 26.02.2008 року оголошено перерву до 11.03.2008 року на 17-00.

Представник позивача в судовому засіданні 11.03.2008 року надав суду заперечення на відзив відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.03.2008 року надав суду доповнення до відзиву на позовну заяву, в якому зазначено, що твердження позивача, що у зв'язку з тим, що на даний час діє розпорядження Київської державної адміністрації «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення»від 20.06.2002 № 1245, Порядок формування тарифів не регулює правовідносини щодо відшкодування витрат за утримання внутрішньобудинкових мереж з водопостачання та водовідведення є хибними, так як у вищезгаданому порядку відсутня диспозиція, яка б визначала введення їх в дію виключно після ухвалення органами місцевого самоврядування нових тарифів. Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що нормативні документи видані місцевою владою, на які посилається позивач, суперечать Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»визначено, що житлово-комунальні послуги поділяються на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до складу яких входить й обслуговування внутрішньобудинкових мереж. Пунктом 7 «Методичних рекомендацій з планування, обліку і калькулювання собівартості робіт (послуг) на підприємствах і в організаціях житлово-комунального господарства»затверджено наказом Держбуду України від 06.03.2002 № 47, визначено, що витрати на обслуговування внутрішньобудинкових мереж та обладнання, в тому числі приладів обліку та регулювання споживання води та теплової енергії, включаються до складу квартирної плати. Тому, відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 11.03.2008 року оголошено перерву до 25.03.2008 року на 11-30.

У призначеному судовому засіданні 25.03.2008 року представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.03.2008 року зазначив, що проти позову заперечує та просить суд в задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 25.03.2008 року за згодою представників сторін оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2004 року між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал»(постачальник) та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Миропільська 39»(абонент) був укладений договір № 04309/4-04 на поставку питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі.

Відповідно до п. 2.2.1 договору сторони погодили, що тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами.

Відповідно до розпоряджень Київської міської державної адміністрації від 20.06.2007 року № 1245 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги»та від 28.08.2002 року № 1680 «Про встановлення тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення»витрати на обслуговування внутрішньо-будинкових мереж водопостачання та водовідведення враховані в тарифах на житлово-комунальні послуги для населення, які діяли до 01.12.2006 року.

Пунктом 3 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 06.03.2001 р. N 396 «Про термінові заходи, спрямовані на зменшення споживання холодної та гарячої води в житловому фонді м. Києва»(із зміна та доповненнями внесеними, розпорядженнями Київської міської державної адміністрації від 19 грудня 2001 року N 2742, від 9 березня 2004 року N 355) зобов’язано Головний інформаційно-обчислювальний центр Київської міської державної адміністрації, починаючи з 1 березня 2004 року, забезпечити проведення відрахувань від коштів, отриманих від населення за послуги з холодного водопостачання та водовідведення - в розмірі 3,8 відсотка ВАТ «АК «Київводоканал»для формування цільового фонду для фінансування виконання графіків установлення приладів обліку холодної води в житлових будинках усіх форм власності і в теплових пунктах; - в розмірі 3,8 відсотка на рахунок житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних кооперативів, об'єднань співвласників багатоквартирних будинків та інших власників житла для відшкодування витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення згідно з укладеними угодами.

Статтею 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»вста новлено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови ра йонної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, ра йонної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повно важень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємства ми, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Таким чином, зазначеним розпорядженням Київська міська державна адміністрація встановила порядок та розмір відшкодування витрат на обслуговування внутрішньобудинкових водопровідних та каналізаційних мереж.

Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 06.03.2001 р. N 396 є чинним та обов’язковим для виконання, відповідач в судовому порядку не оскаржував дане розпорядження, а тому судом не приймається до уваги твердження відповідача про те, що витрати на обслуговування внутрішньобудинкових систем повинні бути вилучені з тарифів на послуги з водопостачання і водовідведення та включені до складу тарифів на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а тому не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Позивач неодноразово звертався листами від 21.02.2005 року № 25-12, від 21.02.2005 року № 25-13 до Департаментів експлуатації водопровідного й каналізаційного господарства ВАТ «АК «Київводоканал»та до ВАТ «АК «Київводоканал» від 12.04.2006 року № 26-24, від 06.06.2006 року № 26-38 щодо відшкодування витрат. Проте дані листи залишались судом без відповіді та належного реагування.

У своїх відповідях від 18.07.2006 р. № 1234/02 та від 22.05.2006р. № 845/02 ВАТ «АК «Київводоканал»не заперечував проти необхідності відшкодування таких витрат, але не виконував вимогу повернути витрати, а лише пропонував звернутись до Головного управління з питань цінової політики Київської міської державної адміністрації.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно не відшкодовує Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Миропільська 39» витрати на обслуговування внутрішньобункових водопровідних та каналізаційних мереж, в зв’язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача відшкодування витрат за обслуговування внутрішньобудинкових каналізаційних та водопровідних мереж в розмірі 23084,43 грн., інфляційних витрат -3425,96 грн. та 3 % річних в розмірі 9861,19 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до технічного паспорту житлового будинку ОСББ житлова площа будинку складає 11353 кв.м, відрахування за обслуговування внутрішньо-будинкових водопровідних та каналізаційних мереж від діючих в спірний період тарифів відповідно складали: 0,48 грн./кв.м та 0,32грн./кв.м за рік.

Відповідно до статті 144 Конституції України, органи місцевого само врядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таким чином, зобов’язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: по - перше, щоб мало місце набуття або зберігання майна, по-друге, щоб набуття або зберігання було здійснено за рахунок іншої особи, та по-третє, щоб були відсутні правові підстави для набуття та зберігання майна.

За таких обставин, враховуючи, що грошові кошти у розмірі 23084,43 грн. (згідно обґрунтованого розрахунку позивача) відповідачем зберігаються безпідставно, відповідно до вимог статті 1212 ЦК України вказана сума грошових коштів підлягає стягненню.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу особа, яка порушила зобов’язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов’язання.

Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов’язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов’язання.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем грошового зобов’язання, з нього на підставі статті 625 Цивільного кодексу України підлягають стягненню 3425,96 грн. інфляційних витрат та 3% річних в розмірі 9861,19 грн., розмір яких визначений за обґрунтованим розрахунком позивача.

Відповідно до вимог статті 49 ГПК України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 114 Конституції України, ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 3 Розпорядження Київської міської державної адміністрації 06.03.2001 р. N 396, ст. ст. 614, 625, 1212 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИ Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»(01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1а, ) на користь Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миропільська 39»(02192, м. Київ, вул. Миропільська, 39, ) 23084 (двадцять три тисячі вісімдесят чотири) грн. 43 коп. –безпідставно отриманих коштів, 3425 (три тисячі чотириста двадцять п’ять) грн. 96 коп. - інфляційних витрат, 3 % річних в розмірі - 9861 (дев’ять тисяч вісімсот шістдесят одну) грн. 19 коп., 364 (триста шістдесят чотири) грн. 00 коп. - державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу.

Суддя                                                                                   І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 11.06.2008 року