ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2008 Справа № 39/823-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Лотоцької Л.О., Бахмат Р.М.

при секретарі: Ролдугіній Н.В.

за участю представників:

позивача: не явився

відповідача: Мудрак О.Ю.- юр., дов.№4/11-558 від 28.12.2007 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2008р. у справі №39/823-07

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю “Феникс” (м. Дніпропетровськ)

до: Дніпропетровської міської ради (м. Дніпропетровськ)

про: визнання договору оренди земельної ділянки продовженим

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2008 року (підписано 15.01.2008р.) у справі №39/823-07 (суддя Ліпинський О.В.) задоволені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “Феникс” (м. Дніпропетровськ) до Дніпропетровської міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки площею 0,0200 га за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новоорловська, в районі будинку №16, зареєстрованої у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :433:0007 від 12.02.2004 року, продовженим на строк до 04.06.2008 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, Дніпропетровська міська рада – відповідач –подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2008 року у справі №39/823-07 і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. На думку відповідача, до неправильного рішення призвело порушення господарським судом норм матеріального і процесуального права. Відповідач вважає, що було порушено законне право міської ради, як розпорядника земель у місті. Відповідно до п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” питання регулювання земельних (у тому числі надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному засіданні ради –сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Таким чином, необхідною умовою укладення і поновлення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування. Сторона зазначає, що звернення позивача з таким позовом є неправомірним, оскільки за ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку. Відповідач посилається також на той факт, що сторонами не оскаржувалось рішення Дніпропетровської міської ради від 02.06.2004 року №54/17, прийняте у зв’язку з набуттям чинності нової редакції Закону України “Про оренду землі” та затвердженням постановою КМУ від 03.03.2004 року №220 Типового договору оренди землі.

Позивач –товариство з обмеженою відповідальністю “Феникс” (м. Дніпропетровськ) –у відзиву на апеляційну скаргу зазначив, що ст. 33 Закону України “Про оренду землі” регулює поновлення договору оренди землі. Жодних заперечень з боку відповідача не надходило. Позивач вважає безпідставним посилання відповідачем на ст. 124 Земельного кодексу України, оскільки договір оренди землі від 12.02.2004р. було укладено на підставі рішення органу виконавчої влади, прийняті всі платежі за оренду землі за договором, заперечень проти поновлення договору відповідачем не направлено і не виконано з боку відповідача вимог договору щодо припинення його дії. Представник позивача у судове засідання не явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання (повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №18080791). Беручи до уваги, що неявка представника позивача не перешкоджає перегляду справи, останній не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні і про причини неявки не повідомив, справа слухалася без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частина постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Вислухав представника відповідача, переглянувши матеріали справи Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 08.10.2003 року №300/12 „Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю „Феникс”, , земельної ділянки по вул. Новоорловській у району будинку №16 (Ленінський район) в оренду для проектування та улаштування споруди підприємства громадського харчування (літнього майданчика кафе)” був затверджений проект відведення земельної ділянки площею 0,0200 га (кадастровий номер :08:433:0007), який складено ДП „Дніпропетровський міський центр державного земельного кадастру” і передана ця земельна ділянка товариству з обмеженою відповідальністю „Феникс” в оренду строком на три роки для проектування та улаштування споруди підприємства громадського харчування (літнього майданчика кафе) по вул. Новоорловській в районі будинку №16 за рахунок земель загального користування, код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.11.3 (роздрібна торгівля та комерційні послуги). Орендна плата була визначена у розмірі земельного податку.

На підставі зазначеного рішення міської ради 12.02.2004 року між Дніпропетровською міською радою (відповідач) і товариством з обмеженою відповідальністю „Феникс” (позивач) був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого відповідач прийняв на себе зобов’язання передати у строкове платне володіння і користування, а позивач –прийняти на умовах оренди земельну ділянку площею 0,0200 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Новоорловська, в районі будинку №16. Мета використання земельної ділянки –проектування та улаштування споруди підприємства громадського харчування (літнього майданчика кафе). Сторони узгодили, що земельна ділянка передається на строк до 08.10.2006 року, після закінчення терміну оренди дія договору припиняється, але при цьому орендар має право на поновлення договору на новий термін з урахуванням умов, визначених чинним законодавством.

18.02.2004 року проведено державну реєстрацію зазначеного договору оренди земельної ділянки, про що вчинено запис від 18.02.2004 року за №4862.

12.02.2004 року між сторонами був підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки кадастровий №:08:433:0007, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв у користування земельну ділянку за договором.

20.05.2005 року рішенням Ленінської районної у місті ради №538 „Про прийняття в експлуатацію кафетерію з літнім майданчиком по вул. Новоорловській, 16” був затверджений акт державної технічної комісії „Про готовність закінченого будівництвом об’єкта до експлуатації” тимчасової споруди підприємства громадського харчування (кафетерій з літнім майданчиком) у складі торговельної зали, площею 94,6 кв.м., зони гральних автоматів площею 32,4 кв.м., бару-роздаточної площею 11,5 кв.м., приміщення персоналу площею 8,2 кв.м., санвузла площею 4,7 кв.м., загальною площею 151,4 кв.м.

03.10.2006 року і 18.10.2007 року позивач звертався до міського голови про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки від 12.02.2004 року, але зазначене питання міською радою вирішено не було.

Позивач вважає, що відповідач приймає орендні платежі за договором і не вчиняє жодних дій, спрямованих на припинення фактичного користування позивачем орендованої земельної ділянки; позивач відповідно до вимог ч.3 ст.33 Закону України „Про оренду землі” і ст.777 ЦК України скористався своїм переважним правом на продовження строку користування земельної ділянки; сторони за договором фактично продовжують його виконувати, що є підставою для визнання цього договору продовженим.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд також послався на зазначені норми чинного законодавства України.

З такими доводами місцевого господарського суду погодитися не можна в силу наступного: сторони в укладеному договорі передбачили, що після закінчення терміну договору його дія скінчується, а поновлення договору на новий термін провадиться з урахуванням умов, визначених чинним законодавством.

Відповідно до ст.33 Закону України „Про оренду землі” після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Отже, закон ототожнює поняття поновлення строку дії договору з продовженням строку дії договору і визначає, що при викладених умовах договір оренди землі „підлягає поновленню”, а не „є поновленим”. Тобто поновлення строку дії договору має передбачати відповідні дії сторін, оскільки законодавством не обумовлено, що такий договір поновлюється „автоматично”. Порядок поновлення договору законодавством також не встановлений. Законом також не встановлено, що договір оренди землі автоматично продовжується у випадку закінчення терміну його дії.

Оскільки договір оренди землі не підлягає автоматичному продовженню шляхом повідомлення однієї сторони за договором іншої сторони, а право розпорядження земельними ділянками віднесено до виключної компетенції відповідної ради, суд необґрунтовано задовольнив позовні вимоги і визнав договір продовженим до 04.06.2008 року

Дніпропетровський апеляційний суд також враховує, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 02.06.2004 року №54/7 „Про поновлення дії договорів оренди земельних ділянок” було вирішено, що всі договори оренди земельних ділянок, укладені міською радою, припиняються у разі закінчення строку, на який їх було укладено, а укладення договорів оренди на новий строк здійснюється виключно за письмовим зверненням орендаря, на підставі рішення міської ради про передачу земельної ділянки в оренду, в установленому порядку. Зазначене рішення є чинним і його дія розповсюджується на територію міста Дніпропетровська.

При розгляді справи місцевий господарський суд не врахував зазначені обставини, що є підставою для скасування прийнятого судом рішення і відмови у позові.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради (м. Дніпропетровськ) задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2008 року у справі №39/823-07 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У позові відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Феникс” (м. Дніпропетровськ, вул. Талалихіна, 10/19, ) на користь Дніпропетровської міської ради (м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75, ) 42 грн. 50 коп. витрат по сплаті державного мита за перегляд судового рішення в апеляційному порядку.

Зобов’язати господарський суд Дніпропетровської області видати наказ відповідно до вимог ст.ст.116, 117 ГПК України.

Головуючий О.С.Євстигнеєв

Судді: Л.О.Лотоцька

Р.М. Бахмат

(постанова виготовлена у повному обсязі 23.06.2008 року)

З оригіналом згідно.

Помічник судді М.В. Юрченко

23.06.2008р.