ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

26.03.08
Справа  № 11/221-2-901/2007

Львівський
апеляційний господарський суд,  в складі
колегії:

головуючого-судді:                                  Бойко С.М.,

суддів:
Марко Р.І.,

Бонк
Т.Б.,

при
секретарі Чаплик І.,

з участю
представників:

від
скаржника (відповідача 2 ):   з”явився,

позивача:
не  з”явився,

відповідача 1
не з”явився,

розглянув
апеляційну скаргу
ОСОБА_1, м.Хуст Закарпатської області

на ухвалу господарського суду
Закарпатської області від 25.12.2007 року про забезпечення позову, суддя  Л.М.Якимчук, в справі  за  №
11/221-2-907/2007

за
позовом ОСОБА_2,
м.Хуст Закарпатської області

до відповідача 1 закритого акціонерного
торгівельного товариства «Поріччя», м.Хуст Закарпатської області

до відповідача 2 ОСОБА_1, м.Хуст
Закарпатської області

про
визнання недійсним
рішення зборів учасників (засновників) ЗАТТ «Поріччя»від 12.03.2004 року та про
зобов»язання усунення перешкод у виконанні ним обов»язків голови правління ЗАТТ
«Поріччя»,

в
с т а н о в и в :

ухвалою
господарського суду  Закарпатської
області від 25.12.2007 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до закритого акціонерного торгівельного товариства «Поріччя»та
ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення зборів учасників (засновників) ЗАТТ
«Поріччя»від 12.03.2004 року та про зобов»язання усунення перешкод у виконанні
ним обов»язків голови правління ЗАТТ «Поріччя»забезпечено позов шляхом
заборони  ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії
щодо відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна, а також укладати
договори  щодо отримання кредитів та
позик без згоди вищого органу  управління
товариства (загальних зборів) та під заставу нерухомого майна, яке належить
ЗАТТ «Поріччя».

Ухвала
суду мотивована тим, що під час розгляду даного спору  відповідачем здійснено відчуження трьох
магазинів та столярних станків без згоди вищого органу управління товариства,
що фактично призвело до ліквідації столярного цеху, а тому з метою забезпечення
схоронності майна учасників товариства судом задоволено заяву про вжиття
вказаних заходів забезпечення позову.

В
апеляційній скарзі скаржник (відповідач 2) просить ухвалу місцевого
господарського суду скасувати  з підстав
невідповідності висновків, викладених в ухвалі місцевого суду, обставинам
справи та порушення судом норм процесуального права, апелюючи тим, що судом не
встановлено та позивачем не доведено наявність обставин, передбачених  ст.66 ГПК України, які є підставою для вжиття
відповідних заходів забезпечення позову, а також не доведено наявність зв»язку
між  забезпеченням позову, предметом
спору та неможливістю виконання рішення суду.

Скаржник
зазначає про відсутність в спірному випадку підстав вважати, що  відсутність заборони вчинення посадовими
особами дій від імені  товариства та в
межах наданої їм компетенції може призвести до ускладнення або унеможливлення
виконання рішення суду, оскільки визнання акта недійсним, що є предметом даного
спору, є втрата цими актами обов»язкового характеру для осіб, яким вони були
адресовані.

Скаржник
також покликається на  порушення місцевим
судом норм процесуального права при розгляді заяви та прийнятті ухвали про
забезпечення позову на стадії судового розгляду без попереднього повідомлення
заінтересованих осіб про час і місце розгляду, тобто фактично поза судовим
засіданням, чим порушено вимоги ст.ст.4,22 ГПК України.

В
судове засідання представники позивача та відповідача-1 не з"явилися, хоча
належним чином повідомлені про дату та місце судового засідання, а тому
суд  вважає за можливе справу  розглянути без їх участі за наявними в справі
доказами.

Суд,
перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника,
вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню.

Відповідно
до ст.66 ГПК України  господарський суд
за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї
ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

При
цьому, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання
рішення.

Судом
першої інстанції не враховано, що заявником не обґрунтовано причини звернення
із заявою про забезпечення позову та не подано доказів наявності фактичних
обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення
позову.

При
здійсненні оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів, судом першої інстанції не враховано обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;  забезпечення збалансованості інтересів
сторін, а також інших учасників судового процесу;  наявності зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий
захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення
позову;  ймовірності утруднення виконання
або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;
запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних
законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При
цьому судом не враховано, що суд вправі забороняти вчиняти певні дії лише
товариству як юридичній особі, а не його органам. Стаття 67 ГПК не передбачає
такого заходу забезпечення позову, як заборона органам юридичної особи вчиняти
певні дії. Тому, суд не вправі забороняти голові правління виконувати його
посадові обов'язки і вчиняти дії від імені товариства.

При
вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову слід також
враховувати, що цими заходами не повинна блокуватися господарська діяльність
товариства, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу,
застосовуватися обмеження, не пов'язані з предметом спору.

У
зв'язку з цим, заборонивши посадовій особі вчиняти будь-які дії щодо відчуження
в будь-який спосіб нерухомого майна, а також укладати договори  щодо отримання кредитів та позик, суд
фактично порушив вимоги ст.66 ГПК України, оскільки вирішив питання, які
стосуються внутрішньої діяльності цих органів і не пов'язані з розглядом справи
за заявленим позовом та виконанням можливого рішення суду.

З
наведеного апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність вжиття
місцевим судом заходів забезпечення позову у вигляді. заборони  ОСОБА_1вчиняти будь-які дії щодо відчуження в
будь-який спосіб нерухомого майна, а також укладати договори  щодо отримання кредитів та позик без згоди
вищого органу  управління товариства
(загальних зборів) та під заставу нерухомого майна, яке належить ЗАТТ
«Поріччя»відповідно до ст.66 ГПК України.

Оскільки
судом першої інстанції неповно з”ясовано обставини, що мають значення для
справи та прийнято ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому вона
підлягає скасуванню, а апеляційна скарга -задоволенню.

Керуючись
ст.ст.99, 101, 103, 106 ГПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Ухвалу
господарського суду Закарпатської області від 25.12.2007 року в справі за
номером 11/221-2-907/2007  -  скасувати.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали
справи  повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий-суддя:
С.М. Бойко

Судді:
Р.І.Марко

Т.Б.Бонк