ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.08

Справа №АС17/300-07нр.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “СКД”, м. Суми

До відповідача Сумської обласної державної адміністрації, м. Суми

3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

відповідача Головне управління юстиції в Сумській області

3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

відповідача Державний комітет з питань регуляторної політики та

підприємництва в Сумській області

3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

відповідача Державна інспекція з контролю за цінами в Сумській області

про визнання нечинним розпорядження

СУДДЯ ЗРАЖЕВСЬКИЙ Ю.О.

Представники сторін:

Від позивача Рязанов О.В.

Від відповідача предст. Грищенко Н.М., Овраменко В.Г.

Від 3-їх осіб предст. Зубко М.О.

За участю секретаря судового засідання Лєпкової О.О.

Суть спору: Позивач просить суд визнати нечинним розпорядження голови Сумської обласної державної від 01.02.2007 р. №35 “Про запровадження державного регулювання цін на окремі продовольчі товари”.

Відповідач в письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що під час підготовки проекту розпорядження від 01.02.2007 р. №35 “Про запровадження державного регулювання цін на окремі продовольчі товари”він керувався п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 р. №1548 “Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)”, який порівняно зі статтею 8 Закону України “Про ціни і ціноутворення”надав прямі та конкретні повноваження щодо державного регулювання цін на основні продовольчі товари, не обмежуючи їх обставинами наявності факту надмірного зростання та попереднього державного регулювання лише на території області.

Відповідно до постанови господарського суду Сумської області від 12.07.2007р. в задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено. 22 листопада 2007 року Харківським апеляційним адміністративним судом була винесена ухвали по справі АС 17/300-07, відповідно до якої вищезазначену постанову господарського суду Сумської області від 12 липня 2007 року було скасовано та направлено вищезазначену адміністративну справу до господарського суду на новий розгляд (судді Кіяшко В.І.).

18.02.2008р. до господарського суду Сумської області від відповідача – Сумської обласної державної адміністрації було подано заяву про відвід судді Кіяшко В.І., яку було розглянуто в нарадчій кімнаті суддею Кіяшком В.І. Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 18.02.2008р. (суддя Кіяшко В.І.) заяву Сумської обласної державної адміністрації було задоволено. Згідно ухвали керівництва господарського суду Сумської області від 18.02.2008р. , для подальшого розгляду справу №АС17/300-07 було передано на розгляд судді Зражевському Ю.О.

Крім цього, після надходження справи з апеляційної інстанції, позивачем – ТОВ «СКД» було подано до суду клопотання про забезпечення адміністративного позову б/н від 18.02.2008р.

Суд, розглянувши дане клопотання вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

23.01.2008 року позивачем - ТОВ “СКД” було надано до суду заяву про доповнення позовних вимог, відповідно до якої він просить визнати не чинним розпорядження голови обласної державної адміністрації від 01.02.2007 року № 35 “Про запровадження державного регулювання цін на окремі продовольчі товари”та розпорядження від 22.11.2007 року № 757 “Про внесення змін до Граничних торгівельних надбавок на окремі продовольчі товари”.

В судовому засіданні, яке відбулося 04.02.2008 року від представника відповідача надійшли клопотання про залучення до справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. Державний комітет з питань регуляторної політики та підприємства в Сумській області (40030, м. Суми, пл. Незалежності, 2); 2. Головне управління юстиції в Сумській області (40000, м. Суми, вул. Кірова, 28).

Судом вищезазначені клопотання представника відповідача було задоволено.

Крім цього, від відповідача – Сумської обласної державної адміністрації до суду надійшло клопотання, в якому він просив суд залучити в якості третьої особи без самостійних вимог Державну інспекцію з контролю за цінами в Сумській області .

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача, дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване, правомірне , а тому вважав за доцільне залучити Державну інспекцію з контролю за цінами в Сумській області в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

Сумська обласна державна адміністрація подала в судове засідання пояснення по справі, в якій зазначає, що позиція по справі у відповідача не змінилася та викладена в запереченнях, що знаходяться в матеріалах справи, які подавалися до суду першої та апеляційної інстанції. Крім цього, 21.02.2008р. відповідачем – Сумською обласною державною адміністрацією було подано до суду доповнення до заперечення проти позову ТОВ «СКД» з урахуванням додаткових позовних вимог позивача щодо визнання нечинним розпорядження голови обласної державної адміністрації від 22.11.2007р. №757 «Про внесення змін до Граничних торгівельних надбавок на окремі продовольчі товари. Відповідач вважає, що твердження позивача про те, що розпорядження голови обласної державної адміністрації від 01.02.2007 року № 35 “Про запровадження державного регулювання цін на окремі продовольчі товари” та розпорядження від 22.11.2007 року № 757 “Про внесення змін до Граничних торгівельних надбавок на окремі продовольчі товари” прийняті з перевищенням повноважень є необґрунтованим та виникають внаслідок невірного розуміння положень ч.2 ст.8 Закону України «Про ціни та ціноутворення». При цьому, відповідач просить суд врахувати, що зазначена норма закону, з приводу права приймати рішення про тимчасове повернення до державного регулювання цін та тарифів щодо цін раніше виведених з під контролю, у разі їх надмірного зростання, розповсюджується виключно на Кабінет Міністрів України (КМУ, який також має виключну компетенцію щодо прийняття рішення про виведення з під контролю цін щодо яких раніше приймалося рішення про їх регулювання. Отже, на виконання ч.2 ст.8 Закону України «Про ціни та ціноутворення» КМУ було прийнято постанову від 24.07.2003р. №1150 згідно п.49 якої пункт 12 Додатка до постанови КМУ від 25.12.1996р. №1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)» доповнено абзацом, згідно якого обласні державні адміністрації встановлюють граничні торгівельні надбавки на: зерно, борошно, хліб та хлібобулочні вироби, макаронні вироби, крупи, цукор, яловичину, ковбаси варені, молоко, сир, масло вершкове та олію (на даний час постанова діє в редакції постанови КМУ від 19.09.2007р. №1161).

Зважаючи на вищевикладене, відповідач позовні вимоги з урахуванням доповнення до позову не визнає та вважає, що вимоги позивача е такими, що не підлягають задоволенню.

Третя особа – Державна інспекція з контролю за цінами в Сумській області надала до суду письмові пояснення з зазначенням результатів проведеного в розрізі Сумської області мониторінгу цін на продовольчі товари щодо яких передбачено державне регулювання згідно п. 12 додатку до постанови КМУ від 25.12.1996р. №1548 за період з 01.10.2006р. по 20.12.2006р. з яких спостерігається збільшення (підвищення) саередніх роздрібних цін на борошно пшеничне, хліб, макаронні вироби, крупу манну, рис, молоко, масло вершкове, сир кисломолочний. При цьому у поясненні зазначається, що збільшення середніх роздрібних цін на зазначені продукти харчування спостерігалося по всіх регіонах України, тенденція до підвищення середніх роздрібних цін в Сумській області спостерігалася за період 01.10.2006р. по 01.12.2006р. і на інші продовольчі товари, а саме: ковбасні вироби (на 0.7%), птицю (кури випотрошені – 1.3%). Незначне зниження середніх роздрібних цін в Сумській області на ковбасні вироби варені та птицю відбулося за період з 01.12.2006р. по 20.12.2006р. і становило в порявнянні до 01.10.2006р. відповідно 4.0% та 4.3%. Зниження середніх роздрібних цін за період 01.10.2006р. по 20.12.2006р. відбулося тільки на цукор-пісок (на 21.4%) та олію соняшникову (на 2.9%).

На вимогу ухвали суду від третьої особи - Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва в Сумській області надійшли письмові пояснення за вих.№ 18-8/74 від 12.02.2008 р., в яких зазначено, що 25.01.2007р. було проведено громадське обговорення проекту розпорядження, на якому були частково враховані зауваження суб’єктів господарювання та представництва Держкомпідприємства. Після проведення громадського обговорення проект був повторно поданий на погодження до представника Держкомпідприємства листом головного управління економіки облдержадміністрації від 27.01.2007р. №04-01/139. Зважаючи на те, що на виконання рекомендацій Представництва розробником було проведено базове відстеження результативності дії запланованого регулювання та надано звіт про результати відстеження листом головного управління економіки від 28.11.2007р. №04-01/2058, у Представництва не було підстав для відмови у погодженні проектів розпоряджень голови облдержадміністрації від 01.02.2007 р. № 35 та від 22.11.2007 р. № 757. Отже, розробником було виконано умови встановленої Законом процедури прийняття регуляторного акта.

Від третьої особи - Головного управління юстиції в Сумській області в судове засідання надійшли письмові пояснення вих. № 16-1-12 від 19.02.2008 р., з яких вбачається, що дана 3-я особа вважає позовні вимоги ТОВ “СКД” безпідставними . При цьому, Головне управління юстиції в Сумській області просить суд врахувати, що при прийнятті документів для державної реєстрації та проведенні державної реєстрації розпоряджень голови Сумської обласної державної адміністрації від 01.02.2007р. №35 «Про запровадження державного регулювання цін на окремі продовольчі товари» та від 22.11.2007р. №757 «Про внесення змін до Граничних торгівельних надбавок на окремі продовольчі товари» управління юстиції керувалося тим, що вони відповідали вимогам ч.1 ст.19 Конституції України. Тобто обласна державна адміністрація діяла на підставі ст.191 ГК України, ст.18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Закону України «Про ціни та ціноутворення», в межах повноважень, встановлених постановою КМУ від 25.12.1996р. №1548. Крім того, необхідність видання цих розпоряджень були належним чином обґрунтовані відповідачем. Крім цього, третя особа - Головне управління юстиції в Сумській області зазначає, що чинним законодавством не визначено, що умовою запровадження регулювання обласними державними адміністраціями цін (тарифів) є їх зростання, таким чином третя особа вважає, що твердження позивача про те, що основною умовою регулювання цін (тарифів) є їх значне зростання є хибним так як поняття «надмірне зростання цін» винним законодавством взагалі не визначено і для різних соціальних груп населення воно може мати різне значення, різні величини.

Представникам сторін розяснено їх права та обовязки, відповідно до ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач в судовому засіданні наполягає на задоволенні своїх позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін та третіх осіб, господарський суд встановив наступне:

Розпорядженням голови Обласної державної адміністрації №35 від 01.02.2007 р. було запроваджено державне регулювання цін на окремі продовольчі товари, крім продуктів дитячого харчування, шляхом встановлення граничних торговельних надбавок до оптової ціни виробника (митної вартості) згідно з чинним законодавством, а також встановлено Граничні торговельні надбавки на окремі продовольчі товари згідно з додатком, при цьому транспортні витрати можуть включатися додатково в ціну реалізації за фактичними і економічно обґрунтованими розрахунками.

В перелік продовольчих товарів згідно Розпорядження включені: хліб, булочні вироби, молоко, сир, масло тваринне, макаронні вироби, борошно, цукор, ковбасні вироби, м‘ясо птиці, яловичина, свинина.

Крім цього, Сумською обласною державною адміністрацією було прийнято розпорядження № 757 від 22.11.2007 року “Про внесення змін до Граничних торгівельних надбавок на окремі продовольчі товари”.

Позивач вважає , що дані розпорядження не відповідають Конституції України та законам України: “Про місцеві державні адміністрації”, “Про ціни і ціноутворення”, постанові Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 року № 1548 (зі змінами згідно з Постановою КМУ № 1161 від 19.09.2007 року) та просить визнати не чинним розпорядження голови обласної державної адміністрації від 01.02.2007 року № 35 “Про запровадження державного регулювання цін на окремі продовольчі товари” та розпорядження від 22.11.2007 року № 757 “Про внесення змін до Граничних торгівельних надбавок на окремі продовольчі товари”, як такі, що прийняті відповідачем з перевищенням своїх повноважень. При цьому, позивач мотивує свої вимоги тим, що за даними Головного управління статистики у Сумській області у 2006 році та два місяця 2007 року ціни на перелік продовольчих товарів, на які встановлюються граничні торговельні надбавки, надмірне зростання цін відсутнє. Крім цього, позивакч просить суд врахувати, що громадське обговорення проекту розпорядження Сумської держадміністрації не було проведено і, відповідно, зауваження суб’єктів господарювання не були враховані.

Дослідивши наявні докази по справі, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

На виконання ст.4 Закону України «Про ціни та ціноутворення», а безпосередньо положень, згідно яких Кабінет Міністрів України визначає перелік продукції, товарів, послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи на які розповсюджуються відповідними органами державного управління, крім сфери телекомунікацій, а також визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами) – Кабінетом Міністрів України (надалі КМУ) було прийнято постанову від 25.12.1996р. №1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)» У п.12 Додатку до цієї постанови КМУ обласним державним адміністраціям надано повноваження щодо регулювання (встановлення) цін і тарифів на окремі види продукції, товарів, послуг. Крім цього, згідно постанови КМУ від 19.09.207р. №1161 у додаток до постанови КМУ від 25.12.1996р. №1548 були внесені зміни, згідно якої пункт 12 доповнено повноваженнями обласних державних адміністрацій щодо встановлення граничних торгівельних надбавок до оптової ціни виробника (митної вартості) на сметану.

Як свідчить з доказів (динаміка роздрібних цін на основні продукти харчування на підприємствах торгівлі Сумської області за період з 01.10.2006р. – 20.12.2006р. та порівняльна таблиця за кожним видом товару по всіх областях України) , наданих третьою особою – Державною інспекцією з контролю за цінами в Сумській області. Пунктом 2 Порядку проведення моніторингу цін і тарифів на споживчому ринку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України”від 13.06.2002 року №803 (далі за текстом –Порядок).

Пунктом 2 Порядку проведення моніторингу цін і тарифів на споживчому ринку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України”від 13.06.2002 року №803 (далі за текстом –Порядок), моніторинг цін і тарифів - це оперативне дослідження рівня цін і тарифів на окремі товари та послуги у регіонах, аналіз і визначення їх динаміки, що здійснюється на підставі інформації та первинних документів підприємств і не є перевіркою дотримання ними державної дисципліни цін.

Метою проведення моніторингу цін і тарифів є вивчення рівня, структури та динаміки цін і тарифів на окремі товари та послуги і внесення на підставі отриманих даних Кабінетові Міністрів України, центральним та місцевим органам виконавчої влади пропозицій щодо стабілізації цінової ситуації на споживчому ринку.

Пунктом 3 вказаного Порядку встановлено, що організація та безпосереднє проведення моніторингу цін і тарифів здійснюється Державною інспекцією з контролю за цінами.

Таким чином, відповідач при підготовці проекту спірного Розпорядження керувався не тільки інформацією Головного управління статистики у Сумській області щодо індексів споживчих цін, а також даними моніторингу цін і торговельних надбавок на продовольчі товари в розрізі регіонів держави, наданого Державною інспекцією з контролю за цінами.

Як свідчить з матеріалів справи, за результатами проведеного в розрізі Сумської області моніторингу цін на продовольчі товари щодо яких передбачено державне регулювання згідно п. 12 додатку до постанови КМУ від 25.12.1996р. №1548 за період з 01.10.2006р. по 20.12.2006р. спостерігається збільшення (підвищення) середніх роздрібних цін на борошно пшеничне, хліб, макаронні вироби, крупу манну, рис, молоко, масло вершкове, сир кисломолочний. При цьому у поясненні зазначається, що збільшення середніх роздрібних цін на зазначені продукти харчування спостерігалося по всіх регіонах України, тенденція до підвищення середніх роздрібних цін в Сумській області спостерігалася за період 01.10.2006р. по 01.12.2006р. і на інші продовольчі товари, а саме: ковбасні вироби (на 0.7%), птицю (кури випотрошені – 1.3%). Незначне зниження середніх роздрібних цін в Сумській області на ковбасні вироби варені та птицю відбулося за період з 01.12.2006р. по 20.12.2006р. і становило в порявнянні до 01.10.2006р. відповідно 4.0% та 4.3%. Зниження середніх роздрібних цін за період 01.10.2006р. по 20.12.2006р. відбулося тільки на цукор-пісок (на 21.4%) та олію соняшникову (на 2.9%).

Отже, необхідність прийняття регуляторного акту виникла у зв’язку із нестабільною ціновою ситуацією на продовольчому ринку та на виконання доручень Кабінету Міністрів України від 07.11.2006р. №44706/0/1, від 13.11.2006р. №45180/7/1-06 та від 22.11.2006р. №47489/0/1-06.

Таким чином, на виконання ч.2 ст.8 Закону України «Про ціни та ціноутворення» КМУ було прийнято постанову від 24.07.2003р. №1150 згідно п.49 якої пункт 12 Додатка до постанови КМУ від 25.12.1996р. №1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)» доповнено абзацом, згідно якого обласні державні адміністрації встановлюють граничні торгівельні надбавки на: зерно, борошно, хліб та хлібобулочні вироби, макаронні вироби, крупи, цукор, яловичину, ковбаси варені, молоко, сир, масло вершкове та олію (на даний час постанова діє в редакції постанови КМУ від 19.09.2007р. №1161). Отже, рішення про тимчасове повернення до державного регулювання цін і тарифів раніше виведених з під контролю за рішенням КМУ було прийнято безпосередньо Кабінетом Міністрів України у відповідній постанові №1150 від 24.07.2003р., яка підлягала безумовному виконанню обласними державними адміністраціями на постійній основі до прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про виведення з-під контролю цін на продукцію визначену у п.12 постанови КМУ від 25.12.1996р. №1548 (в редакції постанови КМУ від 19.09.2007р. №1161).

Згідно ч.2 ст. 12 ГК України регулювання цін і тарифів є одним із основних засобів регулюючого впливу держави на діяльність суб‘єктів господарювання.

Відповідно до ч.1 ст. 191 ГК України державні фіксовані ціни встановлюються на ресурси, що справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, а також на продукцію та послуги, що мають суттєве соціальне значення для населення. Перелік зазначених ресурсів, продукції, послуг затверджує Кабінет Міністрів України.

Зі змісту ст. 8 Закону України “Про ціни і ціноутворення” вбачається, що в разі надмірного зростання цін, раніше виведених з-під контролю за рішенням Кабінету Міністрів України, виконавчих комітетів обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад, допускається тимчасове повернення до державного регулювання цін і тарифів.

Постановою Кабінету Міністрів України №1548 від 25.12.1996 р. затверджено повноваження центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій щодо регулювання (встановлення фіксованих та граничних рівнів цін (тарифів), торгівельних (постачальницько-збутових) надбавок, нормативів рентабельності, запровадження обов'язкового декларування зміни) цін і тарифів на окремі види продукції, товарів і послуг.

Згідно абзацу 29 п. 12 вказаної постанови обласні державні адміністрації регулюють (встановлюють) граничні торговельні надбавки до оптової ціни виробника (митної вартості) на борошно, хліб і хлібобулочні вироби, макаронні вироби, крупи, цукор, яловичину, свинину і м'ясо птиці, ковбаси варені, молоко, сир, масло тваринне та олію.

Таким чином, рішення про тимчасове повернення до державного регулювання цін і тарифів раніше виведених з під контролю за рішенням КМУ було прийнято безпосередньо Кабінетом Міністрів України у відповідній постанові №1150 від 24.07.2003р., яка підлягає безумовному виконанню обласними державними адміністраціями на постійній основі до прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про виведення з-під контролю цін на продукцію визначену у п.12 постанови КМУ від 25.12.1996р. №1548 (в редакції постанови КМУ від 19.09.2007р. №1161).

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання нечинним розпорядження голови обласної державної адміністрації від 01.02.2007 року № 35 “Про запровадження державного регулювання цін на окремі продовольчі товари” та розпорядження від 22.11.2007 року № 757 “Про внесення змін до Граничних торгівельних надбавок на окремі продовольчі товари” є необґрунтованими і , відповідно не підлягають задоволенню оскільки вищезазначені нормативно-правові акти відповідають вимогам ч.2 ст.19 Конституції України. Тобто обласна державна адміністрація діяла на підставі ст.191 ГК України, ст.18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Закону України «Про ціни та ціноутворення» в межах повноважень, встановлених постановою КМУ від 25.12.1996р. №1548, у спосіб визначений Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “СКД” - ВІДМОВИТИ.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови підписано 31.03.2008р.

Суддя ЗРАЖЕВСЬКИЙ Ю.О.