ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

17.04.2008

Справа №2-7/3352-2008

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” (01030, м.Київ, бул. Т. Шевченка, 18) в особі Кримської філії ВАТ «Укртелеком» (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Р. Люксембург, 11, ідентифікаційний код 22236588)

До відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим (95034, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Б. Хмельницького, 4, ідентифікаційний код 08592230)

Про стягнення 80873,75 грн.

Суддя ГС АР Крим І.І. Дворний

представники:

Від позивача – Герасименко В.О., довіреність № 1288 від 15.02.2007 р., у справі

Від відповідача - Морозов О.О., довіреність № 7/22 від 09.01.2008 р., у справі

Обставини справи: Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком” звернулось в особі Кримської філії ВАТ «Укртелеком» до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим про стягнення 80873,75 грн., в тому числі 61439,76 грн. заборгованості, 936,06 грн. пені, 3121,09 грн. річних, 15376,84 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх зобов’язань по оплаті наданих послуг за договором № 36 від 13.04.2004 р. на суму 61439,76 грн., що стало приводом для звернення Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Кримської філії ВАТ «Укртелеком» з позовом до суду для стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 15376,84 грн., проценти за користування грошовими коштами у розмірі 3121,09 грн., а також штрафні санкції - пені у розмірі 936,06 грн.

У судовому засіданні представником позивача надано клопотання в порядку статті 22 господарського процесуального кодексу України про уточнення позовних вимог, відповідно до якого позивач просить суд у зв’язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості стягнути заборгованість у розмірі 58504,03 грн., інфляційні втрати у розмірі 15376,84 грн., 3% річних у розмірі 3121,09 грн., пеню у розмірі 936,06 грн.

Суд вважає за можливе вказану заяву задоволенити, прийняти зміну позовних вимог, оскільки це не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси та не суперечить частині 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідно якої позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання з’явився, проте письмового відзиву на позов не надав. У судовому засіданні по суті позовних вимог не заперечував.

За такими обставинами, суд вважає, що матеріали справи в достатній мірі характеризують правовідносини, що склалися між сторонами, та вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

13.04.2004 р. між ВАТ «Укртелеком» в особі Кримської філії ВАТ «Укртелеком» (Укртелеком) (позивач) та Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим (Споживач) (відповідач) був укладений договір № 36 про надання виділених некоммутованих каналів електрозв’язку.

Згідно розділу 1 вказаного Договору Укртелеком надає Споживачу у тимчасове платне користування виділений некомутований канал (тракт) зв’язку, а споживач оплачує роботи по організації виділеного каналу (тракту) та щомісячно плату за надані послуги.

Відповідно до пункту 5.1 Договору річна (щодобова) вартість послуги встановлена сторонами на підставі діючого тарифу. Виставлення рахунків за місяць здійснюється виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковий період.

Пунктом 5.3 Договору встановлено, що оплата здійснюється Споживачем щомісячно до 20 числа поточного місяця на підставі рахунків Укртелекому, виставлених до 10 числа поточного місяця. Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Укртелекома.

Згідно умов договору, а також пункту 5 статті 33 Закону України „Про телекомунікації”, пунктів 51, 61 Правил користування місцевим телефонним зв'язком, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 385 від 22.04.1997 р., пунктів 32, 40, 108, 184 Правил надання і отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Кабінетом міністрів України № 720 від 09.08.2005 р., відповідач своєчасно не провів оплату наданих телекомунікаційних послуг, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість за період з 01.08.2005 р. по 01.02.2008 р. у розмірі 61439,76 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи довідкою-розрахунком за послуги зв’язку, рахунками за телекомунікаційні послуги за спірний період, оборотною відомістю, що стало підставою для звернення з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості й нарахуванню штрафних санкцій.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідач відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України не представив доказів повної оплати заборгованості за надані позивачем послуги.

У судовому засіданні представником позивача представлені докази часткової оплати відповідачем заборгованості у розмірі 2935,73 грн. за спірний період від 31.03.2008 р.

Вказана сума у розмірі 2935,73 грн. була сплачена відповідачем 31.03.2008 р., тобто після звернення позивача з позовом до суду про стягнення заборгованості в примусовому порядку. (19.03.2008 р.)

Пунктом 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу передбачено, що Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За такими обставинами провадження у справі в частині стягнення 2935,730 грн. основного боргу підлягає припиненню за відсутністю предмету спору.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань по оплаті 58504,03 грн. заборгованості за договором № 36 від 13.04.2004 р., яка склалася за період з 01.08.2005 р. по 01.02.2008 р., через що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 58504,03 підлягають задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних втрат у зв’язку з невиконанням відповідачем своїх зобов’язань у розмірі 15376,84 грн. та 3121,09 грн. 3% річних.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим інфляційних втрат у розмірі 15376,84 грн. за період з 01.09.2005 р. по 01.01.2008 р. суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України щодо встановлення обов’язку боржника по сплаті на користь кредитора 3% річних від простроченої суми суд вважає таким, що кореспондується зі статтею 536 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти.

Так, відповідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача про стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим 3% річних у розмірі 3121,09 грн. за період з 20.08.2005 р. по 29.01.2008 р. підтверджуються матеріалами справи та підлягають стягненню з відповідача.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму пені у розмірі 936,06 грн.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання (основного зобов’язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, види забезпечення виконання зобов’язань є спеціальними мірами майнового характеру, які стимулюють належне виконання зобов’язання боржником шляхом встановлення додаткових гарантій задоволення вимог кредитора, а тому забезпечення виконання зобов’язань будь-яким з видів, передбачених статтею 546 Цивільного кодексу України, також створює зобов’язувальні правовідносини між кредитором та боржником.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. Причому, згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 6.5 Договору встановлено, що при невиконанні пункту 5.3 Договору Споживач оплачує пеню за кожну добу затримки, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня.

Вказане положення Договору кореспондується зі статтею 36 Закону України «Про телекомунікації».

Заявлена позивачем сума пені у розмірі 936,06 грн. за період з 20.03.2007 р. по 29.02.2008 р. підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача.

Витрати по оплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відносяться на відповідача відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 33, 34, 49, 75, пунктом 1-1 частини 1 статті 80, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим (95034, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Б. Хмельницького, 4, ідентифікаційний код 08592230) на користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” (01030, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 18) в особі Кримської філії ВАТ «Укртелеком» (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Р. Люксембург, 11, ідентифікаційний код 22236588) 58504,03 грн. заборгованості, 15376,84 грн. інфляційних втрат, 3121,09 грн. річних, 936,06 грн. пені, 808,74 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині провадження у справі припинити.

4.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.