ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№ 16/361

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

М.Остапенка,

Є.Борденюк,

В.Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Комерційного банку (КБ) "Українська фінансова група"- Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ)

на постанову

від 05.03.2008 року

Донецького апеляційного господарського суду

у справі

№ 16/361

за позовом

КБ "Українська фінансова група" - ТОВ

до

ТОВ "Інтерстрой"

про

стягнення 4047910,11 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача

Бровко В.В. (дов. від 07.09.2005 року)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представника позивача та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою від 24.12.2007 року господарський суд Донецької області (суддя Манжур В.В.) застосував заходи щодо забезпечення позову у вигляді арешту виробничо-будівельної бази, яка знаходиться за адресою: м. Харцизьк, вул. Філатова, 10. У застосуванні арешту грошових коштів господарський суд відмовив.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.03.2008 року (колегія суддів: Мирошниченко С.В., Колядко Т.М., Скакун О.А.) ухвалу господарського суду Донецької області від 24.12.2007 року скасовано частково; в накладені арешту на виробничо-будівельну базу, яка належить відповідачу, відмовлено; в іншій частині ухвалу залишено без зміни.

Постанова суду мотивована тим, що відповідно до п.3 Роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994р. №02-5/611 умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Позивач у клопотанні про забезпечення позову повідомив суд, що відповідачем вчиняються дії щодо використання грошових коштів зі своїх рахунків. При цьому не визначено, які саме дії та чим це доводиться. Щодо застосування арешту майна, то позивач взагалі не висловив достатньо обґрунтоване припущення, що майно відповідача може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю. При цьому будь-які докази не надані.

На вимогу апеляційного суду позивач надав Витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна, де вказано, що нерухоме майно: триповерхова будівля: м. Харцизьк, вул. Філатова, 9; бетонний вузом СБ-145: вул. Філатова, 9; будівля цеху поліпропілену: вул. Філатова, 9; меблевий цех: вул. Філатова, 9; будівля цеху сантехзаготівок: вул.Філатова,9; виробничо-будівельна база: вул. Філітова, 9, 10, знаходиться під забороною, але надані документи не є доказами того, що є загроза зникнення цього майна. Більше того, майно знаходиться під забороною, тому повторна заборона не має підстав.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, КБ "Українська фінансова група" - ТОВ просить постанову у справі скасувати, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права, а саме ст.ст. 43, 66, 67 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Стаття 67 Господарського процесуального кодексу України передбачає можливість господарського суду вжити заходи до забезпечення позову. Дії господарського суду щодо заходів до забезпечення позову повинні здійснюватися з метою забезпечення виконання рішення господарського суду, але тільки в разі необхідності.

Згідно з ст. 66 Господарського процесуального кодексу України заходи щодо забезпечення позову здійснюються тільки в разі необхідності, оскільки безпідставне вжиття таких заходів може призвести до порушень прав та інтересів відповідача, більше того, заподіяти йому матеріальну шкоду.

Заходи до забезпечення позову вживаються за наявності достатньо вагомих свідчень про те, що за час провадження у справі майно відповідача може зникнути, бути виведеним з ладу, погіршитись, що може зробити неможливим або утруднити виконання рішення господарського суду.

Скасовуючи ухвалу про накладення арешту на майно відповідача суд апеляційної інстанції послався на те, що позивачем не надано будь-якого вагомого обґрунтування щодо забезпечення позову, що свідчило б про унеможливлення виконання рішення господарського суду.

Отже реальної загрози неможливості або утруднення виконання рішення, як підстави для вжиття заходів до забезпечення позову матеріали справи не містять.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають матеріалам справи та діючому законодавству.

За таких обставин, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанова у справі відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комерційного банку "Українська фінансова група"- Товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.03.2008 року у справі № 16/361 залишити без зміни.

Головуючий, суддя М. Остапенко

Судді : Є. Борденюк

В. Харченко