ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008 р.

№ 22/159д/06-10/313/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                    М.В.Кузьменка,

судді                                        І.М.Васищака,

судді                                        В.М.Палій,

розглянувши касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства з іноземною

інвестицією "Запорізький автомобілебудівний завод"

на            рішення господарського суду Запорізької області від 16.07.2007р. та

постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 23.11.2007

у справі №22/159д/06-10/313/07

за позовом Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями

"Запорізький автомобілебудівний завод"

до                       Проектно-будівельної корпорації "Запоріжінвестбуд"

3-ті особи 1) Запорізьке державне підприємство "Радіоприлад";

2) Фонд державного майна України

про                     розірвання договору оренди,

за участю представників:

від позивача: Григор`єв В.В. (довіреність у справі),

від відповідача: не з'явився,

від 3-тьої особи 1: не з'явився,

від 3-тьої особи 2: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство з іноземними інвестиціями "Запорізький автомобільний завод" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Проектно-будівельної корпорації "Запоріжінвестбуд" і просило суд розірвати договір оренди нерухомого майна №58 від 29.12.2003р., укладеного між сторонами.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем належним чином своїх зобов'язань за договором оренди, а саме: використання іншого майна, ніж зазначено у договорі; не здійснення страхування належним чином та у відповідності до умов договору предмета оренди; невиконання поточного ремонту орендованого майна, що в силу ст.ст.651, 770 ЦК України та п.3 ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" є підставою для розірвання договору оренди.

Відповідач, заперечуючи заявлений позов, посилається на виконання ним поточного ремонту орендованого майна, а саме здійснення його поліпшення на суму 47185,22 грн., виконання умов договору в частині страхування, про що свідчить відповідний договір №11106006 від 01.04.2006р., згідно з яким відповідачем застраховано майна на суму 43 627,0 грн. Також відповідач відхиляє як безпідставні, та такі, що не підтверджені документально, твердження позивача про використання відповідачем іншого майна, ніж зазначеного в акті приймання-передачі.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 06.11.2006р., залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 20.02.2007р., позовні вимоги задоволено: розірвано договір №58 оренди нерухомого майна від 29.12.2003р., укладений між Закритим акціонерним товариством з іноземною інвестицією "Запорізький автомобілебудівний завод" та Проектно-будівельною корпорацією "Запоріжінвестбуд".

Постановою Вищого господарського суду України від 24.04.2007р. (а.с.65-68 т.2) ухвалені у справі рішення та постанова скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вказана постанова мотивована неповним з'ясуванням судами всіх обставин, що мають значення для справи, зокрема щодо наявності у позивача суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу на подання даного позову, як орендодавця спірного майна, тобто не встановлено, чи набув позивач право власності на спірне приміщення у порядку, передбаченому чинним законодавством. Наведе поставило під сумнів висновок судів про те, що відповідач застрахував майно не на користь особи, яка несе ризик загибелі чи пошкодження об'єкта оренди.

За результатами нового розгляду справи господарський суд Запорізької області (суддя Т.Г.Алейникова) ухвалив рішення від 16.07.2007р. про відмову у задоволенні позову, яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 23.11.2007р. (головуючий, суддя Мойсеєнко Т.В., судді Юхименко О.В., Яценко О.М.).

Вказані рішення та постанова мотивовані недоведеністю позивачем фактів порушення відповідачем умов договору оренди.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд їх скасувати, як такі, що ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідач надіслав заперечення на касаційну скаргу позивача, в яких просить оскаржувані рішення та постанову залишити без змін, а скаргу без задоволення з мотивів, викладених у запереченнях.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судами норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу ст.ст.42, 43, 47 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; судове рішення ухвалюється суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Судами двох інстанцій використано у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом щодо повного та всебічного з’ясування обставин справи, пов’язаних з предметом доказування у даній справі.

Так, судами двох інстанцій встановлено, що 29.12.2003р. між Запорізьким державним підприємством "Радіоприлад" (орендодавець) та корпорацією "Запоріжінвестбуд" (орендар) укладено договір №58 оренди державного майна, за умовами якого орендодавець передав, а орендар, в свою чергу, прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: частину складського майданчика складу №1 інв.№100047, площею 2000,0 кв.м за адресою: м.Запоріжжя, вул.Луначарського,15, який знаходиться на балансі ДП "Радіоприлад" для потреб будівництва і капітального ремонту об'єктів житлово-господарського призначення і комунального господарства м.Запоріжжя, що підтверджується актом приймання-передачі.

Договір оренди укладено з 29.12.2003р. до 10.12.2008р. включно, терміном до 5 (п'яти) років (пункт 10.1 договору).

07.02.2006р. між Запорізьким державним підприємством "Радіоприлад" (продавець) та Закритим акціонерним товариством з іноземною інвестицією "Запорізький автомобілебудівний завод" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю державне майно (об'єкти), а покупець –прийняти об'єкти та сплатити за них грошову суму, на умовах, що вказані в цьому договорі. Об'єктом продажу стало нерухоме майно, яке орендує відповідач на підставі договору оренди №58 від 29.12.2003р.

Вказаний договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений державним нотаріусом Запорізької державної нотаріальної контори 07.02.2006р. та зареєстрований у Державному реєстрі правочинів 07.02.2006р., про що свідчить витяг з Державного реєстру правочинів №2062805 (а.с.69 т.2).

Додатковою угодою №1 від 01.03.2006р. до договору оренди №58 від 29.12.2003р., укладеної між позивачем та відповідачем, сторони дійшли згоди, зокрема, про наступне: найменування договору оренди викладено в наступній редакції: "Договір №58 оренди нерухомого майна", орендодавцем визначено позивача –ЗАТ з іноземними інвестиціями "Запорізький автомобілебудівний завод", а орендарем –відповідача –Проектно-будівельну корпорацію "Запоріжінвестбуд", адресою об'єкта оренди вказано: м.Запоріжжя, вул.Луначарського, 7а.

Таким чином, суди двох інстанцій дійшли висновку про те, що до позивача, як власника об'єкту оренди, згідно приписів чинного законодавства, перейшли права та обов'язки орендаря за договором оренди №58, про що сторони зазначили також у додатковій угоді №1 від 01.03.2006р. до договору оренди №58.

Судами також встановлено, що при укладанні договору оренди адреса орендованого майна була визначена по вул.Луначарського, 15 в м.Запоріжжя. При підписанні додаткової угоди від 01.03.2006р. до договору, адреса орендованих приміщень була визначена по вул.Луначарського, 7а в м.Запоріжжя. Проте предмет договору оренди залишився без змін. Між сторонами також погоджено схему розміщення орендованого майна (а.с.40 т.2). Згідно довідки ОП ЗМБТІ від 01.09.2005р. №4920 Комунарській районній адміністрації запропоновано складу готової продукції літера "А" інв.№100047 розташований на непарній вулиці Луначарського присвоїти поштову адресу м.Запоріжжя, вул.Луначарського, 7а. (а.с. 108 т.2). Розпорядженням голови Комунарської районної адміністрації №2240р від 09.11.2005п. присвоєно об'єкту нерухомого майна, розташованому на промисловому майданчику Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" (склад готової продукції літ. "А", інвентарний номер 100047) поштову адресу: м.Запоріжжя, вул.Луначарського, 7"а" (а.с.106 т.2).

Наведені обставини, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, спростовують твердження позивача, які також викладені у касаційній скарзі, про використання орендарем іншого майна ніж того, яке визначено в договорі.

Предметом даного позову є неналежне, на думку позивача, виконання відповідачем умов договору оренди, а саме пунктів 5.5., 5.8 договору, яке полягає у нездійсненні останнім поточного ремонту орендованого майна за рахунок власних коштів та не здійснення страхування орендоване майно не менш ніж на його балансову вартість на користь орендодавця. Також позивач посилається на те, що відповідач фактично використовує інше майно, ніж визначене в акті приймання-передачі та договорі.

Колегія суддів погоджується з висновком судів двох інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позову через недоведеність позивачем факту порушення відповідачем умов договору.

Так, відповідно до ч.2, 3 ст.291 ГК України, договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об'єкта оренди; ліквідації суб'єкта господарювання –орендаря; загибелі (знищення) об'єкта оренди. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

В силу ст.783 ЦК України, наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що заміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до пункту 10.8 договору оренди від 29.12.2003р., чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; достроково за згодою сторін, або за рішенням господарського суду; банкротства орендаря та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством України.

Пунктом 5.5. договору сторони визначили, що орендар (відповідач) зобов'язується здійснювати своєчасно, згідно діючих норм, поточний ремонт орендованого майна за рахунок власних коштів, а також усувати пошкодження орендованого майна, які виникли з вини орендаря. Понесені орендарем на поточний ремонт витрати не підлягають компенсації.

Відповідно до пункту 5.8. договору оренди відповідач зобов'язався протягом одного місяця з дати укладання договору застрахувати орендоване майно не менш ніж на його балансову вартість на користь орендодавця, в порядку, визначеному законодавством. Копія договору страхування орендованого майна подається орендарем орендодавцю протягом тижня з дати його підписання.

В силу п.9.5 договору оренди, порушення орендарем зобов'язань за цим договором є підставою для його припинення або розірвання у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Як встановлено судами, та підтверджується матеріалами справи, відповідачем виконано умови пункту 5.5. договору щодо поліпшення у вигляді капітального ремонту орендованого майна, що підтверджується наданими відповідачем довідками вартості виконаних робіт, а також аудиторським висновком Приватної аудиторської фірми "Лінара-Аудит" про фінансування проведених будівельних робіт, пов'язаних з поліпшенням орендованого майна за адресою: м.Запоріжжя, вул.Луначарського,15, яка (вартість робіт) станом на 25.04.2005р. становить 39 321,27 грн.

Виконання відповідачем умов п.5.8 договору щодо зобов'язання застрахувати орендоване майно підтверджується тим, що протягом дії договору оренди, ще до підписання з позивачем додаткової угоди №1 від 01.03.2006р. відповідач уклав договір страхування, про що свідчить договір страхування від 04.11.2004р. (а.с.70 т.1). Останній договір страхування №11106006 укладено 01.04.2004р.

Відповідно до листа САТ "Остра" від 30.11.2006р. №1146 страхування орендованого майна на користь попереднього власника –ЗДП "Радіоприлад" у разі настання страхового випадку не позбавляє позивача права на отримання страхового відшкодування. Судами також встановлено, що між сторонами договору страхування від 30.11.2006р. укладено додаткову угоду, за умовами якої вигодонабувачем визнано позивача (а.с.23 т.2). Тобто у разі страхового випадку позивач вправі отримати страхове відшкодування.

Орендоване майно було застраховано відповідачем на суму 43 627,0 грн., тобто на вартість, вказану у п.1.2 договору оренди, та в акті оцінки вартості орендованого майна, складеного та підписаного відповідачем та попереднім орендодавцем, який в силу п.11.1 договору є його невід'ємною частиною (а.с.19 т.1).

Позивач не надав суду належних доказів того, що до укладання договору страхування відповідач був належним чином повідомлений про нову вартість орендованого майна, яка визначена позивачем на саму 424 356,27 грн. Змін до договору оренди щодо вартості орендованого майна сторонами не вносилися.

Встановлені судами обставини спростовують твердження скаржника, викладені у касаційній скарзі, відносно невиконання відповідачем умов пункту 5.8. договору оренди щодо зобов'язання застрахувати орендоване майно не менш ніж на його балансову вартість на користь орендодавця.

Окрім того, наведені доводи скаржника фактично зводяться до оцінки доказів та переоцінки обставин справи, що не є компетенцією касаційної інстанції з огляду на вимоги ст.ст.1115, 1117 ГПК України. Тим більше, що їм була надана вичерпна правова оцінка судами першої та апеляційної інстанцій.

Отже, вирішуючи даний спір по суті заявлених вимог, суди двох інстанцій повно та всебічно дослідили обставини справи, дали їм належну правову оцінку й ухвалили рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для зміни або скасування оскаржуваних рішення та постанови немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства з іноземною інвестицією "Запорізький автомобілебудівний завод" залишити без задоволення, а постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 23.11.2007р. у справі №22/159д/06-10/313/07 - без змін.

Головуючий, суддя                                                            М.В.Кузьменко

Суддя                                                                                І.М.Васищак

Суддя                                                                                В.М.Палій