СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

24 червня 2008 року

Справа № 5020-4/090

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: Андрієвський Костянтин Віталійович, довіреність №5 від 11.01.08;

відповідача: Михайлова Олена Євгеніївна, довіреність №б/н від 08.04.08;

розглянувши апеляційну скаргу Фонду комунального майна Севастопольської міської ради на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Остапова К.А.) від 14.03.2008 року у справі № 5020-4/090

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю" Виробничо-комерційна фірма "Серафіно-ЛТД" (вул. Леніна, 52,Севастополь,99011)

до           Фонду комунального майна Севастопольської міської ради (вул. Луначарського, 5,Севастополь,99011)

про визнання договору оренди продовженим до 28.12.2014

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Серафіно-ЛТД" звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради про визнання договору оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: місто Севастополь, вул. Леніна, 52, укладеного між Управлінням майном міста Севастопольської міської державної адміністрації та товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Серафино-ЛТД", від 22.11.1999 №26-00 продовженим на строк до 28.12.2014 з посиланням на статті 16, 764 Цивільного кодексу України, статтю 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна".

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав з мотивів, основні з яких полягають в тому, що 22.11.1999 між позивачем та правонаступником відповідача був укладений договір оренди нерухомого майна –нежитлового приміщення, розташованого по вулиці Леніна, 52 в місті Севастополі, № 26-00, термін дії якого визначено до 10.06.2007, вважає зазначений договір припиненим у зв’язку із закінченням терміну, на який укладався, Орендодавцем дотримані строки повідомлення Орендаря про відсутність наміру продовжувати договір (лист від 16.06.2007); просить в задоволенні позову відмовити з посиланням на статтю 188 Господарського кодексу України, статтю 651 Цивільного кодексу України, статті 2, 17, 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Рішенням господарського суду міста Севастополя (суддя Остапова К.А.) від 14.03.2008 року у справі № 5020-4/090 позов задоволено. Визнано договір оренди нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: місто Севастополь, вул.. Леніна, буд. 52, укладений між Управлінням майном міста Севастопольської міської державної адміністрації та товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Серафіно-ЛТД" від 22.11.1999 року№26-00 продовженим на строк до 28.12.2014.

Рішення господарського суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв’язку з відсутністю заперечень з боку відповідача щодо продовження дії договору зазначений договір є продовженим в силу норми Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Не погодившись з рішенням суду, Фонд комунального майна Севастопольської міської ради звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 24.06.2008 року представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Розглянувши повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.11.1999 року між Управлінням майном міста Севастопольської міської державної адміністрації (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Серафино-ЛТД” (Орендар) був укладений Договір оренди нерухомого майна №26-00, за умовами якого Орендодавець здав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення (будівлю, споруду) за адресою: місто Севастополь, вулиця Леніна,52, загальною площею 258,2 м2, під швейний цех, торгівельний зал, підсобні приміщення з терміном дії з 22.11.1999 року до 10.06.2007 року (аркуші справи 24-25).

Повноваження щодо управління комунальним майном відповідно до рішення Севастопольської міської Ради ХХІV скликання ХХІ сесії від 31.01.2006 №4657 передані Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради, який, у свою чергу, є правонаступником Управління з питань майна комунальної власності Севастопольської міської державної адміністрації.

10.05.2007 вих. № 17 позивач звернувся до відповідача з листом про продовження договору №26-00 оренди нерухомого майна від 22.11.1999 з посиланням на частину третю статті 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” (аркуш справи 26).

20.06.2007 відповідач направив на адресу позивача лист від 16.06.2007 (вих. № 1947), в якому він повідомив позивача, що 10.06.2007 договір оренди №26-00 від 22.11.1999 на нежитлове приміщення, розташоване в місті Севастополі по вулиці Леніна,52, припинив свою дію, у зв’язку з закінченням договірних відносин просив передати орендоване майно за актом прийому-передачі у строк, встановлений договором оренди (аркуш справи 58).

Проте, докази отримання позивачем вказаного листа відсутні, оскільки лист направлений без повідомлення про вручення. Позивач отримання ним цього листа не підтверджує.

15.01.2008 вих. №106 відповідач направив позивачеві лист за результатами розгляду звернення позивача про продовження договору оренди на нежитлові приміщення, розташовані в місті Севастополі по вулиці Леніна,52, в якому повідомив, що на розгляд комісії з оренди було винесено дві пропозиції: про продовження договору оренди на вищевказане приміщення із включенням до особливих умов договору оренди зобов’язань з ремонту фасаду будівлі, відповідно до затвердженого кошторису; та питання визначення орендаря даного приміщення на конкурсній основі із включенням до особливих умов договору зобов’язань з ремонту фасаду будівлі, однак розгляд цих питань відкладений у зв’язку з тим, що жодна з пропозицій не набрала необхідної кількості голосів, для розгляду на черговому засіданні міської комісії з оренди комунального майна, яке відбудеться орієнтовано 22 січня 2008 року (аркуш справи 59).

На засіданні міської комісії з оренди комунального майна, яке відбулось 22.01.2008 (протокол №1(1)-08) було прийнято рішення про недоцільність перепрофілювання торгових площ, у тому числі нежитлових приміщень по вулиці Леніна,52 (258,2 кв.м) під офісні, конторські, приміщення та про визначення орендаря вказаного нежитлового приміщення на конкурсній основі.

Листом від 07.02.2008 відповідач повідомив позивача, що на засіданнях комісії з оренди комунального майна було прийнято рішення про визначення орендаря нежитлового приміщення по вул. Леніна,52 на конкурсній основі (аркуш справи 48).

У зв’язку з викладеними обставинами товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Серафіно-ЛТД" звернулось до суду з позовом про визнання продовженим договору оренди від 22.11.1999 №26-00.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Спеціальним законом, який визначає засади правового регулювання правовідносин оренди комунального майна, є Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 17 цього Закону термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, встановлення обставини продовження користування наймачем майном після закінчення строку договору найму протягом одного місяця та за відсутності в межах зазначеного строку заперечень наймодавця, має своїм правовим наслідком продовження дії договору на строк, який був встановлений раніше.

Відповідач вважає договір припиненим через надіслання позивачу листа, який, на його думку, має характер заперечення щодо його поновлення.

Проте, ці доводи не можуть бути прийняті до уваги у зв’язку з наступним.

Відповідач надав лист, в якому він повідомляє про припинення дії договору оренди у зв’язку із закінченням строку, на який його було укладено.

При цьому судовою колегією встановлений факт виставлення відповідачем рахунків-актів за Договором для сплати позивачем орендної плати, відшкодування плати за користування приміщенням та неустойки, хоча рахунки-акти виставлялись в сумі щомісячної орендної плати та сплачувались позивачем як орендна плата, відповідачем ці платежі позивача приймались.

Вказані обставини слід розцінювати як зміну висловленого відповідачем ставлення щодо припинення договору оренди.

Після закінчення строку дії договору оренди, позивач фактично продовжує користуватись орендованим майном, сплачує орендну плату, а відповідач приймає орендні платежі.

Це повною мірою відповідає вимогам статті 762 ЦК України щодо справляння плати за користування майном та свідчить про відсутність наміру припинити договір у зв’язку із закінченням строку, на який він був укладений.

Зазначене визнається судовою колегією як доведеність належними і допустимими доказами обставини продовження користування позивачем об’єктом Договору після закінчення строку його дії.

Докази вчинення відповідачем дій по примусовому звільненню займаного позивачем орендованого приміщення відсутні.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач повідомив позивача про відмову у продовженні строку дії договору оренди протягом місяця з дня отримання відповідної пропозиції.

Зазначені обставини підтверджують те, що між сторонами продовжують існувати орендні відносини по оренді цього комунального майна на умовах, визначених договором оренди № 26-00 від 22.11.1999.

Згідно з частиною 7 статті 9 Закону України „Про оренду державного і комунального майна” за наявності заяв про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу (за умови відсутності заяви господарського товариства, створеного членами трудового колективу підприємства, його структурного підрозділу) або заяв про оренду нерухомого майна (за умови відсутності заяви бюджетної установи, організації) від двох або більше фізичних чи юридичних осіб орендар визначається орендодавцем на конкурсних засадах.

Обставини справи свідчать про наявність у Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради наміру передати в оренду спірне нежитлове приміщення шляхом конкурсу після того, як позивач понад 8 років є орендарем спірного приміщення. При цьому доказів наявності заяв від інших осіб про оренду спірного приміщення надано не було.

Пунктом 8 цієї статті передбачено, що у разі відмови в укладенні договору оренди, а також неодержання відповіді у встановлений термін заінтересовані особи мають право звернутися за захистом своїх інтересів до суду, арбітражного суду.

Викладені обставини та надані докази свідчать про те, що відповідач не заперечував проти оренди позивачем майна після закінчення строку дії договору, але на умовах конкурсу.

У зв’язку з викладеним судова колегія дійшла до висновку про те, що договір №26-00 від 22.11.1999 є продовженим, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, судовою колегією не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги Фонду комунального майна Севастопольської міської ради.

Керуючись статтею 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду комунального майна Севастопольської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Севастополя від 14.03.2008 року у справі № 5020-4/090 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді