ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.08                                                                                           Справа № 17/51

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого –судді                                                  Давид Л.Л.

Суддів                                                                      Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Рівненські торгівельні мережі” за вих. №30-юр. від 30.05.2008 р.

на рішення Господарського суду Рівненської області від 21.05.2008 р.

у справі № 17/51 (суддя –Петухов М.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний будинок “Мегаполіс”, м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Рівненські торгівельні мережі”, м. Рівне

про стягнення заборгованості в сумі 51 700,58 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Каленюк Д.А. –юрисконсульт (довіреність за №63 від 22.01.2008 р.);

від відповідача: не з’явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 21.05.2008 року у справі №17/51 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний будинок “Мегаполіс”, м. Запоріжжя (надалі –Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Рівненські торгівельні мережі”, м. Рівне (надалі –Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 51 700,58 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано неналежним виконанням Відповідачем покладених на нього зобов’язань по повній та своєчасній оплаті за отриманий товар, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 51 700,58 грн., а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Скаржник –ТзОВ “Рівненські торгівельні мережі”, - не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу (за вих. № 30-юр. від 30.05.2008 року), в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким в позові відмовити, оскільки вважає його таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства в силу причин, наведених у апеляційній скарзі. Так, суд першої інстанції, на думку Скаржника, всупереч ст. ст. 4, 42, 43 ГПК України безпідставно здійснив розгляд справи без його участі, порушивши цим самим п. 2 ч. 3 ст. 129 Конституції України та п. 4 ст. 6 Закону України «Про судоустрій», а також принципи господарського судочинства, а саме: змагальності та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Також місцевим господарським судом не з’ясовано всі обставини, що мають значення для справи, а це у відповідності із Листом Вищого господарського суду України за № 01-8/391 «Про практику вирішення окремих категорій спорів…»від 14.10.1998 року, тягне за собою скасування рішення у справі. Таким чином, як зазначає Скаржник, судом в результаті невірного застосування норм матеріального права, неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи, та визнання доведеними тих обставин, щодо яких відсутні докази, прийнято необґрунтоване рішення, що підлягає скасуванню.

Позивач –ТзОВ “Торгівельний будинок “Мегаполіс” у відзиві на апеляційну скаргу, поданому його представником в судовому засіданні 14.07.2008 року, заперечує наведені в апеляційній скарзі обставини. При цьому зазначає, що незважаючи на накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ТзОВ “Рівненські торгівельні мережі”, а також рішення Господарського суду Рівненської області від 21.05.2008 року, Відповідачем не сплачено боргу в сумі 51 700,58 грн. Враховуючи наведене, Позивач просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Відповідач участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 23.06.2008 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення за № 321727 та № 321726.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.06.2008 року розгляд апеляційної скарги призначено на 14.07.2008 р. о 14 год. 20 хв., участь представників сторін в судовому засіданні визначено на власний розсуд.

Враховуючи наведене, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду, порадившись на місці, вирішила розглядати справу за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши пояснення представника Позивача, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного матеріального та процесуального права та обставинам справи, виходячи з наступного.

01 січня 2008 року ТзОВ “Торгівельний будинок “Мегаполіс” (Постачальник) та ТзОВ “Рівненські торгівельні мережі” (Покупець) укладено договір поставки № 121, згідно умов якого Постачальник зобов’язується передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов’язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини. Підставою виникнення правовідносин між Позивачем та Відповідачем є договір поставки № 121 від 01.01.2008 року (а.с.10-11).

На виконання взятих на себе зобов’язань Позивач з 02 лютого 2008 року по 15 березня 2008 року включно по накладних (а.с.32-36, 38-41, 43-47, 49-53, 55-109) поставив Відповідачеві товар на загальну суму 46 401,10 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 5.2 договору поставки від 01.01.2008 року остаточний термін оплати отриманої Покупцем партії товару складає 30 календарних днів з моменту одержання товару Покупцем за накладною.

Як вбачається з матеріалів справи, останню поставку товару здійснено 15.03.2008 року, а тому ТзОВ “Рівненські торгівельні мережі” зобов’язано оплатити вартість товару в повному обсязі до 15.04.2008 року. Всупереч взятих на себе зобов’язань Відповідач у встановлений договором строк за поставлений товар не розрахувався.

Згідно акту звіряння взаєморозрахунків станом на 24.04.2008 року (а.с.14-15) заборгованість Відповідача становила 46 401,10 грн., яка залишилася без змін станом на день розгляду апеляційної скарги по суті.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В результаті аналізу поданого Позивачем розрахунку судовою колегією встановлено, що індекс інфляції нараховано на частину заборгованості в сумі 15 083,58 грн., яка виникла у зв'язку з простроченням оплати по накладних: № 2638 від 02.02.2008 року, № 2639 від 02.02.2008 року, № 3316 від 11.02.2008 року, № 3317 від 11.02.2008 року, № 3318 від 11.02.2008 року, № 3489 від 13.02.2008 року, № 3490 від 13.02.2008 року, № 3570 від 14.02.2008 року. (а.с.4-5). Згідно даних Державного комітету статистики України, індекс споживчих цін (інфляції) за березень 2008 року становив 103,8%. Таким чином, сума втрат від інфляції за березень 2008 року складає 573,18 грн. Розмір 3% річних за період з 02.03.2008 року по 29.04.2008 року становить 128,63 грн. (а.с.6-8).

У відповідності до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Пунктом 8.1 договору поставки від 01.01.2008 року встановлено, що за порушення строків розрахунків, передбачених даним Договором, Покупець виплачує Постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожний день прострочення розрахунків. Згідно поданого Позивачем розрахунку, розмір пені за період з 02.03.2008 року по 29.04.2008 року становить 850,71 грн. (а.с.3-5).

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач в порушення зобов’язань згідно договору поставки № 121 від 01.01.2008 року розрахунків до 15.04.2008 року за отриманий товар не здійснив, пеню, інфляційні та 3% річних Позивачу не відшкодував.

Вказівки Апелянта на принципи господарського процесу, порушені судом першої інстанції в процесі розгляду справи, не обґрунтовані і не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Натомість Апелянтом не спростовано наявність заборгованості та не подано жодних доказів проведення розрахунків з Позивачем.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Відповідач заздалегідь належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення ухвали місцевого господарського суду за №3738525 від 12.05.2008 р. (а.с.27), а його клопотання про відкладення розгляду справи, подане в день розгляду справи, документально не обґрунтоване та не мотивоване з яких саме підстав Відповідач вважає участь його представника у розгляді справи обов’язковою, зважаючи на те, що у відповідності до вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість та законність позовних вимог, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, вважає, що всі обставини, які мають значення для справи, були з’ясовані повністю і у відповідності із вимогами закону.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Рівненської області нормам чинного законодавства, матеріалам та дійсним обставинам справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101,102, 103,105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду Рівненської області від 21.05.2008 року у справі № 17/51 залишити без змін, апеляційну скаргу ТзОВ “Рівненські торгівельні мережі” –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена а касаційному порядку.

3.          Справу № 17/51 повернути Господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя                                                                                Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                    Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                                    Х.В.Мурська