ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.08

Справа №АС3/112-08.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНСІ», м. Суми

до відповідача: Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми

про визнання недійсним рішення

Суддя Левченко П.І

При секретарі судового засідання Литвиненко Ю.В.

За участю представників сторін:

від позивача – Кліменченко С.В.;

від відповідача - Горевий А.В..

В судому засіданні , розпочатому 20.03.2008 року о 10 год. 00 хв., оголошувалась перерва до 10 год. 50 хв. 17.04.2008 року .

Суть спору: позивач просить суд визнати протиправними (недійсним) та скасувати рішення відповідача від 05.02.2008 року № 80 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати ( виплат , доходу) , на які нараховуються страхові внески в розмірі 2 993,23 грн.

Відповідач заперечує проти позову , посилаючись на те , що пунктом 3 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» передбачено застосування до страхувальників фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати ( виплат, доходу) , на які нараховуються страхові внески. Згаданим Законом не передбачено звільнення від фінансової відповідальності за умови усунення порушення чи виправлення помилки .

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Актом перевірки правильності повноти нарахування , своєчасності сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та інших платежів до Пенсійного фонду № 21/3-19 від 05.02.2008 року ( п. 1.2 Акту ) встановлено факти заниження ТОВ «Сенсі» ( відповідачем) сум витрат на оплату праці інваліда (Денисенко О.І.) у розрахунку за березень 2006 року на суму 1 277,20 грн., у розрахунку за серпень 2006 року на суму 572,01 грн. ( а.с. 9).

Встановлено, що заниження фактичних витрат на оплату праці інваліда , з яких обчислюються страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування , у розрахунках за березень , серпень 2006 року, є причиною необчислення належних до сплати сум страхових внесків за березень 2006 року на 51, 09 грн., за серпень 2006 року на 22,88 грн. , які донараховані страхувальником (відповідачем) у розрахунку за грудень 2006 ( п. 1.3 Акту).

У вищезгаданому акті перевірки зроблено висновок ( а.с. 10) , що заниження фактичних витрат на оплату праці , з яких обчислюються страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у 2006 році, - є порушенням ст.ст. 17,19 та п. 8 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV « Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», п. 4.1 розділу 4 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» , затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 ( п. 1.2 Акту) .

На підставі акту перевірки від 05.02.2008 року № 21/3-19, яким виявлено приховування (заниження) сум заробітної плати (виплат, доходу) 1 277,20 грн., повторне приховування ( заниження) сум заробітної плати (виплат, доходу) 572,01 грн., відповідно до пункту 3 частини 9 статті 106 Закону України від 09.07.2003 року № 1058- ІV «Про загальнообов’язкове пенсійне страхування» відповідач прийняв рішення № 80 від 05.02.08 року про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески , в розмірі 2 993,23 грн.

Позивач вважає, що «факти заниження сум витрат на оплату праці інваліда» є звичайними механічними помилками, про що свідчать пояснення головного бухгалтера ТОВ «Сенсі».

Головний бухгалтер ТОВ «Сенсі» Шевченко Н.В. у своїх поясненнях ( а.с. 14) зазначає, що у березні та серпні 2006 року були допущені механічні помилки при нарахуванні страхових внесків до Пенсійного фонду України. В грудні 2006 року помилки з нарахування внесків до Пенсійного фонду були самостійно виявлені і виправлені .

Позивач стверджує , що не приховував суми заробітної плати, а після виявлення помилки самостійно подав відкориговані дані відповідачу, що не призвело до виникненням недоїмки з внесків до Пенсійного фонду.

Позивач погоджується з тим, що Закон України від 09.07.2003 року № 1058- ІV «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» не містить норм , які б звільняли страхувальника від відповідальності за приховування (заниження) суми заробітної плати ( виплат , доходу) , на які нараховуються страхові внески , в разі самостійного виправлення допущених помилок (заниження).

В обґрунтування своєї позиції щодо відсутності підстав для застосування до нього штрафу позивач посилається на частину 3 пункту 17,2 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» , яким передбачено, що при самостійному донарахуванні суми податкових зобов’язань адміністративні штрафи не накладаються.

Суд не може погодитися з вищезгаданими обґрунтуваннями позивача, оскільки правовідносини між страхувальником та Пенсійним фондом регулюються Законом України від 09.07.2003 року № 1058- ІV «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» , а не Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» .

Матеріалами справи і самим позивачем підтверджується факт заниження витрат на оплату праці, з яких обчислюються страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в розрахунках за березень та серпень 2006 року .

Те , що це заниження було здійснене внаслідок помилки і згодом ( у грудні 2006 року ) було самостійно виявлене і самостійно виправлене, не звільняє позивача (страхувальника) від відповідальності у вигляді штрафу , передбаченого п. 3 ч. 9 ст. 106 Закону України від 09.07.2003 року № 1058- ІV « Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування».

Тому суд вважає, що адміністративний позов позивача про визнання протиправним (недійсним) та скасування рішення відповідача від 05.02.2008 року № 80 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати ( виплат, доходу) , на які нараховуються страхову внески , в розмірі 2 993,23 грн. не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного , керуючись ст. ст. 71, 158-163 КАС України, господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНСІ», м. Суми до Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми про визнання протиправним (недійсним) та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м.Суми від 05.02.08 року № 80 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати ( виплат , доходу) , на які нараховуються страхові внески в розмірі 2 993,23 грн. – відмовити .

2.          Згідно ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

3.          Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови підписаний 23.04.08 р.