ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"05" травня 2008 р.

Справа № 14/69

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Колодій С.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №14/69

за адміністративним позовом: відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", від імені якого діє Кіровоградська філія ВАТ "Укртелеком", м. Кіровоград, вул. Гоголя, 72,

до відповідача: Державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області, м. Кіровоград, вул. Дзержинського, 53/35,

про визнання нечинним рішення,

Секретар судового засідання - Адаменко А.В.

Представники сторін:

від позивача - Мойнард Н.О., довіреність № 25 від 10.01.2006 року;

від відповідача - Куницький В.В., довіреність № 10-02 від 08.01.2008 року;

від відповідача - Хаджаєва Н.А., довіреність № 345-02 від 09.02.2008 року.

Час прийняття постанови: 16 год. 25 хв.

Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком", від імені якого діє Кіровоградська філія відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" подано позовну заяву про визнання нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області № 10 від 19.02.2008 року про застосування до позивача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін - вилучення у відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в дохід державного бюджету 143 грн. 19 коп. безпідставно отриманого доходу та штрафу на суму 286 грн. 38 коп., всього в розмірі 429 грн. 57 коп.

Державна інспекція з контролю за цінами в Кіровоградській області проти адміністративного позову заперечила, мотивуючи тим, що службовою особою відповідача перевірку проведено з дотриманням норм чинного законодавства, результати оформлено належним чином, санкції до позивача застосовано у відповідності до вимог законодавства. Відповідач просить суд позовну заяву відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", від імені якого діє Кіровоградська філія відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" залишити без задоволення.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі посвідчення повноважною особою Державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області відповідно до плану роботи інспекції на перший квартал 2008 року проведено перевірку дотримання державної дисципліни цін Знам"янським центром електрозв'язку №2 цехом електрозв"язку № 15 Кіровоградській філії ВАТ "Укртелеком".

За наслідками даної перевірки складено акт від 14.02.2008 р. Із змісту вказаного акту вбачається наступне. Для всіх абонентів з початку року застосовувалися граничні тарифи, затверджені наказом Національної комісії регулювання зв'язку (далі- НКРЗ) №258 від 05.05.2006 р. В ході перевірки було встановлено порушення вимог п.1.16 ст. 32 Закону України "Про телекомунікації", яким передбачено безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікації рахунків за надані телекомунікаційні послуги за особистим зверненням споживача з урахуванням технічної можливості обладнання телекомунікаційної мережі нарахована до оплати сума повинна бути розшифрована тільки за той розрахунковий період, до якого споживач має претензії, із зазначенням номера абонента, якого викликав споживач, виду послуги, часу початку і закінчення кожного сеансу зв'язку, обсягу наданих послуг, суми коштів до сплати за кожний сеанс зв'язку. В порушення вказаної норми Знам"янським центром електрозв'язку №2 цехом електрозв'язку №15 Кіровоградської філії ВАТ "Укртелеком" бралася плата за надання розшифровок. При перевірці сума оплати за розшифровки, яка надавалася бюджетним установам, підприємствам та організаціям становить 143,19 грн.

На підставі акту перевірки від 14.02.2008 р. заступником начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області було прийнято рішення №10 від 19.02.2008 р. про застосування до позивача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін у вигляді вилучення у ВАТ "Укртелеком" у доход державного бюджету 143,19 грн. та штрафу в сумі 286,38 грн. В зазначеному рішенні вказано, що позивачем порушено вимоги Закону України "Про ціни і ціноутворення" від 03.12.1990 р. №507, п.16 статті 32 Закону України "Про телекомунікації" від 18.11.2003 р. №1280-ІV (в редакції Закону від 19.01.2006 р. №3375-15), пункт 31 "Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 р. №720.

Вказане рішення підлягає скасуванню з наступних підстав.

Порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами врегульований Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України 03.12.2001 р. № 298/519, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.12.2001 р. за № 1047/6238 (далі по тексту - Інструкція).

Підставою для прийняття рішень про вилучення сум економічних та фінансових санкцій є акти перевірок, які складаються посадовими особами органів державного контролю за цінами (пункт 3.1. Інструкції).

Згідно п. 1.7, 2.1 Інструкції вилученню в дохід бюджету підлягають суми, які одержані внаслідок порушень державної дисципліни цін, визначених на підставі матеріалів перевірок; необґрунтовано одержана суб'єктом підприємницької діяльності сума виручки, що підлягає вилученню в дохід бюджету обчислюється при порушенні порядку встановлення і застосування цін (тарифів), що регулюються уповноваженими органами, - як різниця між фактичною виручкою від реалізації продукції (послуг, робіт) та її вартістю за цінами і тарифами, сформованими згідно з вимогами законодавства, а при неправомірному застосуванні цін (тарифів) суб'єктами господарювання за види послуг (робіт), які не передбачені визначеними нормативно-правовими актами, що встановлюють для них відповідні переліки платних послуг, - уся сума незаконно стягнутих коштів.

Закон України „Про телекомунікації” не містить таких термінів як „людина”, „громадянин”, „населення”.

Суб'єктами ринку телекомунікацій, як то визначено у ст. 1 Закону України "Про телекомунікації" є оператори, провайдери телекомунікацій, споживачі телекомунікаційних послуг, виробники та/або постачальники технічних засобів телекомунікацій.

Одним із суб'єктів ринку телекомунікацій, як вбачається із ст. 1 названого Закону, є споживач телекомунікаційних послуг - юридична або фізична особа, яка потребує, замовляє та/або отримує телекомунікаційні послуги для власних потреб; споживач телекомунікаційних послуг є абонентом, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває у його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі; абонентною платою є не граничний тариф, а фіксований платіж, який може встановлювати оператор телекомунікацій для абонента за доступ на постійні основі до своєї телекомунікаційної мережі незалежно від факту отримання послуг.

Порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг, порядок розрахунків за такі послуги регулюються ст. ст. 63, 68 Закону України "Про телекомунікації".

Розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційний послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовлення за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Одержання абонентами (споживачами) телекомунікаційних послуг за плату від операторів, провайдерів телекомунікацій, якими такі послуги надаються у сфері їх господарської діяльності, не відносяться до прав, свобод, та обов'язків людини і громадянина, про які йдеться у розділі ІІ Конституції України. Відносини споживачів із операторами, провайдерами телекомунікацій щодо надання, отримання послуг, розрахунків за них є правочинами, що регулюються нормами Закону України "Про телекомунікації", Цивільного кодексу України, Господарським кодексом України.

Правом споживача телекомунікаційних послуг є безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій рахунків за надані телекомунікаційні послуги, що встановлено у п. 16 ст. 32 Закону України "Про телекомунікації".

Докази того, що такі послуги надавалися позивачем за плату, відсутні.

Пункт 16 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про телекомунікації" встановлює, що за особистим зверненням споживача з урахуванням технічної можливості обладнання телекомунікаційної мережі нарахована до оплати сума за надані послуги повинна бути розшифрована тільки за той розрахунковий період, до якого споживач має претензії, із зазначенням номеру абонента, якого викликав споживач, виду послуги, часу початку і закінчення кожного сеансу зв'язку, обсягу наданих послуг, суми коштів до сплати за кожен сеанс зв'язку.

Фактично йдеться про послугу щодо розшифровки суми, зазначеної у рахунках за надані телекомунікаційні послуги не взагалі при наданні кожного рахунку для оплати, а за розрахунковий період, до якого споживач має претензії.

Отже, законодавець розрізняє два документа, які можуть бути отримані споживачем: рахунок та розшифровка наданих телекомунікаційних послуг.

Надання послуги щодо розшифровки безоплатно, як на тому наполягає відповідач, не витікає із того факту, що оператором, провайдером телекомунікацій безоплатно надаються рахунки за телекомунікаційні послуги.

Законом України "Про телекомунікації" встановлено лише безкоштовне надання рахунків за надані телекомунікаційні послуги. Щодо стягнення плати за надання розшифровок, то надання послуг з розшифрування тривалості та напрямку телефонних дзвінків за особистим зверненням абонента належить до переліку додаткових телекомунікаційних послуг, вартість яких встановлюється внутрішніми актами товариства. Згідно наказу ВАТ "Укртелеком" №319 від 12.07.2006 р. "Про затвердження тарифів на додаткові послуги міжміського, міжнародного телефонного зв'язку" позивач надавав послуги, передбачені пунктами 1, 2 вказаного наказу.

В акті перевірки відповідачем не відображено факт звернення абонента з претензіями за конкретний розрахунковий період, до якого він має претензії. Враховуючи викладене, у господарського суду відсутні підстави вважати неправомірним стягнення позивачем плати за надання розшифровки нарахованої до оплати суми за надані міжміські (міжнародні) телефонні розмови.

За таких обставин, підстави вважати, що сума 143,19 грн. є необґрунтовано одержаною ВАТ "Укртелеком" виручкою в результаті порушення державної дисципліни цін відсутні.

Згідно з ч. 3 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів, як це вимагає стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірність застосування до позивача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Відтак позовні вимоги заявлені обґрунтовано і повністю підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати ВАТ "Укртелеком" у вигляді сплати до державного бюджету 3 грн. 40 коп. державного мита присуджуються йому з Державного бюджету.

Керуючись статтями 94, 160, 162, 163, частинами 1-4 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 6 "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області № 10 від 19.02.2008 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Присудити з Державного бюджету України на користь відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" м. Київ, від імені якого діє Кіровоградська філія ВАТ "Укртелеком" (25006, м. Кіровоград, вул. Гоголя, 72, код ЗКПО 2211233, р/р 260054644, ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 323538) 3 грн. 40 коп. судового збору.

Заходи до забезпечення позову вжиті ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 25.04.2008 року скасувати.

Виконавчий лист про стягнення судового збору видати за заявою позивача після набрання судовим рішенням законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але не була у встановлений строк подана апеляційна скарга, постанова набирає чинності після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повний текст постанови виготовлено 12.05.2008 року.

Суддя

С. Б. Колодій