донецький апеляційний
господарський суд
Постанова

Іменем України

08.04.2008
р.
справа №24/34

Донецький
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за
участю представників сторін:

від
позивача:

Бєлая
О.С. (довіреність № 148-08/10 від 09.01.08р.),

від
відповідача-1: від
відповідача-2: від третьої особи:

Василенко
Т.В. (довіреність № 59 від 01.04.08р.),
не з"явився не з"явився

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Закритого
акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО» в особі Запорізької філії
Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО», м.Запоріжжя
Запорізької області

на
рішення  господарського суду

Донецької області

від

20.02.2008
року

по
справі

№24/34

за
позовом

Закритого
акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО» в особі Запорізької філії
Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО», м.Запоріжжя
Запорізької області

до
за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача-2

1.          Відкритого акціонерного товариства
«Страхова компанія «Алькона» в особі Донецької філії Відкритого акціонерного
товариства «Страхова компанія «Алькона», м.Донецьк 2.          Товариства з обмеженою
відповідальністю «Приватна фірма «Виола», м.Донецьк  Фізичної особи ОСОБА_1, м.Краматорськ
Донецької області

про

стягнення
суми страхового відшкодування та відшкодування матеріальнихзбитків, завданих
в дорожньо-транспортній пригоді в розмірі
2 354 грн.              49 коп.,
в тому числі 1 844 грн. 49 коп. - з відповідача-1 та 510 грн. 00 коп. - з
відповідача - 2.

ВСТАНОВИВ:

У
2007 році позивач, Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «ВЕСКО»в
особі Запорізької філії Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія
«ВЕСКО», м.Запоріжжя Запорізької області, звернувся з позовною заявою до
господарського суду Донецької області до відповідачів: Відкритого акціонерного
товариства «Страхова компанія «Алькона»в особі Донецької філії Відкритого
акціонерного товариства «Страхова компанія «Алькона», м. Донецьк та Приватної
фірми «Виола», м.Донецьк про стягнення суми страхового відшкодування та
відшкодування матеріальних збитків, завданих в дорожньо-транспортній пригоді в
розмірі 2 354 грн. 49 коп., в тому числі 1 844 грн. 49 коп. -з відповідача-1
та                   510 грн. 00 коп. -з
відповідача -2.

Ухвалою
від 04.04.2007р. господарським судом Донецької області було залучено до участі
у справі № 24/34 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача-2 -фізичну особу ОСОБА_1.

Судом
першої інстанції 31.05.07р. було винесено ухвалу відповідно до вимог ст.25
Господарського процесуального кодексу України, якою зроблено заміну
відповідача-2, Приватну фірму «Виола», м.Донецьк, на його правонаступника -
Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна фірма «Виола», м.Донецьк,
відповідно до Статуту, затвердженого Протоколом №1 загальних зборів засновників
від 07.03.06р.

Ухвалою
господарського суду Донецької області від 03.08.2007р. було припинено
провадження по справі № 24/34  на
підставі пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України,
оскільки сторонами порушені вимоги статей 1, 2, 21, 22 Господарського
процесуального кодексу України.

Донецький
апеляційний господарський суд постановою від 09.10.2007р. скасував ухвалу суду
першої інстанції від 03.08.2007р. та передав справу № 24/34 до
господарського  суду Донецької області.
Ухвалою від 26.10.2007р. господарський суд Донецької області призначив справу
до розгляду.

В
процесі розгляду справи господарським судом Донецької області, позивач надав
заяву про уточнення позовних вимог відповідно до вимог статті 22 Господарського
процесуального кодексу  України, якою
просив суд стягнути з відповідача-1 на користь позивача 1 844 грн. 49 коп., з
відповідача-2 на користь позивача 510 грн. 00 коп., та стягнути з відповідачів
судові витрати у сумі 1 834 грн. 66 коп., що складаються з державного мита у
сумі 102 грн. 00 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу у сумі 118 грн. 00 коп., витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката у
сумі 800 грн. 00 коп., витрат, пов'язаних з явкою до суду у сумі 814 грн. 66
коп. В подальшому позивач 13.02.2008р. надав письмові пояснення до заяви про
уточнення позовних вимог.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 20.02.2008р. у задоволенні позовних
вимог Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО»в особі
Запорізької філії Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО»,
м.Запоріжжя Запорізької області до відповідачів-1,2 було відмовлено. Судове
рішення мотивоване тим, що позивачем при виплаті страхового відшкодування були
допущені порушення норм законодавства про страхування та документи, на підставі
яких була здійснена виплата, оформлені неналежним чином. Також відмовлено у
задоволенні вимоги позивача щодо стягнення витрат, пов'язаних з явкою до суду в
сумі 814 грн. 66 коп., оскільки статтею 44 Господарського процесуального
кодексу України не передбачено такого виду судових витрат.

Позивач,
Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «ВЕСКО»в особі Запорізької
філії Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО», м.Запоріжжя
Запорізької області, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його прийнятим із
неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права України.
Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний
господарський суд рішення господарського суду Донецької області від
20.02.2008р. скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги
позивача в повному обсязі.

Відповідач-1,
Відкрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Алькона»в особі Донецької
філії Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Алькона», м.
Донецьк, в судовому засіданні надав відзив на апеляційну скаргу, яким вважає,
що рішення господарського суду Донецької області від 20.02.08р. є правомірним
та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач-2,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна фірма «Виола», м.Донецьк, до
судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення
20.03.07р. ухвали суду про порушення апеляційного провадження. Про причину
неявки суд не повідомив, своїм процесуальним правом, передбаченим ст.22
Господарським процесуальним кодексом України, не скористався, ніяких клопотань
з цього приводу судовій колегії не надав, відзив на апеляційну скаргу не надав.
Явка сторін ухвалою суду не була визнана обов'язковою, тому справу розглянуто
відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за
наявними в ній матеріалами.

Третя
особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2,  фізична особа ОСОБА_1, також до судового
засідання не з'явився. Про причину неявки суд не повідомив, своїм процесуальним
правом, передбаченим ст.27 Господарського процесуального кодексу України, не
скористався, ніяких клопотань та письмових пояснень судовій колегії не надав.
Явка сторін та третьої особи ухвалою суду від 17.03.08р. про порушення
апеляційного провадження не була визнана обов'язковою, учасників процесу було
попереджено, що у разі нез'явлення їх представників до судового засідання,
справу буде розглянуто за наявними в ній матеріалами.

В
судовому засіданні представники позивача та відповідача-1 підтримали свої
позиції щодо апеляційної скарги.

Судова
колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне
розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з'ясування фактичних обставин справи
достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи  № 24/34, та наданих представниками позивача і
відповідача-1 пояснень.

Колегія
суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статей
28-29 Закону України «Про судоустрій»та статті 101 Господарського
процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин,
переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо
застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального
права, що мають значення для справи.

Відповідно
до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду
справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував
неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від
нього. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не
були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційний
господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє
законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному
обсязі.

Відповідно
до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5
«Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив
справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності -на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для
даної справи,  висновки суду про
встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Заслухавши
пояснення представників позивача та відповідача-1, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду відповідає вищевказаним вимогам,
виходячи з наступного.

Як
вбачається із матеріалів справи, 19
січня 2006 року на території бази «Торгсервіс»в місті Краматорську
Донецької області сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля
Renault, держ.НОМЕР_1, з напівпричепом BaЬеI Sberg реєстр НОМЕР_2, що
належатьОСОБА_2 та автомобіля ЗИЛ, реєстр. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_1, який
був працівником Приватної фірми «Виола».

Повідомлення про страховий випадок за
Страховим полісом №1380-а/05зп від 01.06.2005р. надійшло на адресу позивача
20.01.2006р., в якому зазначено характер пошкоджень: пом'яті ворота (ліва
частина) в районі петель, в результаті чого виникла щілина приблизно шириною
10см та довжиною 60см.

Державною
автомобільною інспекцією Краматорського МВС України в Донецькій області
20.01.2006р. громадянину ОСОБА_3  була
видана довідка про те, що 19.01.2006р. на території оптової бази м.
Краматорська внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки Рено 340
номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження:  деформовані ліві задні двері напівпричепа.

Постановою
Краматорського місцевого суду Донецької області від 03.02.06р. було встановлено
факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, в зв'язку з чим його притягнуто
до адміністративної відповідальності.

Цивільна
відповідальність Приватної фірми «Виола»за шкоду, завдану майну третіх  осіб під
час ДТП за участю автомобіля ЗИЛ, реєстрац. НОМЕР_3, застрахована у
Відкритому акціонерному товаристві «Страхова компанія «Алькона»згідно з  полісом ОСЦВ № ВА/2274303.

Напівпричіп
BaЬеI Sberg реєстр НОМЕР_2 застрахований Закритим акціонерним товариством
«Страхова компанія «ВЕСКО»згідно з полісом страхування автотранспорту
№1380-а/05зп від 01.06.2005р.

Закритим
акціонерним товариством «Страхова компанія «ВЕСКО»в особі Запорізької філії
Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО», м.Запоріжжя
Запорізької області на адресу відповідачам були направлені телеграми №589-06, №
590-06 від 23.02.2006р. з пропозицією прийняти участь у проведенні експертизи
пошкодженого в результаті ДТП напівпричепу НОМЕР_2.

Згідно
звіту по визначенню вартості матеріальної шкоди №41/03 по факту  спричинення пошкоджень транспортного засобу в
результаті ДТП від 10.03.2006р.,
вартість матеріальної шкоди (з технічної точки зору) спричиненого ТЗ-
напівпричепу BabеL sberg, держ. НОМЕР_2 на момент проведення дослідження
складає 3 137 грн. 64 коп. (без урахування ПДВ - 2 354 грн. 49 коп.).

01
червня 2006 року ОСОБА_2 було надано заяву до позивача з проханням виплатити
суму страхового відшкодування за Договором страхування №1380-а/05зп від
01.06.2005р. в розмірі 2 354 грн. 49 коп.

Закритим
акціонерним товариством «Страхова компанія «ВЕСКО»в особі Запорізької філії
Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО», м.Запоріжжя
Запорізької області  в добровільному
порядку було прийнято рішення про виплату ОСОБА_2 розміру страхового відшкодування
в сумі 2 354 грн.                49 коп.,
що зафіксовано Страховим актом № 1174а/06зп до Договору страхування №1380-а/05.
Факт виплати підтверджується видатковим касовим ордером від 07.06.2006р.

Позивач
звернувся до відповідача-1 з вимогою  про
виплату страхового відшкодування у сумі 1 844 грн. 49 коп. за Полісом
страхування цивільної відповідальності № ВА/22743003 та до відповідача-2 з
вимогою виплатити франшизу в розмірі 510 грн. 00 коп. згідно Полісу
обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних
транспортних засобів ВА/2274303.

На
думку позивача, йому перейшло право зворотної вимоги до відповідачів-1,2 в
межах фактично виплаченого страхового відшкодування в розмірі 2 354 грн.                   49 коп. За цих підстав,
позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до господарського суду
Донецької області.

Дослідивши
фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову
кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі
розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів
справи, вислухавши пояснення позивача та
відповідача-1, судова колегія дійшла висновку, що:

Згідно ст. 43
ГПК України сторони та  інші  особи,
які   беруть   участь
у   справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судовими
доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати
обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Згідно
з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для
справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Відповідно до вимог статті  993 Цивільного кодексу України до
страховика,  який виплатив  страхове
відшкодування  за договором   майнового
страхування,   у  межах
фактичних  витрат переходить право
вимоги,  яке страхувальник  або
інша  особа,  що одержала страхове відшкодування,  має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Згідно
норм статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної  особи у розмірі виплаченого  відшкодування,  якщо  інший  розмір
не  встановлений законом.

Пунктом 1 статті  1194 Цивільного кодексу України передбачено,
що особа,  яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності страхової  виплати
(страхового  відшкодування)
для  повного відшкодування завданої нею
шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю
між  фактичним  розміром
шкоди  і  страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В
обґрунтування заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача-1 суми
страхового відшкодування в розмірі 1 844 грн. 49 коп., позивач посилається на
Договір страхування № 1380-а/05зп від 01.06.05р., укладений між Закритим
акціонерним товариством «Страхова компанія «ВЕСКО»в особі Запорізької філії
Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО», м.Запоріжжя
Запорізької області та ОСОБА_2.

Позовні
вимоги позивача до відповідача-2 про стягнення 510 грн. 00 коп. -франшизи, яка
не відшкодовується страховиком, ґрунтуються на Полісі обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів
ВА/2274303, укладеному між Відкритим акціонерним товариством «Страхова компанія
«Алькона»в особі Донецької філії Відкритого акціонерного товариства «Страхова
компанія «Алькона», м. Донецьк та Приватною фірмою «Виола», м.Донецьк.

Закрите
акціонерне товариство «Страхова компанія «ВЕСКО»в особі Запорізької філії
Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО», м.Запоріжжя
Запорізької області звернувся до господарського суду Донецької області з
вимогою щодо отримання страхового відшкодування з відповідачів - 1,2, як до
осіб, на його думку, відповідальних за шкоду, спричиненуОСОБА_2 на підставі
статей  993, 1191, 1194 Цивільного
кодексу України.

Поняття
відповідальності за заподіяну шкоду включає такі складові, як наявність шкоди,
протиправна поведінка (бездіяльність) заподіювача шкоди, причинний зв'язок між
шкодою та протиправною поведінкою відповідача.

Позивачу
потрібно довести суду належними доказами факт заподіяння йому шкоди, її розмір
та причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача шкоди
та шкодою.

Відповідачам
потрібно довести суду належними доказами відсутність їх вини у спричиненні
шкоди позивачу.

При
дослідженні матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що господарським
судом Донецької області правомірно прийнято рішення про  відмову у задоволенні позовних вимог
Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО»в особі Запорізької
філії Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО», м.
Запоріжжя Запорізької області до відповідачів: Відкритого акціонерного
товариства «Страхова компанія «Алькона»в особі Донецької філії Відкритого
акціонерного товариства «Страхова компанія «Алькона», м. Донецьк та ТОВ
«Приватна фірма «Виола», м.Донецьк про стягнення суми страхового відшкодування
та відшкодування матеріальних збитків, завданих в дорожньо-транспортній пригоді
в розмірі 2 354 грн. 49 коп., в тому числі 1 844 грн. 49 коп. -з відповідача-1
та 510 грн. 00 коп. -з відповідача -2.

Позивачем
не доведено належними доказами обґрунтованість його позовних вимог саме до
відповідача-1, який не є заподіювачем шкоди, прямі договірні відносини існують
між відповідачами і позивач не є їх учасником, а до відповідача-2 позивач
заявив вимоги тільки щодо сплати різниці -франшизи, причинно-наслідковий
зв'язок між понесеними позивачем витратами та протиправною поведінкою
відповідачів також не доведено суду, тоді як відповідачами доведена відсутність
їх вини у спричиненні шкоди саме позивачеві.

З
урахуванням того, що позивачем не доведена обґрунтованість заявлених ним вимог
до відповідачів - 1,2, ніяких змін до позовної заяви, в порядку вимог ст.22
Господарського процесуального кодексу України в частині предмету або
підстави  позову, суду першої інстанції
до моменту прийняття ним рішення позивачем не надано, апеляційна інстанція
погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову позивачеві у
задоволенні позовних вимог в зв'язку з недоведеністю.

Враховуючи
вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки, викладені в рішенні
місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи та судом повно
з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Доводи
заявника апеляційної скарги про вихід суду за межі повноважень судовою колегією
розглянуті та до уваги не прийняті, оскільки апеляційною інстанцією не
встановлено факту виходу суду за межі позовних вимог відповідно до норм ст.83
Господарського процесуального кодексу України. Судом першої інстанції була
надана оцінка матеріалам справи при вирішенні питання щодо обґрунтованості
вимог позивача належними доказами, що не є виходом за межі позовних вимог.
Ствердження стосовно порушення судом ст.84 Господарського процесуального
кодексу України також судовою колегією відхилені, оскільки суд не звільнив від
відповідальності будь-яких осіб, а вирішив питання щодо недоведеності позивачем
його позовних вимог.

Інші
доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не
підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого
господарським судом рішення.

Отже,
відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу
України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин
справи.

З
урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного
господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43
Господарського процесуального кодексу України
рішення господарського суду Донецької області від 20.02.2008 року у
справі № 24/34 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає
нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду.

Відповідно
до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті
державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись
ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький
апеляційний господарський суд, -

П О С
Т А Н О В И В:

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО»в особі
Запорізької філії Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО»,
м.Запоріжжя Запорізької області на рішення господарського суду Донецької
області від 20.02.2008 року у справі № 24/34 залишити без задоволення,
рішення  господарського  суду
Донецької  області  від
20.02.2008 року у справі № 24/34
-без змін.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в
п'ятиденний строк  та може бути
оскаржена  до Вищого господарського суду
України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий

Судді:

Надр.7
прим:

1 -у
справу;

2
-позивачу;

3,4
-відповідачам;

5-
третій особі;

6
-ДАГС;

7 -ГС
Дон. обл.;

Ширіна Ю.М.