ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

31.03.08                                                                                           Справа № 8/123

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Краєвської М.В.

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сезам»(далі - ТзОВ), м.Ужгород

на рішення господарського суду Закарпатської області від 22.01.2008року

у справі № 8/123

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сезам»(далі-ТзОВ), м.Ужгород

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Мопан-Україна»(далі-ТзОВ), м.Мукачево

про відшкодування шкоди в сумі 20000грн.

за участю представників сторін:

від позивача Порада Н.С.

від відповідача Пазина Р.О.

Права і обов’язки сторін, передбачені ст. 22 ГПК України, право заявляти відводи, представникам роз’яснено.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 22.01.2008р. у справі №8/123 (суддя Русняк В.С.) відмовлено в задоволенні позову товариству з обмеженою відповідальністю «Сезам» до товариства з обмеженою відповідальністю «Мопан-Україна»про відшкодування збитків в сумі 20000грн.

Дане рішення оскаржується позивачем у справі –ТзОВ «Сезам», оскільки, на його думку, прийнято з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом зроблено помилковий висновок про те, що:

- використання барної стійки позивача в рекламному каталозі жодним чином не вплинуло на отримання доходу від продажі стільців, оскільки відповідач не маючи магазинів, здійснює торгівлю власною продукцією зі складу, відповідно, про продукцію споживач може дізнатись лише за допомогою реклами;

- договір позики укладено після виготовлення рекламного каталога, оскільки факт перебування та використання позивачем приміщення бару «Кактус»підтверджується довідкою про включення до ЄДРПОУ із зазначенням місцезнаходження ; тощо.

Відповідач заперечив доводи скаржника з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (а.с.80-84) та усними поясненнями представника в судовому засіданні.

При розгляді матеріалів справи та апеляційної скарги судовою колегією встановлено наступне:

ТзОВ «Сезам»на підставі договору позики нерухомого майна від 07.11.2005р., укладеного з Шафарем Я.В. та Арендаш Є.В., використовує приміщення з основними засобами кафе-бару «Кактус».

У зв»язку з виявленням в рекламному каталозі ТзОВ «Мопан-Україна Лтд»«Осінь-Зима 2004-2005»фото інтер»єру барної стійки даного кафе-бару, ТзОВ «Сезам», на підставі ст.22 ЦК України та Закону України «Про власність», заявлено позов про відшкодування шкоди на суму 20 000грн., з посиланням на те, що доходи, одержані від незаконного господарського використання майна (барної стійки) відповідачем мають належати законному користувачу –позивачу, оскільки фотозоображення барної стійки було використано без дозволу позивача, а стільці позивача було замінено стільцями відповідача, що спричинило поширення неправдивих, неточних відомостей, які завдали чи могли завдати шкоди діловій репутації ТзОВ «Сезам».

Судова колегія, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, з огляду на наступне:

Стаття 22 ЦК України встановлює, що особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відшкодування збитків є мірою відповідальності, яка застосовується за наявності вини заподіювача шкоди і причинного зв»язку між самою шкодою та неправомірними діями особи, що заподіяла шкоду. Обов»язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди, а також причинного зв»язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, покладається на особу, якій завдано збитків.

Шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом. Частина 2 ст. 1166 ЦК України містить пряму вказівку на протиправність поведінки заподіювача шкоди як на обов»язкову підставу деліктної відповідальності.

Позивачем не доведено і нормативно не обгрунтовано жодної з вищевказаних підстав для відшкодування майнової шкоди з відповідача, зокрема, не доведено факт заподіяння йому збитків та не обґрунтовано розміру збитків - упущеної вигоди, яку б позивач міг реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушено.

Посилання скаржника на те, що відповідачем одержані доходи від незаконного господарського використання майна (барної стійки), вважаються судовою колегією безпідставними, оскільки відповідач отримував дохід не від використання барної стійки, як стверджує позивач, а від реалізації продукції власного виробництва, понісши відповідні витрати на її виготовлення і реалізацію.

Разом з цим, позивачем не обґрунтовано, в чому полягає порушення чи обмеження з боку відповідача його прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки до матеріалів справи не долучено доказів, які б підтверджували факт закріплення за ними авторського права на барну стійку.

Окрім того, судова колегія звертає увагу, що матеріали справи не містять належних доказів існування правових підстав використання позивачем приміщення та майна (барної стійки), станом на дату випуску рекламного каталогу "Осінь-зима 2004-2005» - серпень 2004 року.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом, використання фотографічного зображення речі не створює жодних перешкод у використанні самої речі, шо свідчить про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, а тому підстави для скасування рішення місцевого господарського суду - відсутні.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ТзОВ «Сезам» відхилити.

Рішення господарського суду Закарпатської області від 22.01.2008р. у справі №8/123 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий           суддя Орищин Г.В.

суддя            Галушко Н.А.

суддя? Краєвська М.В.