КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2008                                                                                           № 13/231

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Борисенко І.В.

суддів:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної телекомпанії України

на рішення Господарського суду м.Києва від 28.01.2008

у справі № 13/231

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Київстар Дж.Ес.Ем."

до                                                   Національної телекомпанії України

про                                                  стягнення 20 399,97 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Литвин Л.М. – дов. № 283 від 31.10.2007

від відповідача Максимова Н.В. – дов. № 8-01-16/782 від 03.03.2008

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство „Київстар Дж.Ес.Ем.” (надалі - позивач)звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Національної телекомпанії України (надалі – відповідач, апелянт) про стягнення з відповідача 20 399,97 грн. (з яких 12 642,46 грн. – основний борг, 5 069,47 грн. – сума інфляції, 1 540,68 грн. – 3% річних та 1 147,36 грн. - пеня).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 28.01.2008р. у справі № 13/231 позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” задоволено частково; стягнуто з Національної телекомпанії України на користь Закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” 12 642,46 грн. – основний борг, 573,68 грн. – пені, 2 534,74 грн. – збитків від інфляції, 770,34 грн. – 3% річних, 204,00 грн. – державне мито та 118,00 грн. – витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за неналежне виконання зобов’язання за договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки останній у встановлений строк за отримані послуги зв’язку у повному обсязі не розрахувався. Крім того, місцевим судом на підставі п. 3 ст. 83 ГПК України задоволено клопотання відповідача від 28.01.2008 щодо зменшення розміру штрафних санкцій за порушення грошового зобов’язання та зменшено розмір штрафних санкцій на 50% у зв’язку з обмеженим фінансуванням відповідача з Державного бюджету.

Національна телекомпанія України, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою № 8-16/14 від 06.02.2008, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 28.01.2008р. у справі № 13/231 і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом винесено рішення при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема, подані позивачем документи не можуть вважатися належними доказами надання послуг мобільного зв‘язку, а укладений сторонами договір не містить положень про забезпечення виконання зобов’язання шляхом застосування пені за прострочення грошового зобов‘язання.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти доводів апелянта заперечує та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва – без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засідання проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін та наявні матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між позивачем – Закритим акціонерним товариством „Київстар Дж.Ес.Ем.” (як оператором) та відповідачем – Національній телекомпанії України (як абонентом) на підставі замовлення № 27137 на послуги мобільного зв’язку стандарту GSM-900 укладено угоди № 27137 від 21.10.1999, № 27137 від 09.12.1999, №27137 від 25.03.2000, № 27137 від 25.05.2000 та № 27137 від 14.07.2000, відповідно до умов яких оператор надає абоненту послуги мобільного зв’язку стандарту GSM-900, а абонент користується вищенаведеними послугами та оплачує їх вартість оператору на умовах, викладених в цих угодах (п. 1.2 названих договорів).

Пунктом 4.1 вказаних угод встановлено, що оплата абонентом послуг зв’язку здійснюється за тарифами оператора, вказаними в тарифному плані. Всі тарифи включають податок на додану вартість.

Абонент повинен підтримувати авансовий платіж вище мінімального рівня (п. 4.5 угод).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було виконано свої зобов’язання за вищевказаними угодами – надано послуги стільникового мобільного зв’язку стандарту GSM-900, що підтверджується рахунками-фактурами (копії наявні в матеріалах справи).

Відповідачем вказані послуги зв’язку у встановлений строк сплачені не були.

Пунктом 3.2.1 угод про надання послуг стільникового мобільного зв’язку стандарту GSM-900 визначено, що абонент повинен підтримувати авансовий платіж на рівні не нижче мінімального та сплачувати щомісячну абонентську платню авансом не пізніше першого числа місяця. Абонентська платня сплачується і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату фактично наданих оператором послуг.

Судова колегія дійшла висновку, що місцевим судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості, інфляційних та пені за неналежне виконання зобов’язання за угодами з огляду на наступне.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Доводи апелянта про те, що угоди, укладені між позивачем і відповідачем, не містять положень про забезпечення виконання зобов’язання, зокрема, шляхом застосування пені за прострочення виконання грошового зобов’язання, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки відносини між сторонами регулюються нормами Закону України „Про телекомунікації”, який встановлює правову основу діяльності у сфері телекомунікацій.

Згідно з ч.2 ст.33 названого Закону споживачі телекомунікаційних послуг зобов’язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладання, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідачем не виконано належним чином свої зобов'язання за угодами про надання послуг стільникового мобільного зв’язку стандарту GSM-900, оскільки ним не оплачено у повному обсязі надані послуги. Вказані обставини відповідачем не заперечуються.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України „Про телекомунікації” у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню (з врахуванням зменшення розміру штрафних санкцій) та складають 12 642,46 грн. – основний борг, 573,68 грн. – пеня, 2 534,74 грн. – збитків від інфляції та 770,34 грн. – 3% річних. Всього 16 521,22 грн.

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 28.01.2008р. по справі № 13/231 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національної телекомпанії України залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 28.01.2008р. у справі № 13/231 за позовом Закритого акціонерного товариства „Київстар Дж.Ес.Ем.” до Національної телекомпанії України – без змін.

2. Матеріали справи № 13/231 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді