СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.08                                                                                 Справа № 9/38.

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство «Максімус», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Парсек», м. Луганськ

про стягнення надмірно сплачених коштів у сумі 75 748 грн. 54 коп.

в присутності представників:

від позивача –Лебедевич М.В., дов. б/н від 30.10.07,

від відповідача – Осьмак Я.В., дов. № 2 від 05.01.08.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів в сумі 75748,54 грн. за договором поставки № 06/07-07/П від 07.06.07р.

Відповідач, ТОВ "Компанія "Парсек", у відзиві на позовну заяву, наданому до матеріалів справи 31.03.08р., просить у позові відмовити, посилаючись на чинність договору поставки від 07.06.07р. на час розгляду справи, обов'язковість виконання сторонами за цим договором своїх обов'язків, правомірність отримання спірної грошової суми та обґрунтовуючи свої доводи п.п. 2.2, 7.5 вказаного договору і ч. 2 ст. 653, ст. 651 ЦК України.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на укладений між сторонами договір № 06/07-07/П від 07.06.07р., за яким відповідач зобов’язався на замовлення позивача поставити обумовлений товар (бетонні суміші), а позивач – сплатити за поставлений товар у розмірі та строки, обумовлені договором.

Відповідно до п. 7.4 договору оплата здійснюється замовником (позивачем у справі) на підставі договору та рахунків-фактур, виставлених постачальником (відповідачем у справі) на вартість партії товару.

Відповідно до п. 7.5 договору розрахунки за кожну партію товару здійснюється позивачем у наступному порядку:

- 70% вартості партії продукції –за попередньою оплатою, що здійснюється після погодження замовлення,

- 30% оплачується позивачем протягом 5 банківських днів з моменту отримання чергової партії товару.

Згідно з п. 2.2 договору у відповідача виникає обов’язок щодо поставки товару на підставі письмових заявок позивача, погоджених між сторонами, проте позивач припинив надавати заявки на постачання товару у зв’язку з відсутністю такої необхідності.

За період з 30.06.07р. по 31.07.07р. позивач сплатив 280 000,0 грн., а отримав товару на суму 204 251,46 грн., таким чином позивачем було надмірно сплачено 75 748,54 грн.

Позивач 05.11.07р. звернувся до відповідача листом з вимогою про повернення цієї суми, одночасно направивши акт звірки взаєморозрахунків та платіжну вимогу-доручення. Вказані документи були вручені відповідачу 12.11.07р. відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення та опису цінного листа, копії яких містяться у матеріалах справи, однак відповіді позивач не отримав, гроші ним також не були отримані.

Оцінивши доводи позивача, відповідача і наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 06/07-07/П від 07.06.07р., відповідно до якого відповідач зобов’язався на замовлення позивача поставити обумовлений товар (бетонні суміші), а позивач –сплатити за поставлений товар у розмірі та строки, обумовлені договором.

Відповідно до п. 7.4 договору оплата здійснюється замовником на підставі договору та рахунків-фактур, виставлених постачальником на вартість партії товару.

Відповідно до п. 7.5 договору розрахунки за кожну партію товару здійснюється позивачем у наступному порядку:

- 70% вартості партії продукції –за попередньою оплатою, що здійснюється після погодження замовлення,

- 30% оплачується позивачем протягом 5 банківських днів з моменту отримання чергової партії товару.

Позивач здійснив перерахування на рахунок відповідача грошових коштів у загальному розмірі 280 000 грн. за період з 11.07.07р. по 26.07.07р., однак отримав продукції на загальну суму 204 251,46 грн, тому звернувся до відповідача листом від 02.11.07р. за № 483 з вимогою про повернення решти суми у розмірі 75 748,54 грн., у зв'язку з відсутністю необхідності отримання від ТОВ "Компанія "Парсек" послуг за спірним договором, одночасно направивши акт звірки взаєморозрахунків та платіжну вимогу-доручення.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно користується спірними коштами.

Відповідач стверджує, що кошти були перераховані відповідно до умов спірного договору, тому вони не можуть вважатися надмірно сплаченими.

За таких обставин суть спірних правовідносин полягає у тому, чи належним чином сторони виконували свої договірні зобов'язання та чи дійсно відповідач безпідставно користується надмірно сплаченими коштами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Ця норма кореспондується з нормою ч. 3 ст. 174 ГК України, за якою господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у т.ч. боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші…), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у т.ч. кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 5.1 спірного договору обумовлений обов’язок відповідача у будь-якому випадку здійснити поставку продукції після отримання оплати, визначеної у п. 7.5, тобто у розмірі 70% вартості партії продукції, що підлягає передачі замовнику в якості попередньої оплати, що здійснюється після погодження замовлення.

Відповідно до п. 5.1 договору сторони погодилися, що письмові заявки та/або зміни до них надсилаються факсимільним зв'язком з підтвердженням отриманого замовлення уповноваженою особою постачальника або по телефону. Цим пунктом також передбачено, що не пізніше ніж за 1 добу до моменту початку поставки замовник (позивач) уточнює заявку чи графік поставок та узгоджує їх із постачальником (відповідачем).

Таким чином, сторони передбачили можливість отримання замовлення на поставку продукції по телефону, але лише після перерахуванням позивачем попередньої оплати у розмірі 70% від вартості партії продукції, що підлягає поставці.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання, тобто з моменту укладення договору його умови стають однаково обов'язковими для виконання сторонами, а невиконання або неналежне виконання сторонами своїх обов'язків тягне для господарюючих суб'єктів негативні наслідки, передбачені главою 51 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Пунктом 9.1 сторони передбачили строк дії спірного договору до 06.06.08р., на час розгляду цієї справи договір не розірваний та не визнаний недійсним, тому сторони зобов'язані його виконувати належним чином.

Позивач, перерахувавши грошові кошти на рахунок відповідача, виконав свої грошові зобов'язання щодо сплати 70% вартості партії продукції в якості попередньої оплати. Більш того, перерахування коштів на рахунок відповідача свідчить про здійснення позивачем замовлення на поставку продукції, адже оплата 70% вартості партії продукції повинна здійснюватися лише після погодження такого замовлення навіть у телефонному режимі.

За таких обставин суд погоджується з доводами відповідача про правомірне отримання спірних грошових коштів на свій рахунок та наявність обов'язку здійснити відвантаження продукції позивачу за умови уточнення позивачем заявки чи графіка поставки через погодження цього питання з відповідачем не пізніше 1 доби до моменту початку поставки відповідно до п. 5.1 договору.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47-1, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову щодо стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів в сумі 75748,54 грн. за договором поставки № 06/07-07/П від 07.06.07р. –відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 22.04.08р.

Суддя                                                                       А.Г.Ворожцов