ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.08р.

Справа № А5/61-08

За позовом Обласного комунального закладу освіти "Першотравенська загально-освітня спеціальна школа-інтернат" м. Першотравенськ Дніпропетровської області

до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Дніпропет-ровського обласного відділення виконавчої дирекції м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним рішення

Суддя Шевченко С.Л.

Представники сторін:

Від позивача : Овсієнко І.В.- головний бухгалтер

Від відповідача: Паплик С.А.- голов.спец. юрист дов. № 07-08/7996 від 26.12.07р.

СУТЬ СПОРУ:

В судовому засіданні 13.03.08р. була оголошена перерва.

Позивач просить визнати недійсним рішення № 194/28 про застосування та за-рахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати пра-цездатності, відображення у звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних) сан-кцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення зако-нодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування Фонду соціаль-ного страхування з тимчасової втрати працездатності Дніпропетровське обласне від-ділення виконавчої дирекції від 13.03.07р. недійсним повністю.

14.02.08р. до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог і визнання рі-шення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Дніпро-петровського обласного відділення виконавчої дирекції м. Дніпропетровськ, недійс-ним частково, в частині, що стосується ст. 57 Закону України "Про освіту" та Поста-нови КМУ № 934 від 19.09.05р. "Про реалізацію Закону України "Про реструктури-зацію заборгованості з виплати, передбаченої ст. 57".

Відповідач позов не визнав, з мотивів, що рішення № 194/28 прийняте згідно чинному законодавству і частково виконане позивачем.

Стосовно частини рішення № 194/28 про донарахування страхових внесків 639 грн. 55 коп. та фінансових санкцій в сумі 18810 грн. 26 коп. відповідач вважає їх за-конними зі слідуючих підстав :

- заборгованість з виплати надбавки за вислугу років та допомога на оздоров-лення при наданні щорічної відпустки педагогічним та науково- педагогічним пра-цівникам за 1997-2002 р.р. погашається згідно умов Закону України "Про реструк-туризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів" від 09.09.04р. № 1994.

На виконання цього Закону Кабінет Міністрів України постановою від 19.09.-05р. № 934 затвердив Порядок погашення кредиторської заборгованості державно-го бюджету педагогічним та науково- педагогічним працівникам навчальних закла-дів та установ освіти з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоров-лення при наданні щорічної відпустки. Відповідно до п.4 Порядку, відрахування передбачені законодавством з виплат, здійснюються в установленому порядку.

Таким чином, законодавець не визначає особливостей при здійснені нарахувань з цих виплат.

Згідно чинного законодавства до таких відрахувань належать страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасової втра-тою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, нара-хування і сплата яких регламентується Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасової втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" від 18.01.01р. № 2240 (далі ЗУ № 2240) та Законом України "Про розмір внесків на деякі види загальнообов'яз-кового державного соціального страхування" від 11.01.01р. № 2213 (далі ЗУ № 2213).

Відповідно до умов ст. 21 ЗУ № 2240 та ст.1 ЗУ № 2213 базою для здійснення нарахувань страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втра-ти працездатності є суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інші зао-хочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які визна-чаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995р. та підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб відповідно до вимог Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.03р. № 889 (далі ЗУ № 889). Відповідно до п.п. 4.2.1 та п.4.4 Закону України № 889 вказані виплати включаються до загального місячного опо-датковуваного доходу та є базою для нарахування збору до Пенсійного фонду і внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Розглянувши матеріали справи і приймаючи до уваги, що відповідно п.3 ч.1 ст. 28 ЗУ № 2240 страховик має право здійснювати перевірку правильності нарахуван-ня і повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів на підп-риємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання. Відповідно до п.1.2 "Інструкції про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати пра-цездатності", затвердженої правлінням Фонду від 19.09.07р. № 38 (далі Інструкція № 38), ревізія - це метод документального контролю за фінансово-господарською дія-льністю страхувальника в частині нарахування та витрачання коштів Фонду, досто-вірністю обліку та звітності.

26.02.07р. за наслідками перевірки правильності нарахування відповідачем ст-рахових внесків був складений акт, а 13.07.07р. прийнято рішення № 194/28 про зас-тосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті (ФУ-ФСС з ТВП) сум фінансових санк-цій.

Вказаним рішенням донараховано до бюджету Фонду- 639 грн. 55 коп. страхо-вих внесків, накладений штраф в сумі 18810 грн. 26 коп., не прийнято до заліку вит-рат 85 грн. 38 коп., накладений штраф - 42 грн.

Відповідно до умов ст. 21 ЗУ № 2240 та ст.1 ЗУ № 2213 базою для здійснення нарахувань страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової вт-рати працездатності є суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівни-ків, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, ін-ші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до За-кону України "Про оплату праці" від 24.03.1995р. та підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб відповідно до вимог Закону України № 889, від-повідно до п.п. 4.2.1 та п.4.4 Закону України № 889 вказані виплати включаються до загального місячного оподатковуваного доходу та є базою для нарахування збору до Пенсійного фонду і внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціально-го страхування.

Статтею 30 ЗУ № 2240 передбачена відповідальність страхувальника-роботодав-ця за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків. Зокрема, абзацом 4 ч.1 статті 30 зазначено, що за неповну сплату страхових внесків на страхувальника накладається штраф у розмірі прихованої (заниженої) суми заробітної плати, на яку відповідно до цього Закону і нараховуються страхові внески.

Нормативно-правовим актом, який чітко визначає поняття і структуру заробіт-ної плати є Закон України "Про оплату праці", у відповідності до статті 2 якого, ст-руктура заробітної плати складається з основної і додаткової заробітної плати та ін-ших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад встановленої норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає допла-ти, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Оскільки законодавець визначив надбавки за вислугу років і допомогу на оз-доровлення при наданні щорічної відпустки як гарантії держави, передбачивши їх в Законі України " Про освіту", то відповідно до частини 2 статті 2 цього Закону, дані надбавки і допомога є додатковою заробітною платою і входять в структуру заробіт-ної плати.

Враховуючи викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні за згодою сторін були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Керуючись ст. ст. 160-162 КАС України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Коде-ксу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністратив-ного судочинства України.

Суддя

С.Л. Шевченко

Дата складання постанови

в повному обсязі відповідно до

вимог ст. 163 КАС України : 03.04.2008р.