ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.03.08
Справа  № 15/356

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді

Кравчук
Н.М.

суддів

Гнатюк
Г.М.

Мирутенко
О.Л.

розглянувши           апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1(надалі СПД ФО ОСОБА_1.) б/н та б/д

на рішення                    Господарського суду
Львівської області від 24.12.2007 року.

у
справі                    №15/356

за
позовом:                     СПД ФО ОСОБА_1., м.
Дрогобич

до
відповідача:           Приватного підприємства
«Галич-авто»(надалі ПП «Галич-авто»), м. Дрогобич

третя
особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору:                              Виконавчий комітет Дрогобицької
міської ради, м. Дрогобич

про:                    відновлення порушених прав,

з
участю представників сторін:

від позивача: не з явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Томашик М.В. -представник
(довіреність № 3-28/3801 від 20.12.2007р.); Назар Б.Р. -представник
(довіреність  3-28/1013 від 12.03.2008р.)

Права
та обов'язки, передбачені статтями 20, 22 ГПК України представникам третьої
особи роз'яснено. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу від сторін
не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Львівської області від 24.12.2007р. у справі № 15/356 у
задоволенні позовних вимог СПД ФО ОСОБА_1. до ПП «Галич-авто», з участю третьої
особи Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про відновлення порушених
прав, а саме -  про зобов”язання не
чинити перешкод у здійснення транспортних перевезень на маршрутіІНФОРМАЦІЯ_1в
м. Дрогобич та зоборонити відповідачу збільшувати на маршруті кількість
транспортних засобів -відмовлено.

Приймаючи
вказане рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що у відповідності
до п. 33 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської
діяльності»діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України
«Про автомобільний транспорт»(у тому числі внутрішні перевезення), та у
відповідності до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про автомобільний
транспорт»визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті
загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах, а оскільки
у позивача відсутня ліцензія на внутрішні перевезення пасажирів та договір із
замовником перевезень не укладався, то суд прийшов до висновку про відсутність
у позивача права на самостійне і від власного імені здійснення внутрішніх
перевезень пасажирів по маршрутуІНФОРМАЦІЯ_1

Не
погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій
рішення суду першої інстанції вважає незаконним, прийнятим з порушенням норм
матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове
рішення, яким задоволити позовні вимоги. Скаржник зазначає, що судом в
порушення  ст.. 15 ЦК України, не
розглянуто спору щодо  порушення його
права та інтересу, зокрема, щодо  права
його на підприємницьку діяльність та отримання доходу. Позивач також вказує на
те, що поза увагою суду залишено ту обставину, що відповідач здійснює
перевезення спірним маршрутом з 2005р. тим самим порушує права позивача,
оскільки останній здійснює перевезення цим же маршрутом ще з 1996р. Судом не
взято до уваги, що договір оренди № 16 від 23.05.2005 р.  транспортного засобу позивача не розірваний і
продовжує діяти.

Представники
третьої особи в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечують, рішення
господарського суду вважають законним та обґрунтованим, тому просять залишити
його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники
позивача та відповідача в судове засідання не з'явилися, причини неявки не
повідомили. Враховуючи, що останні належним чином були повідомлений про дату,
час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе слухати справу за
їхньої відсутності.

Позивачем
подано клопотання за вх.№ 1782 від 13.03.2008р. про зупинення розгляду
апеляційної скарги у справі № 15/356 до вступу в законну силу рішення у справі
№ 1/755-11/261 за позовом КП «Трансгаличина», м. Дрогобич до ВК Дрогобицької
міської ради про визнання недійсним рішення конкурсного комітету від 05.07.2005р.
на визначення пасажирських перевізників в м. Дрогобичі.

Колегія
суддів, порадившись, ухвалила: в задоволенні клопотання за вх.№ 1782 від
13.03.2008р. про зупинення розгляду апеляційної скарги у справі № 15/356
-відмовити з огляду на те, що обставини справи № 1/755-1/261 не були відомі на
час винесення рішення у справі № 15/356, оскільки апеляційна інстанція
переглядає законність та обґрунтованість рішення на час його винесення у
відповідності до вимог ст. 101 ГПК України.

Розглянувши
матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників третьої
особи в судовому засіданні, дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх
сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для
скасування рішення місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

СПД
ФО ОСОБА_1. звернувся до господарського суду з позовом про відновлення порушених
прав, оскільки вважає, що  ПП
«Галич-авто» порушує його права, зокрема, перешкоджає здійснювати транспортні
перевезення пасажирів по маршрутуІНФОРМАЦІЯ_1

Однак,
дані твердження позивача спростовуються матеріалами справи.

Надання
послуг із перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом
загального користування підлягає ліцензуванню згідно з п. 33 ст. 9 Закону
України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»від
01.06.2000р. №1775-III.

Відповідно
до  ст. 43 Закону України  «Про автомобільний транспорт»від 05.04.2001р.
№ 2344-III визначення автомобільного перевізника на автобусних

маршрутах
загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів.

Протоколом
№3 від 05.07.2005р. засідання конкурсного комітету з підготовки та проведення
конкурсу на перевезення пасажирів автомобільним транспортом всіх форм власності
в м. Дрогобичі підтверджується, що ПП «Галич-авто»визнано переможцем по
маршрутуІНФОРМАЦІЯ_1»(а.с. 147-151).

Як
встановлено судом першої інстанції, 01.08.2005 між Виконкомом Дрогобицької
міської ради (замовник) та ПП «Галич-авто»(перевізник), як переможцем конкурсу,
було укладено договір № 2 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом,
відповідно до умов якого замовник надає перевізникові право на перевезення
пасажирів по маршруту ІНФОРМАЦІЯ_1в кількості транспортних засобів - 16
мікроавтобусів на термін з 10.08.2005р. -10.08.2006р., а перевізник
зобов'язується надавати транспортні послуги для обслуговування пасажирських
перевезень на умовах, передбачених цим договором (а.с. 26-29).

08.08.2006р.
сторони внесли зміни в договір № 2 від 01.08.2005р в частині терміну дії
договору, а саме продовжили до 10.08.2007р. (а.с. 30).

09.08.2007р.
сторони внесли зміни в договір № 2 від 01.08.2005р в частині терміну дії
договору, а саме продовжили до 10.08.2008р. (а.с. 31).

ПП
«Галич-авто»отримало ліцензію Міністерства транспорту та зв'язку України АБ
НОМЕР_1на внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів зі строком дії
14.09.2005р. -13.09.2010р. (а.с. 60), ліцензійну картку АВ НОМЕР_2, дійсну до
13.09.2010р. на автомобіль Форд Транзит державний НОМЕР_3(а.с. 17) та дозвіл
№73 на перевезення маршрутним таксі по маршруту ІНФОРМАЦІЯ_1а.с.75).

Оскільки
позивач не надав суду доказів того, що він має право здійснювати внутрішні
перевезення пасажирів на підставі ліцензії та договору із замовником -
виконкомом Дрогобицької міської ради, зокрема, перевезення по спірному
маршруту, то колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського
суду про відсутність у позивача права на самостійне і від власного імені
здійснення внутрішніх перевезень пасажирів по маршрутуІНФОРМАЦІЯ_1

Відсутність
права на здійснення перевезення на маршруті ніяк не може спричинити порушення
цього права.

Відповідно
до договору оренди транспортного засобу №16 від 23.05.2005р., укладеного між
відповідачем (перевізник) та позивачем (власник), позивач надав перевізнику в
тимчасове використання належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серія ІНА №518350 від 30.05.2003р. транспортний засіб Форд
Транзит реєстраційний номер НОМЕР_31988 р.в. Позивач посилається на фіктивність
даного договору, враховуючи, що він продовжував користуватись цим транспортним
засобом, здійснюючи перевезення пасажирів по маршруту ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, з
матеріалів справи випливає, що використання транспортного засобу позивач
здійснював не у зв'язку із стверджування ним фіктивністю договору оренди, а на
підставі договору ІНФОРМАЦІЯ_1/3 від 01.10.2006р., укладеним між відповідачем
та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2., за яким відповідач делегував вказаному
підприємцю право на перевезення пасажирів автомобільним транспортом -Форд
Транзит державний номер НОМЕР_3на міському маршруті ІНФОРМАЦІЯ_1, водієм якого визначено
саме позивача. При цьому, з п. 8.1. договору випливає, що він укладений до
01.09.2007р. (а.с. 33-34).

Твердження
позивача в позовній заяві, що ним сплачувались кошти в сумі 250 грн. щомісяця
«за оренду маршруту». Покликання на лист ОСОБА_2. б/д, б/н про здійснення
перерахувань коштів з розрахунку 250 грн. за місяць «за оренду маршруту»у т.ч.
і за ОСОБА_1. суперечить долученим ним банківським реєстрам, у яких підстава
платежу зазначена як «за послуги»та серед яких відсутні банківські документи які
б підтверджували оплату за позивача (а.с. 36-59).

Таким
чином, суд приходить до висновку, що позивач не перебував із відповідачем у
трудових відносинах, а здійснював перевезення на підставі укладених
цивільно-правових договорів.

Відповідно
до ст. 15 ЦК України, захисту підлягає цивільне право та інтерес, якщо вони
порушуються, не визнаються або оспорюються.

Звертаючись
з позовом до суду та вимагаючи зобов'язати відповідача видавати позивачу усі
необхідні для пасажирських перевезень документи: ліцензійні картки, дозволи,
дорожні листи, проводити технічний огляд автомобіля позивача та медичний огляд
позивача на умовах, що існували з 01.08.2005р. по 15.09.2007р.; заборонити
відповідачу збільшувати кількість транспортних засобів від тієї кількості, яка
працювала на маршруті до 01.09.200 р., позивач не вказав на підставі чого суд
вправі зобов”язати відповідача вчиняти такі дії,

Так,
договором ІНФОРМАЦІЯ_1/3 від 01.10.2006 р. і який діяв до 01.09.2007 р.,
обов'язок утримання, забезпечення справності (проведення ТО-1, ТО-2,
квартальних оглядів) транспортного засобу, проведення медичних оглядів позивача
покладався не на приватне підприємство “Галич-авто”, а на фізичну особу
-підприємця ОСОБА_2., вимог до якого позивач не заявляв. Більше того, з
протоколу №95 від 31.08.2007р. розширеної наради начальника відділу економіки з
водіями, які написали заяву на ім'я міського голови та керівником підприємства
«Галич-авто», яке здійснює перевезення пасажирів по маршруту ІНФОРМАЦІЯ_1
випливає збільшення кількості автобусів на маршруті відповідачем не з метою
зловживання своїм правом, а на вимогу органу місцевого самоврядування. Належних
доказів зворотнього суду не надано.

Згідно
із ст. 33 ГПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Однак, позивач не
довів підставності своїх вимог у встановленому законом порядку.

З
огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевий
господарський суд правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, тому це рішення належить
залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись,
ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,
Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1.          Рішення господарського суду
Львівської області від 24.12.2007 року у справі № 15/356 залишити без змін, а
апеляційну скаргу СПД ФО ОСОБА_1. - без задоволення..

2.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

3.          Справу передати в місцевий
господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя
Н.М. Кравчук

судді
Г.М. Гнатюк

О.Л. Мирутенко