ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" липня 2008 р. Справа № 106/17-01

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши заяву № 05-310 від 30.05.2008 р. Відкритого акціонерного товариства “Росава” про визнання наказів арбітражного суду Київської області від 11.03.2002 р. такими, що не підлягають виконанню, у справі № 106/17-01

за позовом Акціонерного товариства закритого типу “Фактор”

до Відкритого акціонерного товариства “Росава”

про стягнення 1058774,06 грн.

за участю представників:

позивач : не з’явився;

відповідач (заявник): Декало Л.І., довір. № 05-81 від 01.07.2008 р.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням арбітражного суду Київської області від 23.01.2002 р. позов Акціонерного товариства закритого типу „Фактор” до Відкритого акціонерного товариства „Росава” про стягнення 1058774,06 грн. задоволено частково, 11.03.2002 р. видано накази про стягнення з відповідача 898636,96 грн. основного боргу та про стягнення 500 грн. пені, 1700 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

До господарського суду Київської області 02.06.2008 р. надійшла заява Відкритого акціонерного товариства „Росава” про визнання наказів у справі № 106/17-01 від 11.03.2002 р. такими, що не підлягають виконанню, з наступних підстав.

20.03.2002 р. господарським судом Київської області порушено провадження у справі № 60/14Б-02 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства “Росава”. 24.07.2002 р. в офіційному друкованому органі газеті “Голос України” № 132 було опубліковано оголошення про порушення господарським судом Київської області провадження у справі про банкрутство ВАТ “Росава”. Оскільки АТЗТ “Фактор” відповідно до ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” протягом 30 днів не подало письмову заяву з вимогами до ВАТ “Росава”, а ухвалою господарського суду Київської області від 26.06.2003 р. у справі № 60/14Б-02 (з урахуванням доповнень, викладених в ухвалі від 04.02.2004 р.) затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ “Росава”, вимоги АТЗТ “Фактор” вважаються погашеними, а накази арбітражного суду Київської області від 11.03.2002 р. у справі № 106/17-01 вважаються такими, що не підлягають виконанню.

03.07.2008 р. в судовому засіданні представник ВАТ “Росава” подану заяву підтримав. Представник АТЗТ “Фактор” в судове засідання не з’явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши подану заяву та заслухавши пояснення представника ВАТ “Росава”, суд дійшов висновку про обґрунтованість викладених в заяві вимог, виходячи з наступного.

Рішенням арбітражного суду Київської області від 23.01.2002 р. позов Акціонерного товариства закритого типу „Фактор” до Відкритого акціонерного товариства „Росава” про стягнення 1058774,06 грн. задоволено частково, 11.03.2002 р. видано накази про стягнення з відповідача 898636,96 грн. основного боргу та про стягнення 500 грн. пені, 1700 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

20.03.2002 р. було порушено провадження у справі № 60/14Б-02 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства “Росава”.

24 липня 2002 року в газеті “Голос України” № 132 опубліковано оголошення про порушення господарським судом Київської області справи № 60/14Б-02 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства “Росава” (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, 91, код 00152269).

Статтею 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Згідно з п. 8.4 Рекомендацій президії Вищого господарського суду “Про деякі питання практики застосування Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” № 04-5/1193 від 04.06.2004 р. після опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство заяви з вимогами до боржника, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, згідно з частиною 15 статті 1 та частиною 1 статті 14 Закону, мають право подавати всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов’язань.

АТЗТ “Фактор” протягом 30 днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство письмову заяву з вимогами до ВАТ “Росава” не подало.

Згідно з частиною 2 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.06.2003 р. у справі № 60/14Б-02 (з урахуванням доповнень, викладених в ухвалі від 04.02.2004 р.) затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ “Росава” та зазначено, що “вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними …. . Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.”.

Таким чином суд дійшов висновку, що оскільки АТЗТ “Фактор”, яке є конкурсним кредитором в силу приписів частини 1 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, у встановлений законом строк не звернулось до суду із заявою про визнання його грошових вимог у справі №60/14Б-02 про банкрутство ВАТ “Росава”, то заборгованість останнього є погашеною на підставі частини 2 статті 14 Закону про банкрутство.

Аналогічну позицію з даного питання викладено і в Постанові Верховного Суду України від 18.09.2007 р. у справі № 3/332.

Відповідно до частини 2 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин вимоги позивача у справі №106/17-01 є погашеними на підставі приписів частини 2 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, а тому заява ВАТ “Росава” про визнання наказів арбітражного суду Київської області від 11.03.2002 р. у даній справі такими, що не підлягають виконанню, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст.ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.          Заяву Відкритого акціонерного товариства “Росава” № 05-310 від 30.05.2008р. задовольнити.

2.          Визнати накази арбітражного суду Київської області суду від 11.03.2002 р. у справі № 106/17-01 такими, що не підлягають виконанню.

3.          Копію даної ухвали надіслати сторонам.

Суддя                               В.М. Бабкіна