ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.06.08р.

Справа № 32/68-08

За позовом: Заступника прокурора м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Криворізької міської ради , м. Кривий Ріг

До: Приватного підприємця Лиса Олександра Адамовича , м . Кривий Ріг

Про: внесення змін до договору оренди земельної ділянки

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від прокурора : Кузьменко С.В. ( сл.посв. № 57 ) ;

Від позивача: Болгар С.О. (дов..№7/26-3026 від 26.12.07 р.) ;

Від відповідача: Лис. О.А. ( приватний підприємець )

СУТЬ СПОРУ:

Заступник прокурора м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Криворізької міської ради звернувся з позовом до Приватного підприємця Лиса Олександра Адамовича про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 14 від 08.02.06 р. в частині встановлення розміру річної орендної плати у трикратному розмірі земельного податку з 01.01.08 р. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на вимоги Закону України „Про державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ” , яким внесено відповідні зміни до п.4 ст.21 Закону України „Про оренду землі” .

Позивач підтримав позов прокурора з підстав , наведених в позовній заяві. .

Відповідач проти позовних вимог позивача заперечує , посилаючись на те, що згідно з рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 у справі № 1-28/2008 визнані неконституційними окремі положення Закону України „Про державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ”, зокрема п.8 розділу ІІ у частині внесення змін до п.4 ст.21 Закону України „Про оренду землі”. Відповідно ж до приписів ч.2 ст. 152 Конституції України закони , інші правові акти або їх окремі положення , що визнані неконституційними , втрачають чинність з дня ухвалення Конституційного суду України рішення про їх неконституційність .

По справі оголошувалась перерва з 05.06.08 р. до 24.06.08 р.

Заслухавши пояснення представників прокурора та сторін , дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.06 р. між Криворізькою міською радою ( орендодавець ) та Приватним підприємцем Лисом О.А. ( орендар ) укладено договір оренди земельної ділянки № 14 . Розділом 4 цього договору сторони погодили , що річна орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі у розмірі земельного податку , що встановлюється Законом України „Про плату за землю”. Розмір та сума орендної плати переглядаються за станом на кожне перше число кварталу в межах терміну дії договору оренди у разі : зміни умов господарювання , передбачених договором ; зміни ( збільшення або зменшення за рішенням міської ради ) розмірів річної орендної плати за землю , базової вартості 1 кв.м. земель міста , здійснення індексації грошової оцінки земель, зміни цін , тарифів, у т.ч. внаслідок інфляції , тощо. Розрахунок орендної плати було здійснено відповідно до вимог Закону України „Про оренду землі” в редакції станом на 08.02.06 р. Відповідно до вказаного Закону орендна плата за користування земельними ділянками , які знаходяться в державній чи комунальній власності, не може бути менша ніж розмір земельного податку, який встановлений Законом України „Про плату за землю”. На протязі дії договору орендар сплачував орендну плату в установленому сторонами розмірі. Відповідно до п.10.1. цього договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін .У разі недосягнення згоди щодо умов договору спір розглядається у судовому порядку .

21.02.08 р. Криворізька міська рада направила на адресу відповідача пропозицію про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 08.02.06 р. № 14 щодо збільшення розміру орендної плати до трикратного розміру земельного податку . Пропозиція про внесення змін до розміру орендної плати обґрунтована посиланням на вимоги Закону України „Про державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ” , яким внесено відповідні зміни до п.4 ст.21 Закону України „Про оренду землі” та прийняття міською радою рішення від 30.01.08 р. № 2267 „Про надання згоди на внесення змін до діючих договорів оренди земельних ділянок” . Відповідач отримав цю пропозицію 28.02.08 р. , але не погодився внести зміни до вищезазначеного договору оренди .

28.12.07 р. Верховною Радою України прийнято Закон України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ( Закон набрав чинності з 01.01.08 р.). Згідно до приписів цього закону частину 4 статті 21 Закону України „Про оренду землі” викладено в такій редакції: „Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється Законом України „Про плату за землю” ; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України „Про плату за землю”.

Згідно із ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку ( ст.30 Закону України „Про оренду землі”) . Якщо після укладення договору оренди землі законами України буде встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені договором, то діють умови договору оренди. Виняток з цього правила, встановленого частиною п'ятою статті 14 Закону, становлять випадки: визначені статтею 21 Закону, яка регулює питання, пов'язані із змінами орендної плати; визначені законами України, якщо вони підвищують рівень захисту прав орендарів, орендодавців, третіх осіб.

Відповідно до приписів ст.188 ГК України : зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) , Справа № 1-28/2008 22 травня 2008 року ( № 10-рп/2008) : визнано такими, що не відповідають Конституції України ( 254к/96-ВР ) (є неконституційними), положення статті 67 розділу I, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III „Прикінцеві положення" Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”. Положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” , визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” , визнаних неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до статті 152 Конституції України : Закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” , визнані неконституційними, втратили чинність з 22 травня 2008 року ; а тому вимоги прокурора про внесення змін до договору оренди з посиланням на не чинний Закон задоволенню не підлягають .

На підставі вищезазначеного , керуючись вимогами ст.151 Конституції України ; рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 у справі № 1-28/2008 від 22.05.08 р. ; ст.ст.652,653 ЦК України ; ст.188 ГК України ; Закону України „Про оренду землі” ;ст.ст. 49, 82 -85 ГПК України , господарський суд ,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог заступника прокурора відмовити в повному обсязі .

Суддя                                                                                            Васильєв О.Ю.