ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 29/34

17.04.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпродукт"

до Підприємства з 100% іноземними інвестиціями "БІЛЛА - Україна"

про стягнення 37576,13 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача: Чуйко А.О. (довіреність № 11 від 15.04.2008р.);

від відповідача: Панченко П.А. (довіреність від 31.01.2008р.);

В судовому засіданні 17.04.2008р. на підставі ст. 85 ГПК України за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерпродукт" (надалі ТОВ "Інтерпродукт", позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з Підприємства з 100% іноземними інвестиціями "Білла-Україна" (надалі ПП з 100% іноземними інвестиціями "Білла-Україна", відповідач) 37 576, 13 грн., з яких 26 909, 75 грн. сума основного боргу, 915, 74 грн. сума річних відсотків, 4 419, 25 грн. сума втрат від інфляційних процесів, 5 331, 39 грн. пені.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням зобов’язань відповідачем за укладеними договорами поставки № 300957/06 від 01.01.2006р., № 500118/07 від 01.01.2007р. в частині своєчасної оплати поставленої продукції.

У поясненнях наданих на вимоги суду (вх.06-20/4576 від 17.04.2008р.) позивач зазначив, що загальна сума позову складає 31 432, 99 грн., з яких сума основного боргу 17 885, 14 грн. за договором від 01.01.2006р. № 300957/06, 4 269, 25 грн. –сума основного боргу по договору № 500118/07 від 01.01.2007р.; суму пені за договором від 01.01.2006р. № 300957/06 –1 231 грн., за договором № 500118/07 від 01.01.2007р. –559, 08 грн.; інфляційні втрати –5 407, 76 грн., та 1 587 грн. відповідно, сплачене державне мито та 118 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, та просив суд стягнути дану суму із відповідача у повному обсязі.

Відповідачем у запереченнях проти позову зазначено про невірність здійснених відповідачем розрахунків штрафних санкцій, нарахування пені поза межами строків позовної давності.

В судовому засіданні 17.04.2008р. на підтвердження часткового погашення суми основного боргу представлено платіжне доручення № 526 від 17.01.2008р. на суму 4 755, 36 грн., зазначений факт позивачем не заперечувався та врахований при уточненні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Підприємством з 100% інвестиціями "Білла-Україна" та ТОВ "Інтерпродукт" укладено договори № 300957/06 від 01.01.2006р. № №500118/07 від 01.01.2007р. предметом яких є поставка товару.

За умовами вказаних договорів (є типовими) оплата здійснюється покупцем на розрахунковий рахунок постачальника згідно з Додатковими умовами поставки або замовлення. Оновою для проведення оплати є товарно-транспортна накладна або накладна, рахунок-фактура та податкова накладна (п. 7.2 –п. 7.3 договору).

Згідно додаткових умов поставки за договором № 300957/06 від 01.01.2006р. розрахунки за поставлений товар здійснюються шляхом відстрочки оплати платежу терміном на 30 календарних днів; за договором № 500118/07 від 01.01.2007р. –терміном на 21 календарний день.

Факт отримання відповідачем товару згідно видаткових накладних перелік яких наведено у позовній заяві, та копії яких залучені до матеріалів справи відповідачем не заперечується.

Оплата отриманого товару здійснена відповідачем не у повному обсязі, зокрема станом на час вирішення спору сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 22 154, 39 грн., в тому числі за договором № 300957/06 від 01.01.2006р. –17 885, 14 грн., за договором № 500118/07 від 01.01.2007р. –4 269, 25 грн. (про часткову сплату вартості товару свідчать платіжні доручення, банківська виписка, що надані до матеріалів справи). Доказів повної оплати товару отриманого згідно видаткових накладних про які заявлено позивачем у позовній заяві, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст.14, 526 Цивільного кодексу України між сторонами у справі виникли цивільні права і обов’язки (зобов’язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору. За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України у разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Враховуючи відсутність доказів повної оплати вартості товару отриманого на умовах договорів № 300957/06 від 01.01.2006р., №500118/07 від 01.01.2007р. вимоги позивача щодо стягнення боргу в розмірі 22 154, 39 грн. визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням положень п. 7.2 –п. 7.3 договору № 300957/06 від 01.01.2006р додаткових умов поставки за договором розрахунки за поставлений товар здійснюються шляхом відстрочки оплати платежу терміном на 30 календарних днів, договором № 500118/07 від 01.01.2007р. –терміном на 21 календарний день.

Зазначені строки розрахунків за отримані товари відповідачем порушені, що підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами укладених договорів поставки в рахунок яких поставлялись товари з приводу яких виник спір передбачено сплата пені у випадку порушення термінів оплати (несвоєчасної оплати товару) у розмірі 0,5% від простроченої суми коштів за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ (п.9.2 договорів).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) ст. 258 ЦК України.

Пунктами 2, 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з наведеного, на момент заявлення позову (18.01.2008р.), термін позовної давності щодо стягнення пені за вимогами по окремих поставках частково сплинув. Зважаючи на те, що відповідач у справі наполягає на застосуванні строку позовної давності, проведений позивачем розрахунок пені без врахування річного строку давності судом не приймається.

З урахуванням наведеного, за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання за договором № 300957/06 від 01.01.2006р. з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пені в розмірі 1 192, 64 грн., розрахована судом з урахуванням періодів прострочення в розмірі подвійної облікової ставки встановленої згідно листа НБУ від 06.06.2006р. № 14-011/1373-6039 - 8,5% за період до 01.06.2007р.; згідно листа НБУ від 17.05.2007 р. № 14-011/1150-5118 в розмірі 8% на період з 01.06.2007р. з обмеженням по строку нарахування згідно ч. 6 ст. 232 ГК України та по періодах прострочення, що підлягає стягненню в межах річного строку давності (тобто сума пені по строку нарахування за шість місяців з дати прострочення визначена за шість місяців в частині що може бути стягнута за період з 18.01.2006р.).

За договором № 500118/07 від 01.01.2007р. сума пені за прострочення виконання зобов’язань в частині проведення оплати за отриманий товар складає 559, 08 грн., розрахунок якої здійснений відповідачем, з яким позивач погодився. Вказаний розрахунок відповідає наведеним вище вимогам законодавства, здійснений з обмеженнями по строку нарахування пені згідно ч. 2 ст. 232 ГК України, перевірений судом у зв’язку з чим вимоги про сплату пені саме в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Суд погоджується з розрахунком суми боргу з урахуванням індексу інфляції (з врахуванням дат отримання товару та часткової оплати його відповідачем) що наведений позивачем у поясненні наданому на вимоги ухвали суду від 07.04.2008р. і вважає його обґрунтованим, у зв’язку з чим з відповідача підлягають суми розрахованих інфляційних втрат по договорах: № 300957/06 від 01.01.2006р. –5 407, 76 грн., № 500118/07 від 01.01.2007р. –1 587 грн..

Враховуючи все вищенаведене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати позивача 406, 07 грн. сплачених судових витрат (державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу) відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до ч. 2 п. 4.2 Роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 04.03.1998р. № 02-5/78 «Про деякі питання практики застосування розділу 6 Господарського процесуального кодексу України»якщо позивач завищив ціну позову, або у процесі розгляду спору зменшив позовні вимоги, або господарський суд відмовив у стягненні певних сум, державне мито у цій частині не повертається.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Підприємства із 100% іноземними інвестиціями "БІЛЛА-Україна" (02140, м. Київ, вул. Гришка 3, р/р 0020 в ВАТ "ОТП Банк", МФО банку 300528, з рахунку виявленого під час виконання судового рішення, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпродукт" (02140, м. Київ, вул. Гришка буд. 8-Б, кв. 6, р/р 49 в ВАТ ТФБ "Контракт" у м. Києві, МФО 322465, ) заборгованості в розмірі 30 900, 87 грн. (тридцять тисяч дев’ятсот гривень 87 копійок), в тому числі по договору № 300957/06 від 01.01.2006р. –17 885, 14 грн. основного боргу, 1 192, 64 грн. пені, 5 407, 76 грн. інфляційних втрат; по договору № 500118/07 від 01.01.2007р. –4 269, 25 грн. основного боргу, 559, 08 грн. пені, 1 587 грн. інфляційних втрат.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Стягнути з Підприємства із 100% іноземними інвестиціями "БІЛЛА-Україна" (02140, м. Київ, вул. Гришка 3, р/р 0020 в ВАТ "ОТП Банк", МФО банку 300528, з рахунку виявленого під час виконання судового рішення, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпродукт" (02140, м. Київ, вул. Гришка буд. 8-Б, кв. 6, р/р 49 в ВАТ ТФБ "Контракт" у м. Києві, МФО 322465, ) судові витрати в розмірі 406, 07 грн. (чотириста шість гривень 07 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя Усатенко І.В.

дата підписання 24.04.2008