П О С Т А Н О В А

Іменем України

04.04.08
Справа № 1/176ад.

Колегія господарського суду
Луганської області у складі суддів :                                             Зюбанової
Н.М. /головуючий/, Калашник Т.Л., Москаленко М.О.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Луганського
обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, м. Луганськ

до приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Стаханов Луганської області

про стягнення  10429 грн. 26 коп.

представників
сторін не прибули

в с т а н о в и в:

Суть спору: про стягнення 3476 грн. 42 коп. штрафних
санкцій та неприйняття до заліку 6952 грн. 84 коп. недоїмки.

Провадження у
даній справі відкрите  ухвалою  від 03.04.07.

Дана справа
вирішена судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України у
відповідності до положень п. 5 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні
положення" Кодексу адміністративного судочинства України /у редакції
Закону від 06.10.05/, яким передбачено, що до початку діяльності окружних та
апеляційних адміністративних судів підсудні їм справи вирішують  у першій та апеляційній інстанціях відповідні
місцеві та апеляційні суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвалою господарського суду від
18.06.07 було відкрите провадження у адміністративній справі № 4/352пн-ад
про скасування рішення позивача у даній справі, на підставі якого заявлено до
стягнення 10429 грн. 26 коп.

Тому при
розгляді даної справи суд дійшов висновку, що вирішення питання щодо
відповідності закону вказаного рішення мало
важливе значення при розгляді справи № 1/176ад, через що господарський
суд зупинив провадження у даній справі до розгляду справи № 4/352пн-ад
та набрання чинності постанови у даній справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 156
КАС  України.

За листом від
15.02.08 № 07-11-351 позивач подав клопотання про поновлення провадження у
справі, яке обґрунтоване залишенням без змін Донецьким апеляційним адміністративним
судом 05.12.07 постанови господарського суду Луганської області від 16.08.07
про відмову у задоволенні позову приватного підприємця ОСОБА_1 про скасування
рішення від 10.11.06 № 1337 про застосування та зарахування до бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у
звіті сум фінансових /штрафних/ санкцій, неправомірних витрат, донарахованих
сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов"язкове
державне соціальне страхування в сумі 6952 грн. 84 коп.

Ухвалою від
01.04.08 суд поновив провадження у справі та призначив дату її судового
розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов є обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, у
відповідності зі ст. 45 Закону України від 23.09.99 № 1105-ХІУ “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
роботодавці як страховики зобов'язані
своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду.

Згідно з п. 3.1
Інструкції “Про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності”, затвердженої
постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності  від 26.06.01 № 16 (далі -
Інструкція) страхувальники повинні щомісячно нараховувати страхові внески в
розмірах, встановлених чинним законодавством.

Згідно п. 4.4
Інструкції страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування
коштів на рахунки одночасно з одержанням коштів на оплату праці в установах
банку.

У відповідності
до ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими
народженням та похованням" № 2240 (надалі -Закон України № 2240)
загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами, зумовленими народження та похованням,
передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної
плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності, вагітності та
пологів, догляду за малолітньою дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних з народженням дитини, смертю застрахованої особи або членів її
сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати
страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також
за рахунок інших джерел, передбачених у вказаному Законі.

Позивач у
справі відповідно до ст. 14 Основ законодавства Украйни про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від 14.01.1998 року за № 16/98-ВР, є органом,
який здійснює керівництво та управління окремим видом загальнообов'язкового
державного соціального страхування, проводить збір та акумуляцію страхових
внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за
загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням тощо.

Відповідач -
приватний підприємець ОСОБА_1 - зареєстрований як платник збору на обов'язкове
соціальне страхування, що має найману робочу силу у Стахановській міський
виконавчий дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності НОМЕР_1.

Відповідно до
ст. 1 Закону України "Про розмір внесків на деякі види
загальнообов'язкового державного соціального страхування" від 11.01.01
року № 2213 зі змінами від 06.02.2003 року № 492 та п. п. З.1.1.
"Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності" від 26.06.2001
року за № 16 Приватний підприємець ОСОБА_1 як суб'єкт підприємницької
діяльності, що має найману робочу силу повинен нарахувати 2,9% суми фактичних
витрат на оплату праці найманих працівників та 0,5% - 1,0% від суми оплати
праці найманих працівників. Та відповідно до підпункту 2 пункту 2 ст. 27 Закону
України № 2240 страхувальник зобов'язаний нараховувати та сплачувати страхові
внески в установлені строки та в повному обсязі.

Перерахування
зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками -
роботодавцями один раз на місяць - у день встановлений для одержання в
установах банк коштів на оплату праці за відповідний період. Не сплачені в цей
строк кошти вважаються недоїмкою.

Як вбачається з
матеріалів справи, згідно акту перевірки № 373 від 23.10.06 року позивачем було
виявлено порушення відповідачем порядку витрачання страхових коштів, не
прийнято до заліку витрат (недоїмка) 6952 грн. 84 коп. За порушення порядку
витрачання страхових коштів згідно рішення № 1337 від 10.11.06 року нарахована
штрафні санкції у розмірі 3476 грн. 42 коп. (50% належної до сплати суми
страхових внесків) на підставі ст.  30
Закону України № 2240.

Заперечення
відповідача за відзивом, які покладені ним у підставу позову у справі №
4/352пн-ад, спростовуються результатами вирішення зазначеної справи, згідно
яких визнано, що рішення позивача від 10.11.06 № 1337 про застосування та
зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, відображення у звіті сум фінансових /штрафних/ санкцій,
неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення
законодавства про загальнообов"язкове державне соціальне страхування є
таким, що прийнято у відповідності до закону.

За таких
обставин позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до
задоволення.

Питання по
судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даному
випадку.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов
задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідент. НОМЕР_2 на користь Луганського обласного
відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м.
Луганськ, вул. М. Коцюбинського, 13, ідент. код 21785643 -6952 грн. 84 коп.
неприйнятих до заліку витрат, 3476 грн. 42 коп. штрафних санкцій .

Постанова  набирає законної
сили після  закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження,  встановленого
Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне
оскарження рішення  суду  першої
інстанції спочатку  подається  заява.
Обґрунтування  мотивів  оскарження
і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про
апеляційне  оскарження  та
апеляційна  скарга подаються до
адміністративного суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про
апеляційне  оскарження  постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення,  а в разі   складення
постанови  у  повному
обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з
дня  складення  в
повному  обсязі. Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову
складено у повному обсязі та підписано 09.04.08.

Головуючий
суддя                                                         Н.М.Зюбанова

Судді
Т.Л.Калашник

М.О.Москаленко