ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.04.2008

Справа №2-17/2135-2008А

За позовом Прокурора Роздольненського району АР Крим, смт. Роздольне,АР Крим в інтересах держави в особі Відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в АР Крим, м.Сімферополь

до відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства "Каракаш", с.Чехове Роздольненського району, АР Крим

про стягнення 4885,43 грн.

Суддя В.І. Гайворонський

при секретарі Т.Ю Шенягіной

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Кононенко І.В., представник дов. від 09.01.2008 року №8, Конопльов В.М. представник дов. №134 від 02.04.08р.

Від відповідача – не з’явився

За участю прокурора - не з’явився

Сутність спору: Прокурора Роздольненського району в інтересах Держави в особі Відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в АР Крим звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 4885,43 грн. по страховим внескам.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не представив, про час слухання справи наперед повідомлений належним чином - рекомендованою поштою, про вручення якої є поштове повідомлення.

Згідно наданого кредитору відповідачем “Звіту про нараховані внески, перерахування та витрати, пов’язані з загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності за дев’ять місяців 2007 р.” сума заборгованості складає 4885,43 грн.

По справі проголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Каракаш" є платником страхових внесків у Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що відповідачем не оспорюється та підтверджується указаним ним самим номером платника в його “Звіті про нараховані внески, перерахування та витрати, пов’язані з загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності за дев’ять місяців2007 р.”.

У відповідності зі статтею 27 Закону України “Про загальнообов’язкове державне страхування” страхувальник зобов’язаний нараховувати та сплачувати у встановлені строки і у повному обсязі страхові внески.

За відповідачем числиться заборгованість в сумі 4885,43 грн., що підтверджується “Звітом про нараховані внески, перерахування та витрати, пов’язані з загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності за дев’ять місяців 2007 р.”, наданим кредитору самим відповідачем.

Сума, указана в звіті (розрахунку суми) є обов’язком, вказаним у звіті самим відповідачем, який у встановленому Законом порядку недійсним не визнаний.

Згідно статті 202 ЦК України указаний звіт є правочином.

Указаний правочин у встановленому Законом порядку не визнаний недійсним, а цьому не приймати його до уваги у суду немає підстав згідно ст. 204 ЦК України.

Відповідачем не представлено доказів погашення боргу, а також доказів в обґрунтування заперечень.

Оскільки відповідні докази по справі не представлені до винесення постанови, немає підстав їх залучати до матеріалів справи після прийняття постанови по цій справі.

Якщо відповідач погасив заборгованість до прийняття цієї постанови, або є у встановленому порядку указаний правочин буде визнаний недійсним, він вправі звернутися в суд з завою про перегляд постанови за нововиявленими обставинами.

Позивач, згідно ст. 81 ЦК України є юридичною особою публічного права. Відповідно, відношення, які виникають при реалізації ним своїх повноважень є публічно-правовими відношеннями і підлягають розгляду за нормами КАС України згідно п. 4 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, яка відносно інших норм стосовно відповідача є спеціальною.

Згідно Постанови Верховного Суду України № 06/035 від 24.01.2006 року та Постанови Верховного Суду України від 06.07.2006 року № 06/246 (справа № 14/3 об пн), а також згідно Постанов Верховного Суду України від 24.01.2006 року у справах №№ 11/268, 6/140, 23/178, 11/261, 13/212, 11/206, 11/266, 27/231 аналогічні спори повинні розглядатися за нормами КАС України.

Відповідачем не представлено доказів погашення боргу, а також доказів в обґрунтування заперечень.

Оскільки відповідні докази по справі не представлені до винесення постанови, немає підстав їх залучати до матеріалів справи після прийняття постанови по цій справі.

Якщо відповідач погасив заборгованість до прийняття цієї постанови, або є у встановленому порядку указаний правочин буде визнаний недійсним, він вправі звернутися в суд з завою про перегляд постанови за нововиявленими обставинами.

Судові витрати згідно зі ст. 94 КАС України у даному випадку стягненню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 162,163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства "Каракаш" (с.Чехове, Роздольненського району, вул. Адалет, 18) на користь Відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в АР Крим (95006, м.Сімферополь, вул. Рози Люксембург, 17-а, р/р 4910 УСБ м.Сімферополь, МФО 324010, ОКПО 22325042) заборгованість в сумі 4885,43 грн.

Ст. 254 КАС України передбачено, що постанова першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАСУ України у Севастопольський апеляційний господарський суд, якою встановлено, що: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.