ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.08                                                                                 Справа № 15/26пн

За позовом

Відкритого акціонерного товариства «ЛУГАНСЬКВТОРРЕСУРСИ», м. Луганськ

до Комунального підприємства «Стаханівське бюро технічної інвентаризації», м. Стаханов

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області, м. Луганськ

про визнання права власності на нерухоме майно

Суддя Пономаренко Є.Ю.

Представники:

від позивача – Кагриманян М.І., довіреність № 15/26 від 26.03.08;

від відповідача - представник не прибув

від третьої особи –Ващенко Ю.К., головний спеціаліст-юрисконсульт, довіреність № 14 від 20.03.08.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв’язку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: первісно за позовною заявою позивачем заявлено вимоги про визнання права власності ВАТ «Луганськвторресурси»на комплекс нерухомого майна за адресою м. Стаханов вул. Поштова, 1 та об’єкти нерухомого майна, що окремо стоять за адресами: м. Стаханов, вул. Коперніка, 1 та м. Стаханов, вул. Хмельницького, 38, а також про зобов’язання відповідача здійснити державну реєстрацію права власності на спірне майно.

Позивачем надано уточнення до позовної заяви, де заявлено наступні вимоги:

-          визнати право власності ВАТ «Луганськвторресурси»на комплекс нерухомого майна за адресою м. Стаханов, вул. Поштова, 1, який складається:

Найменування обєкту

Площа (м2)

Позначення згідно технічних паспортів

Інвентарний номер

Нежитловий будинок (контора) з ганком

124,3

А-1н

а

13006

Склад-навіс

42,0

Б

13028

Склад-навіс

90,4

В

13037

Склад шлакоблочний

347,7

Г

13016

Склад

170,7

Д

13019

Приміщення побутове з ганком

123,1

1,4

Е

е

13027

Склад-ангар

321,3

Ж

13029

Гараж

59,0

З

13003

Конюшня

146,7

І

13002

Склад для кості

41,1

К

13004

Склад вторсировини

153,7

Л

13001

Вагова

з прибудовою

32,4

6,1

Н

н

13049

Резервуар

27,0

О

13030

Рампа тупика

П

13015

Залізничний тупик

100,0

С

13014

Туалет

4,1

М

13010

Площа асфальтна

60,2

Т

13017

Огорожа

13,1

№ 1

13036

Огорожа

30,8

№ 2

13007

Огорожа

86,0

№ 3

13008

Огорожа шлакоблок

71,0

№ 4

13022

Ворота

10

№ 6

13300

- визнати право власності ВАТ «Луганськвторресурси»на окремий обєкт за адресою: м. Стаханов, вул. Коперніка, 1, який складається:

Найменування обєкту

Площа (м2)

Позначення згідно технічних паспортів

Інвентарний номер

Нежитлова будівля

18,0

А-1Н

13013

- визнати право власності ВАТ «Луганськвторресурси»на окремий обєкт за адресою: м. Стаханов, вул. Хмельницького, 38, який складається:

Найменування обєкту

Площа (м2)

Позначення згідно технічних паспортів

Інвентарний номер

Нежитлова будівля

45

А-1Н

13026

Відповідач заявив клопотання про розгляд справи за відсутністю його представника та надав довідку від 21.04.08 № 447 про те, що право власності на спірні майно ні за ким не зареєстровано.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області відзивом на позовну заяву підтвердило набуття позивачем права власності на визначені в позові об’єкти розташовані за адресою: м. Стаханов, вул. Поштова, 1. Щодо об’єктів, визначених позивачем за адресами: м. Стаханов, вул. Хмельницького, 38, та вул. Коперніка, 1 виявлено деякі розбіжності в адресах таких об’єктів.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог в частині визнання права власності на об’єкти розташовані за адресою: м. Стаханов, вул. Поштова, 1, виходячи з наступних підстав.

Відкрите акціонерне товариство «Луганськвторресури»створено на підставі наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області від 02.08.1995р. № 823 в процесі приватизації, шляхом перетворення з Луганського державного обласного виробничо-заготівельного підприємства «Луганськвторресури».

Засновником ВАТ «Луганськвторресури»виступило регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області (п. 4.1 статуту).

Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області від 02.08.1995р. № 823 ухвалено рішення про перетворення державного підприємства у відкрите акціонерне товариство, затвердження статуту останнього.

Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області від 18.12.2003р. №673 на підставі звернення ВАТ «Луганськвторресурси»затверджено перелік нерухомого майна, яке передано у власність відкритого акціонерного товариства «Луганськвторресури».

Згідно даного переліку у власність ВАТ «Луганськвторресури»було передано зокрема визначене у позовній заяві майно розташоване за адресою: м. Стаханов, вул. Поштова, 1 (22 об’єкта).

Так, відкрите акціонерне товариство «Луганськвторресури»набуло право власності на спірне майно (зокрема 22 об’єкта у м. Стаханов, вул. Поштова, 1) в результаті проведення процесу приватизації, що підтверджується наданими до матеріалів справи документами.

Відповідно до п. 2 зазначеної статті джерелами формування майна підприємства є, зокрема, грошові та матеріальні внески засновників; майно, придбане в інших суб'єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку; інші джерела, не заборонені законодавством України. Аналогічна норма закріплена і у ст. 140 Господарського кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 115 Цивільного кодексу України товариство є власником майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність, як вклад до статутного капіталу. Аналогічна норма міститься і у ст. 12 Закону України «Про господарські товариства».

Спірне майно передано органом приватизації –третьою особою у справі, до статутного фонду позивача, що встановлено вище у даному рішенні.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, підприємство позивача набуло права власності на спірне майно, передане до його статутного фонду засновником - регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Таким чином, позовна вимога про визнання права власності на 22 об’єкта у м. Стаханов, вул. Поштова, 1 підлягає задоволенню.

В решті вимог щодо визнання права власності на об’єкти, визначені позивачем за адресами: м. Стаханов, вул. Хмельницького, 38, та вул. Коперніка, 1 позов слід залишити без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем не надано витребуваних ухвалами суду доказів.

Так, зокрема ухвалами було витребувано від позивача надати відомості та докази щодо передачі позивачу права власності на спірне майно в процесі приватизації, зокрема обєкту: 1. «Нежитлова будівля», м. Стаханов, вул. Б. Хмельницького, 38, інвентарний номер 13026; 2. «Нежитлова будівля», м. Стаханов, вул. Коперніка, 1, інвентарний номер 13013.

Вказані докази мають істотне значення для вирішення спору по суті. Непредставлення таких доказів перешкоджає вирішенню спору по суті.

Доказів поважності неможливості надання витребуваних доказів суду не надано.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім того, позивачем подано заяву від 13.05.2008р., якою він просить залишити без розгляду позовну заяву в частині вимог про визнання права власності на об’єкти у м. Стаханов, вул. Б. Хмельницького, 38, інвентарний номер 13026 та у м. Стаханов, вул. Коперніка, 1, інвентарний номер 13013.

Тому, щодо вказаних двох об’єктів позовні вимоги слід залишити без розгляду.

Відповідно до ст. ст. 22, 44, 49 ГПК України витрати зі сплати державного мита у сумі 443 грн. 54 коп. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп. відносяться на позивача у повному обсязі у зв’язку з відсутністю винних протиправних дій відповідача, що потягли звернення позивача до суду.

Позивачем при подачі позову було сплачено державне мито у розмірі 85 грн.

Відповідно до підпункту «а»пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»розмір державного мита із заяв майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менш 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 102 грн. і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, із позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру, становить 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. Згідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/675 від 14.08.07 державне мито з позовної заяви про визнання права власності визначається з урахуванням вартості спірного майна та з огляду на приписи пунктів 29 і 30 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 N 15. Відповідно до пункту 32 розділу V Інструкції про порядок справляння державного мита (затвердженої наказом Головної Державної податкової інспекції України № 15 від 22.04.1993) з позовних заяв про право власності на майно державне мито сплачується виходячи із вартості майна. У постанові Верховного Суду України від 25.12.2007 8/219-07 та ухвалі Вищого господарського суду України від 05.03.08 № 18/523пн викладено таку ж правову позицію.

Тому, з позивача додатково слід стягнути у доход державного бюджету мито в сумі 362 грн. 16 коп.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 44, 49, п. 5 ст. 81, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати право власності за Відкритим акціонерним товариством «Луганськвторресурси», м. Луганськ, вул. К. Маркса, б. 47, ідентифікаційний код за , на комплекс нерухомого майна за адресою м. Стаханов, вул. Поштова, 1, який складається з:

Найменування обєкту

Площа (м2)

Позначення згідно технічних паспортів

Інвентарний номер

Нежитловий будинок (контора) з ганком

124,3

А-1н

а

13006

Склад-навіс

42,0

Б

13028

Склад-навіс

90,4

В

13037

Склад шлакоблочний

347,7

Г

13016

Склад

170,7

Д

13019

Приміщення побутове з ганком

123,1

1,4

Е

е

13027

Склад-ангар

321,3

Ж

13029

Гараж

59,0

З

13003

Конюшня

146,7

І

13002

Склад для кості

41,1

К

13004

Склад вторсировини

153,7

Л

13001

Вагова

з прибудовою

32,4

6,1

Н

н

13049

Резервуар

27,0

О

13030

Рампа тупика

П

13015

Залізничний тупик

100,0

С

13014

Туалет

4,1

М

13010

Площа асфальтна

60,2

Т

13017

Огорожа

13,1

№ 1

13036

Огорожа

30,8

№ 2

13007

Огорожа

86,0

№ 3

13008

Огорожа шлакоблок

71,0

№ 4

13022

Ворота

10

№ 6

13300

3. В решті вимог позов залишити без розгляду.

4. Судові витрати покласти на позивача.

5. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Луганськвторресурси», м. Луганськ, вул. К. Маркса, б. 47, ідентифікаційний код за , у доход державного бюджету України рахунок 0006, банк ГУ ДКУ в Луганській області, одержувач УДК у м. Луганську ГУ ДКУ в Луганській області, МФО 804013, , код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку 095, державне мито у сумі 362 грн. 16 коп. видати наказ Державній податковій інспекції;

В судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 14.05.2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко