ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

В. Овечкін –головуючого,

Є. Чернов

В. Цвігун

розглянув касаційну скаргу

підрозділу примусового виконання

рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області

на постанову

Харківського апеляційного господарського суду від 12.03.2008

у справі

№ 11/312-04 господарського суду Харківської області

за скаргою

Магістральної митниці

про

оскарження дій державної виконавчої служби

у справі

№ 11/312-04 господарського суду Харківської області

за позовом

ТОВ "Авто-холдінг"

до

Магістральної митниці

про

визнання недійсним актів, спонукання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.08.2005 (суддя: М.Черленяк) у задоволенні скарг митниці на дії державної виконавчої служби відмовлено.

Ухвала господарського суду мотивована тими обставинами, що митниця не зверталася до державної виконавчої служби в порядку частини другої ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" із заявою про поновлення строку для добровільного виконання судового рішення, не здійснила будь-яких дій на добровільне виконання судового рішення, тому сам лише факт несвоєчасного отримання митницею постанови про відкриття виконавчого провадження не є підставою для її скасування. Інших порушень при винесенні державною виконавчою службою постанов про відкриття виконавчого провадження судом не встановлено.

Зважаючи на те, що митниця не скористалася правом на поновлення строків для добровільного виконання судового рішення та не виконала у добровільному порядку судового рішення, державна виконавча служба правомірно винесла постанови про накладення штрафу за ухилення від виконання судового рішення.

Оскільки витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу перераховані позивачу після винесення постанови про стягнення виконавчого збору, тому такі дії державної виконавчої служби правомірні.

В частині зобов'язання державної виконавчої служби повернути митниці примусово стягнуті витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу вимоги митниці неправомірні, оскільки державній виконавчій службі не було відомо про самостійне перерахування митницею позивачу державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.03.2008 (судді: М.Токар, В.Івакіна, В.Фоміна) ухвала місцевого господарського суду скасована частково.

Визнано неправомірними дії підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Харківського обласного управління юстиції щодо стягнення виконавчого збору та скасовано постанову від 18.03.2005 № 2/126 про стягнення виконавчого збору, визнано неправомірними дії підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Харківського обласного управління юстиції щодо стягнення коштів з митниці при виконанні рішення господарського суду Харківської області від 21.10.2004 у справі № 11/312-04.

В решті ухвалу залишено без зміни.

Постанова апеляційної інстанції мотивована приписами ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження" згідно з якими виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та тими обставинами, що оскільки митниця є бюджетною організацією, тому виконання рішень про стягнення коштів здійснюється органами Державного казначейства України, а не органами державної виконавчої служби, а відтак, дії підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Харківського обласного управління юстиції про стягнення виконавчого збору, витрат державного мита та послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу є неправомірними.

Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Харківській області в касаційній скарзі просить постанову апеляційної інстанції в частині задоволених вимог митниці скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права, ухвалу господарського суду першої інстанції просить залишити в силі.

Скаржник вважає, що оскільки станом на грудень 2005, а ні станом на теперішній час Кабінет Міністрів України не визначений порядок виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, у зв'язку з чим виконання таких рішень повинно проводитися в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", тому апеляційною інстанцією неправильно застосовано ст. 9 Законом України "Про виконавче провадження".

Сторони не скористалися правом на участь в засіданні суду касаційної інстанції.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом Магістральна митниця звернулася із скаргами:

на постанову ВДВС № 2/327 від 17.12.04 року про відкриття виконавчих проваджень в частині добровільного виконання рішення у терміни до 20,12.2004 року, обґрунтовуючи скаргу тим. що постанова отримана митницею 21.12.2004 року, а термін для добровільного виконання рішення суду встановлений до 20.12.2004 року;

на постанову ВДВС № 2/328 від 17.12.04 року про відкриття виконавчих проваджень в частині добровільного виконання рішення у терміни до 20.12.2004 року, оскільки постанова отримана митницею 21.12.2004 року, а термін добровільного виконання рішення суду встановлений до 20.12,2004 року;

на постанову ВДВС № 2/327 від 22.12.2004 року про накладення штрафу, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.12.2004 року отримана митницею 21.12.2004 року, а термін для добровільного виконання рішення суду встановлений до 20.12.2004 року, тому відсутні підстави для накладення штрафу;

на постанову ВДВС № 2/328 від 22.12.2004 року про накладення штрафу, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.12.2004 отримана митницею 21.12.2004 року, а термін для добровільного виконання рішення суду встановлений до 20.12.2004 року, тому відсутні підстави для накладення штрафу;

на постанову ВДВС № 2/327 від 23.12.2004 року про накладення штрафу, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.12.2004 року отримана митницею 21,12.2004, а термін для добровільного виконання рішення суду встановлений до 20.12.2004 року, тому відсутні підстави для накладення штрафу;

на постанову ВДВС № 2/328 від 22.12.2004 року про накладення штрафу, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження № 223 від 17.12.2004 отримана митницею 21.12.2004 року, а термін для добровільного виконання рішення суду встановлений до 20.12.2004 року, тому відсутні підстави для накладення штрафу;

на постанови від 18.03.2005 року № 2/126 про стягнення виконавчого збору оскільки постанова винесена без врахування того, що Магістральна митниця 28.03.2005 самостійно платіжними дорученнями перерахувала на рахунок позивача грошові кошти у сумі 85 грн. витрат позивача по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Визнати неправомірними дії ВДВС щодо стягнення з Магістральної митниці грошових коштів у сумі 20 грн., обґрунтовуючи скаргу тим, що Магістральна митниця 28.03.2005 року самостійно платіжними дорученнями перерахувала на рахунок позивача грошові кошти 85 грн. витрат позивача по сплаті державного мита та 118 грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, тому у ВДВС були відсутні правові підстави для стягнення у примусовому порядку повторно цієї суми.

Господарським судом встановлено, що митниця не зверталася до ВДВС із заявою про поновлення строку добровільного виконання рішення та не здійснила будь-яких дій на добровільне виконання рішення суду. Сам лише факт несвоєчасного отримання постанови про відкриття виконавчого провадження не є підставою для скасування такої постанови, а може бути підставою для звернення боржника із письмовою заявою до ВДВС про поновлення строків добровільного виконання рішення суду в порядку ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження". Інших порушень при винесенні ВДВС постанов про відкриття виконавчого провадження, судом не встановлено.

Зважаючи на те, що Магістральна митниця не скористалася своїм правом на поновлення строків для добровільного виконання рішення суду та не виконала у добровільному порядку рішення суду. ВДВС правомірно виніс постанови про накладення на боржника штрафу за ухилення від виконання судового рішення.

Судом також встановлено, що Магістральна митниця 28.03.2005 року самостійно платіжними дорученнями перерахувала на рахунок позивача грошові кошти у сумі 85 грн. витрат позивача по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Оскільки таке перерахування мало місце після винесення постанови ВДВС від18.03.2005 року № 2/126 про стягнення виконавчого збору, касаційна інстанція погоджується із висновком, що ця постанова винесена при наявності на це правових підстав та відповідно до приписів Закону України "Про виконавче провадження".

Магістральна митниця перерахувавши на рахунок позивача грошові кошти у сумі 85 грн. витрат позивача по сплаті державного мита та 118 грн, витрат на нформаційно-технічне забезпечення судового процесу та не повідомила про це ВДВС. Зважаючи на те, що ВДВС не було відомо про те, що боржник самостійно перерахував ці суми на рахунок стягувана, ВДВС в примусовому порядку 05.04.2005 року стягнуло 223,З0 грн, із Магістральної митниці, з яких 203 грн, перераховані на рахунок стягувана, а 20, З0 грн. виконавчого збору на рахунок Державного бюджету.

Таким чином, суд вважає, що скарга в частині зобов'язання ВДВС повернути митниці 223,30 грн., є необґрунтованою. Судом правомірно зазначено про право Магістральної митниці звернутися до стягувана із вимогою про повернення 203 грн. як безпідставно отримані грошові кошти.

Касаційна інстанція не погоджується із висновком господарського суду апеляційної інстанції щодо необхідності виконання рішення про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, органами Державного казначейства України.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно з частиною 4 цієї статті інші органи, установи, організації і посадові особи здійснюють виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до ст. 6 цього Закону на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

Отже, за відсутності спеціального порядку виконання, таке має здійснюватись в загальному порядку, тобто, шляхом прийняття державною виконавчою службою наказу до виконання і направлення його до органу Державного казначейства України.

За таких обставин касаційна інстанція дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому ухвала господарського суду першої інстанції підлягає залишенню в силі.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.03.2008 у справі № 11/312-04 господарського суду Харківської області скасувати.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 16.08.2005 у справі № 11/312-04 господарського суду Харківської області залишити в силі.

Головуючий                                          В. Овечкін

судді                                          Є. Чернов

В. Цвігун