ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
25.03.08                                                                                           Справа № 16/270-4462
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Процика Т.С.

Давид Л.Л.

розглянув апеляційну скаргу Приватного підприємства «Українська служба безпеки «Вітязь», м.Тернопіль

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2007р.

у справі № 16/270-4462

за позовом Приватного підприємства «Українська служба безпеки «Вітязь», м.Тернопіль

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комфортбуд-3», м.Тернопіль

про стягнення 5973,99 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Ленько Р.І.

від відповідача: Крижицький О.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2007р. у справі № 16/270-4462 відмовлено в позові Приватного підприємства «Українська служба безпеки «Вітязь», м.Тернопіль до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комфортбуд-3», м.Тернопіль про стягнення 5973,99 грн.

При прийнятті рішення місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту надання послуг по охороні об’єкту відповідача у виконання своїх зобов’язань за Договором № 3 від 16.04.2007р., що свідчить про відсутність підстав для стягнення з відповідача 5900,25 грн. основного боргу та 73,74 грн. пені за неналежне виконання умов договору щодо оплати за надані послуги по охороні об’єкту.

Скаржник, позивач у справі, з рішенням місцевого господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати з підстав неповного з’ясування обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, позовні вимоги задоволити, з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та пояснив, що підприємством позивача протягом дії Договору № 3 від 16.04.2007р. з 17.04.2007р. по 17.10.2007р. були надані послуги по охороні об’єкту відповідача, що засвідчується актами здачі виконаних робіт від 30.04.2007р., 31.05.2007р., 30.06.2007р., 31.07.2007р., 31.08.2007р. При цьому, на думку позивача, факт не ведення журналу прийому-здачі об’єкту під охорону не може свідчити про факт ненадання послуг по охороні об’єкту в силу наявності актів здачі виконаних робіт та листа-вимоги відповідача від 12.10.2007р. № 12/10/01. Акти здачі виконаних робіт за вересень 2007р. та жовтень 2007р. були надіслані відповідачу на затвердження, однак, підписані примірники для позивача ним не були повернуті. В порушення умов Договору та вимог чинного законодавства відповідач свої зобов’язання за Договором не виконав належним чином та не оплатив надані позивачем послуги по охороні за вересень 2007р. на суму 3837 грн. та з 01.10.2007р. по 17.10.2007р. – 2063,25 грн. на загальну суму 5900,25 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача в повному обсязі. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню, яка становить згідно з довідкою-розрахунком № 32 від 25.10.2007р. –73,74 грн. Пунктом 4.8 розділу 4 укладеного Договору передбачено, що замовник несе відповідальність за несвоєчасну оплату наданих послуг в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплати за кожен день прострочення. Законодавчою підставою стягнення суми основного боргу за договором та пені позивач визначає норми ст.ст.525,526, 530, 629 ЦК України, ст.193 ГК України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення, при цьому пояснив, що позивач у вересні та жовтні 2007р. не надавав відповідачу послуг по охороні об’єкту, про що свідчить відсутність записів в журналі прийому-здачі об’єкта під охорону. Виставлені позивачем рахунки на оплату за вересень та жовтень 2007р. були одержані відповідачем тільки 22.11.2007р. Зазначені рахунки є безпідставними та необґрунтованими.

Розглянувши доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комфортбуд-3»(Замовником), відповідачем у справі, та Приватним підприємством «Українська служба комерційної безпеки «Витязь»(охоронною фірмою), позивачем у справі, було укладено Договір № 3 від 16.04.2007р. про надання послуг по охороні об’єкту, за умовами якого замовник доручає, а охоронна фірма бере під охорону об’єкт, що знаходиться за адресою м.Тернопіль вул.Монастирського, а саме –будівництво торгового комплексу; охорону об’єкту забезпечує один пост охорони (п.1.1 розділу 1 Договору).

Згідно з п.п.1.2, 1.3, 1.4 розділу 1 Договору охорона об’єкту здійснюється в наступному режимі: з понеділка по неділю включно, цілодобово, з 9 год 00 хв. по 9 год 00 хв; щоденний прийом та здача об’єкта замовникові здійснюється з обов’язковим записом в журналі прийому-здачі об’єкта під охорону, що зберігається на об’єкті; вказівки охоронної фірми, дотримання встановленого режиму охорони у відповідності до вимог діючих інструкцій, настанов та інших документів є обов’язковими для замовника.

Пунком 2.1 розділу 2 Договору передбачено обов’язок охоронної фірми організувати та забезпечити охорону товарно-матеріальних цінностей замовника, прийнятих під охорону, від розкрадання та не допускати проникнення сторонніх осіб на об’єкт, що охороняється, без дозволу замовника.

Пунктом 3.1 розділу 3 Договору передбачено, що замовник зобов’язаний сприяти охоронній фірмі у виконанні нею своїх завдань, а також у вдосконаленні організації охорони об’єкту, створювати належні умови для забезпечення схоронності матеріальних цінностей на об’єкті.

Згідно з п.п.5.1, 5.3 розділу 5 Договору вартість послуг охорони за один пост становить 5 грн./год без ПДВ; загальна вартість послуг охорони по Договору становить 3654 грн. без ПДВ в місяць; оплата послуг охорони здійснюється за поточний місяць в розмірі вартості охоронних послуг за Договором по представленому охоронною фірмою рахунку шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок охоронної фірми не пізніше 15 числа поточного місяця.

Пунктом 6.1 розділу 6 Договору встановлено термін дії Договору – шість місяців з 17.04.2007р.

30.06.2007р. між сторонами була укладена угода № 1, яка набрала чинності з 01.07.2007р., згідно з пунктом 1 якої пункт 5.1 розділу 5 Договору № 3 від 16.04.2007р. викладено в новій редакції: «Вартість послуг охорони по Договору становить 3837,00 грн. (три тисячі вісімсот тридцять сім гривень 00 коп) без ПДВ в місяць».

Згідно з ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна належними та допустимими доказами довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Ухвалами Господарського суду Тернопільської області від 27.11.2007р. та від 06.12.2007р. від позивача було витребувано докази надання послуг за вересень та 01.10.-17.10.2007р. На вимогу суду позивачем до матеріалів справи були надані копії: листа охоронної фірми від 05.10.2007р. № 27, повідомлення про вручення листа № 78307, листа-вимоги замовника від 12.10.2007р. № 12/10/01, відповіді на претензію від 08.10.2007р. № 28, повідомлення про вручення листа № 1177036.

Акти від 30.09.2007р. та від 17.10.2007р. здачі виконаних робіт не підписані повноважним представником відповідача та не засвідчені печаткою відповідача, а відтак не можуть служити доказом в підтвердження надання позивачем послуг по охороні об’єкту відповідачу в вересні та 01.10.-17.10.2007р.

Пунктом 1.4 розділу 1 Договору № 3 від 16.04.2007р. сторони Договору передбачили, що щоденний прийом та здача об’єкта здійснюється з обов’язковим записом в журналі прийому-здачі об’єкта під охорону, що зберігається на об’єкті. У матеріалах справи відсутні та позивачем не надані журнал прийому-здачі об’єкта під охорону чи засвідчені витяги з нього, а також документи, які підтвердили б, які саме працівники позивача несли охорону об’єкту - будівництво торгового комплексу по вул.Монастириського в м.Тернополі в період вересень 2007р. та 01.10.-17.10.2007р.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає правомірним та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. А відтак вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 5900,25 грн. боргу та 73,74 грн. пені є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволеннню.

Скаржник не навів жодних юридично обгрунтованих доводів, які б свідчили б про неповне з’ясування обставин справи, порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при вирішенні спору. Судом першої інстанції були в повному обсязі встановлені всі обставини справи, дана вірна правова оцінка доказам у справі, вірно застосовані норми права, виходячи з принципу законності та справедливості, внаслідок чого винесено обґрунтоване та законне рішення.

З огляду на викладене в сукупності та виходячи з приписів ст.ст.33, 34 ГПК України, враховуючи те, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду.

Тому керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2007р. у справі № 16/270-4462 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства «Українська служба безпеки «Вітязь», м.Тернопіль –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                                                Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                                    Процик Т.С.

Суддя                                                                                                    Давид Л.Л.