ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.08 Справа № 6/105/08

Суддя Місюра Л.С.

За позовом           Концерну “Міські теплові мережі” м. Запоріжжя

До          Житлово –будівельного кооперативу –269 “Дніпроспецсталь –18” м. Запоріжжя

Про стягнення 16 195 грн. 32 коп.

Суддя                    Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача:           Вознюк А.Л. –дов. № 968/27-18 від 21.02.2008р., Семеренко С.А. –дов. № 2/27 від 02.01.2008р.

Від відповідача:          Озерчук Н.П. –дов. № 14 від 19.03.2008р.

Розглянувши матеріали справи за позовом Концерну “Міські теплові мережі” м. Запоріжжя до Житлово –будівельного кооперативу –269 “Дніпроспецсталь - 18” м. Запоріжжя про стягнення 16 195 грн. 32 коп., суддя ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача заборгованість за поставлену теплову енергію за грудень 2007 року в сумі 16 195 грн. 32 коп.

Позивач уточнив позовні вимоги, просить провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 16 195 грн. 32 коп. – припинити, і стягнути з відповідача державне мито у розмірі 161 грн. 95 коп. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Заява позивача приймається судом, оскільки заявлена відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що заборгованість перед позивачем була сплачена у повному обсягу. Оскільки відповідач не є прибутковою організацією –просить не стягувати з нього судові витрати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суддя вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав:

01.08.2002р. між сторонами був укладений договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 646 (далі –договір).

Відповідно до пункту 1.2 договору, позивач відпустив відповідачу теплову енергію у вигляді гарячої води за грудень 2007 року на загальну суму 16 258 грн. 42 коп., що підтверджується двостороннім актом приймання-передачі теплової енергії та рахунком за відповідний місяць (ар. с. 16, 17).

Згідно пункту 6.4 договору, основним документом для розрахунків є рахунок та акт приймання-передачі .

Споживач, відповідно до п. 6.6 договору, зобов’язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату.

Відповідач частково оплатив отримані послуги у розмірі 63 грн. 10 коп., несплаченою залишалась сума 16 195 грн. 32 коп.

Заборгованість в сумі 16 195 грн. 32 коп. визнана сторонами та підтверджується двостороннім актом звірки взаємних розрахунків станом на 14.01.2008 року, копія якого залучена до матеріалів справи.

08.02.2008 року позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію в сумі 16 195 грн. 32 коп.

Однак, відповідачем заборгованість була частково сплачена до заявлення позову, що підтверджується Розшифровками до зведеного реєстру від 10.01.2008 року (на суму 499 грн. 41 коп.) та від 07.02.2008 року (на суму 527 грн. 24 коп.).

За таких обставин, позов в частині стягнення з відповідача суми 1 026 грн. 65 коп., пред’явлений необґрунтовано, а тому задоволенню не підлягає.

Судові витрати в цій частині слід віднести на позивача.

Заборгованість в сумі 15 168 грн. 67 коп. була сплачена відповідачем після заявлення позову, що підтверджується копією платіжного доручення № 13 від 15.02.2008 року.

За таких обставин, провадження у справі в частині стягнення суми 15 168 грн. 67 коп. підлягає припиненню на підставі п. 1.1 ст. 80 ГПК України, у зв’язку з відсутністю предмету позову.

Судові витрати в цій частині слід віднести на відповідача, оскільки спір в цій частині до ведений до суду з вини відповідача.

Заперечення відповідача до уваги не приймаються, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 526, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином, у визначений договором строк.

Договір № 646 від 01.08.2002 року укладений з відповідачем, а не з власниками квартир. Протягом спірного періоду договір діяв, а тому відповідальність повинен нести саме відповідач.

Керуючись ст. ст. 22, 44 –49, п. 1.1 ст. 80, ст. ст. 82 –85 ГПК України, суддя

В И Р І Ш И В:

Провадження у справі в частині стягнення 15 168 грн. 67 коп. припинити.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Житлово –будівельного кооперативу –269 «Дніпроспецсталь –18»м. Запоріжжя, вул. Ладозька, 32-А, кв. 40, на корить Концерну «Міські теплові мережі»м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, витрати по сплаті державного мита в сумі 151 грн. 68 коп. та на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у розмірі 110 грн. 51 коп., видавши наказ.

Суддя Л.С. Місюра

Рішення підписано та передано на відправку: 25.03.2008р.