ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.08

Справа №АС17/60-08.

за позовом: Комунального підприємства Сумської міської ради «Електроавтотранс»

до відповідача: Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми

про визнання протиправними та нечинними рішень

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача Гордієнко Л.В., Ковальов І.В.

Від відповідача Горевий А.В.

Прокурор не з‘явився

У засіданні брали участь секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: Позивач просить суд визнати протиправними та нечинними рішення Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми №646 від 18.10.2007 р. про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески на суму 9 069 грн. 36 коп.; №647 від 08.10.2007 р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду або страхувальником, сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків на суму 349 грн. 87 коп.; №648 від 08.10.2007 р. про застосування фінансових санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків на суму 536 435 грн. 04 коп..

28.03.2008 р. позивач подав суду уточнення позовних вимог та просить суд визнати протиправними та нечинними рішення Управління пенсійного фонду України в Зарічному районі: №646 від 18.10.2007 р. про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески на суму 9 069 грн. 36 коп.; №647 від 08.10.2007 р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду або страхувальником, сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків на суму 349 грн. 87 коп.; №648 від 08.10.2007 р. про застосування фінансових санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків на суму 536 435 грн. 04 коп. в частині застосування фінансових санкцій на суму 519 618 грн. 54 коп.

Відповідач в письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував, вважає, що підстави визнавати протиправними його рішення про застосування фінансової санкції відсутні, а рішення прийняті відповідачем в межах його компетенції та відповідають нормам діючого законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд встановив:

Відповідно до акту перевірки правильності повноти нарахування, своєчасності сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та інших платежів до Пенсійного фонду №187/3-26 від 28.09.2007р., встановлено:

- заниження фактичних витрат на оплату праці, з яких обчислюються страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, у 2006 та 2007 роках, що є порушенням ст. 17, ст. 19 та п. 8 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, п. 4.1 розділу 4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663 (не включені до витрат, з яких обчислюються страхові внески, виплати з винагород фізичним особам за угодами цивільно-правового характеру);

- необчислення належних до сплати сум страхових внесків у 2006 та 2007 роках, що є порушенням п. 6 ч. 2 ст. 17, ст. 19, ст. 20 та п. 8 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, п. 4.1,п. 4.2 п.п.4.4 розділу 4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663 (не включення виплат з винагород фізичним особам за угодами цивільно-правового характеру до витрат, з яких обчислюються страхові внески, призвело до необчислення належних до сплати страхових внесків);

- несвоєчасну сплату авансових платежів за період з 01.06.2006р. по 01.09.2007р., що є порушенням ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, п.п. 5.1.5 та п.п. 5.1.6 п.п. 5.1 розділу 5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663.

На підставі зазначеного акту відповідачем прийнято рішення №646 від 08.10.2007р. про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески було донараховано суму 9069,36 грн., рішення №647 від 08.10.2007р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду або страхувальником, сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків було донараховано 349,87 грн., та рішення №648 від 08.10.2007р. про застосування фінансових санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків було донараховано 536435,04грн.

Відповідно до п. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом є календарний місяць.

При цьому в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід).

У разі несплати авансових платежів, відповідно до страхувальників застосовуються фінансові санкції, передбачені пунктом 7 частини 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 50 відсотків сум несплачених або своєчасно не сплачених таких авансових платежів.

Судом встановлено, що з загальної суми виплат працівникам, заробітна плата на суму 6 233 397,32 грн виплачувалась після закінчення поточного - базового місяця нарахування заробітної плати за такий поточний – базовий місяць, тобто зі значним запізненням. В іншій частині заробітна плата на суму 165197,90 грн., було виплачено в місяць її нарахування, тобто авансом. Сума авансових платежів страхових внесків не перерахована під час виплати такої заробітної плати склала 33633,00 грн., штраф за їх несплату в розмірі 50% становив 16816,50 грн.

Отже, згідно наведеного вище, страхувальник зобов’язаний сплачувати авансові платежі виключно в разі, якщо до закінчення базового періоду нарахування таких страхових внесків він виплачує працівникам заробітну плату, тобто фактично аванс.

Якщо заробітна плата виплачується після закінчення базового місяця її нарахування, але до 20 числа наступного за базовим місяця, то нараховані за такий базовий місяць внески повинні сплачуватись одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу).

Таким чином суд прийшов висновку, що відповідачем в порушення п. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було безпідставно застосовано до позивача штрафні санкції за несплату авансових платежів страхових внесків на 514585,37 грн.

Крім того судом встановлено, що згідно до Положення про надання соціальної допомоги непрацюючим пенсіонерам ДКП «Тролейбусне управління», зі змінами та доповненнями, та відповідно до списків непрацюючих пенсіонерів станом на 01.01.2007р. та на 01.01.2006р., в перевіряємому періоді відповідачем було виплачено безповоротної соціальної допомоги непрацюючим пенсіонерам на суму 13165,90 грн. Штраф 50% за не сплату авансових платежів страхових внесків на такі виплати було донараховано на суму 2138,83 грн. Факт виплати такої соціальної допомоги підтверджується відомостями по виплаті, прізвища отримувачів допомоги в яких співпадають з прізвищами непрацюючих пенсіонерів в наведених вище списках.

Відповідно до п. 1 ст. 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески до солідарної системи нараховуються для роботодавця - на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці". Відповідно до п.п.3.32 п. 3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Держкомстатом України від 13.01.2004 №5, суми матеріальної та благодійної допомоги, виплачені особам, які не перебувають у трудових відносинах з підприємством не належать до фонду оплати праці.

Таким чином, суд прийшов висновку, що відповідачем в порушення п. 1 ст. 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» безпідставно було застосовано до позивача штрафні санкції на загальну суму 2138,83 грн за несплату авансових платежів з виплат допомоги непрацюючим пенсіонерам, що не належать до фонду оплати праці відповідно до п.п.3.32 п. 3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Держкомстатом України від 13.01.2004 №5.

Судом встановлено, що відповідачем протягом періоду, що перевірявся, було виплачено допомоги по догляду за дітьми до 3 х років на загальну суму 16906,40 грн. Факт виплати такої допомоги підтверджується відомостями по виплаті, прізвища отримувачів допомоги в яких співпадають з прізвищами осіб, наведених в акті передачі особових справ управлінню праці та соціального захисту населення Сумської міської ради для продовження виплати одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по огляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку від КП «Електроавтотранс», які знаходяться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років №98/2 від 30.01.07р.

Водночас, п. 1.4 Акту перевірки встановлено, що обчислення належних до сплати сум страхових внесків за осіб, що отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, страхувальником здійснено в повному обсязі. Помилка в розрахунках за вересень 2006р. на 8,75 грн, за жовтень 2006р. на 40,78 грн, самостійно виправлена шляхом донарахування страхувальником у розрахунку за листопад 2006 року.

Відповідно до п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за деякі категорії застрахованих осіб» №1092 від 25.08.2004р., в редакції, що діяла на момент здійснення виплат допомоги по догляду за дітьми до 3 х років, страхувальники сплачують страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів після його закінчення. Отже, наведеним вище порядком не передбачено обов’язковості сплати авансових платежів страхових внесків з зазначених виплат.

Таким чином, суд прийшов висновку, що відповідачем в порушення п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за деякі категорії застрахованих осіб» №1092 від 25.08.2004р. та частини 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було безпідставно застосовано штрафні санкції за несплату авансових платежів з сум страхових внесків з виплат допомоги по догляду за дитиною до 3-х років на суму 2688,12 грн.

Судом встановлено, що підприємством виплачувалась допомога при народженні дитини згідно витягів з протоколів по соціальному страхуванню №48 від 01.12.2005р. та №31 від 19.07.2006р. на суму 1297,00 грн. Відповідно до п. 3.2 та 3.4 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Держкомстатом України від 13.01.2004 №5, допомога при народженні дитини, що здійснюються за рахунок коштів фондів державного соціального страхування або за рахунок коштів підприємства, установлені колективним договором працівникам, на народження дитини, не є складовою фонду оплати праці.

Отже, відповідачем було в порушення частини 1 ст. 19 та частини 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» безпідставно було застосовано штрафні санкції за несплату авансових платежів страхових внесків на виплати допомоги при народженні дитини на суму 206,22 грн.

Крім того, судом встановлено, що під час перевірки позивача, відповідачем було досліджено та використано документи, що надані позивачем, як докази по справі, а саме: документи на право отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, документи на видачу матеріальної допомоги, касові та банківські документів за 2006-2007 роки, відомості по нарахуванню заробітної плати, касові книги, накази по особовому складу. Зазначений факт відображено в акті перевірки абз. 1 стор. 2 акту перевірки. При цьому, жодних претензій до складу, форми та порядку заповнення наведених документів як під час перевірки, так і в самому акті перевірки відповідачем зазначено не було.

Відповідно до ст. 61 Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

При цьому, згідно ст. 8 Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Судом встановлено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків за період з 01.06.2006р. по 01.09.2007р., у тому числі донарахованих страхувальниками територіальним органам Пенсійного фонду, було накладено штраф залежно від строку затримки платежу, згідно п. 2 р. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішеннями Управління пенсійного фонду України в Зарічному районі КП СМР «Електроавтотранс» було вже притягнуто до відповідальності, а саме:

№535 від 14.06.2006р. за травень 06р.,

№878 від 19.09.2006р. за червень 06р.,

№738 від 16.08.06р. та №1091 від 20.11.2006р за липень 2007р.,.

№1163 від 13.12.2006р. за серпень 2006р.,

№ 7 від 11.01.2007р. № 93 від 15.02.2007р. за вересень 2006р.,

№198 від 13.03.2007 р. за жовтень 06р, листопад 06р, Грудень 06р.,

№316 від 23.04.07р. за січень 07р.,

№386 від 22.05.2007р. за лютий 2007р.,

№456 від 25.06.2007р. за березень 2007р., квітень 2007р.,

№517 від 30.07.2007р. за травень 2007р.,

№792 від 09.11.2007р.

Отже, враховуючи, що норми Конституції України є нормами прямої дії, то застосування відповідачем штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків на суму 519618,54 грн., згідно п 7 р. 9 ст. 106 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до страхових платежів за несплату яких вже була застосована штрафна санкція, згідно абз 2 п. 9 ст. 106 цього ж закону, є такою, що вчинена в порушення ст. 8 та ст. 61 Конституції України.

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особами, що підлягають страхуванню є, зокрема, громадяни, які виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно із частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Характерною ознакою послуг є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача, синхронність надання й одержання, неможливість зберегти, споживчість послуги при її наданні.

Предметом підрядних відносин може бути як створювана річ, так і обробка, переробка, ремонт вже існуючої речі.

Таким чином, у разі, якщо суми винагород виплачуються особам за надання послуг за договорами цивільно-правового характеру, внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не нараховуються та не сплачуються.

Судом встановлено, що зазначені винагороди виплачувались за послуги по перевірці виконавчої документації ремонтно-будівельних робіт відповідності їх вимогам ДБН згідно договору №2613 від 01.09.2005р.

Винагорода по зазначеному договору за своєю правою природою відповідає визначенню поняття послуги, так як не має результату майнового характеру та не може бути відділена від одержувача. Враховуючи, що предметом договору №2613 від 01.09.2005р. є послуги, а не роботи, тож винагорода, за зазначеним договором не підлягає загальнообов’язковому державному пенсійному страхуванню.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що штрафні санкції застосовані управлінням Пенсійного фонду України в Зарічному районі на суму 9069,36 грн. за приховування (заниження) страхувальником суми виплат за угодами з надання послуг згідно договору №2613 від 01.09.2005р., а також штраф у розмірі всієї суми прихованої (заниженої) суми виплат, є такими, що прийняті в порушення п. 1 ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 87, 94, 98 КАС України судові витрати по справі в розмірі 3 грн. 40 коп. підлягають стягненню з державного бюджету на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати протиправними та нечинними рішення Управління пенсійного фонду України в Зарічному районі: №646 від 18.10.2007 р. про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески на суму 9 069 грн. 36 коп.; №647 від 08.10.2007 р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду або страхувальником, сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків на суму 349 грн. 87 коп.; №648 від 08.10.2007 р. про застосування фінансових санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків на суму 536 435 грн. 04 коп. в частині застосування фінансових санкцій на суму 519 618 грн. 54 коп.

3.          Стягнути з державного бюджету м. Суми (р/р 0002 в УДК в Сумській області, МФО 837013, код ЗКПО 23636315, код 22090200, символ 095) на користь Комунального підприємства Сумської міської ради «Електроавтотранс» (40000, м. Суми, вул. Харківська, 113, код 03328540) 3 грн. 40 коп. витрат по сплаті державного мита

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя            О.В. КОВАЛЕНКО