ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 березня 2008 р.

№ 2-29/3058-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюка М.В.,

Воліка І.М.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія "Українські прогресивні технології" на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 23 травня 2007 року у справі № 2-29/3058-2007 Господарського суду Автономної Республіки Крим за позовом Закритого акціонерного товариства "Кримкурортбуд", м. Сімферополь, до: 1) Виконавчого комітету Ялтинської міської ради, м. Ялта, 2) Комунального підприємства "Ялтинське бюро технічної інвентаризації", м. Ялта, про визнання права власності,

встановив:

У лютому 2007 року позивач – Закрите акціонерне товариство "Кримкурортбуд" пред'явив у господарському суді позов до відповідачів: Виконавчого комітету Ялтинської міської ради та Комунального підприємства "Ялтинське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності.

Вказував, що йому на праві власності, належить майно будівельного комплексу профспілок Криму, в тому числі спірний об'єкт нерухомості –централізовані майстерні, які розташовані під № 13 по вул. Червоних партизан в м. Ялті, що підтверджується актом приймання-передачі від 20.12.1991 року, оформленим між Радою Федерації Незалежних Профспілок Криму і Будівельним трестом "Кримкурортбуд".

Посилаючись на відмову Ялтинського бюро технічної інвентаризації в оформлені та реєстрації права власності ЗАТ "Кримкурортбуд" на спірний об'єкт нерухомості, який розташований під № 13 по вул. Червоних партизан в м. Ялті на земельній ділянці площею 2 689 м.кв., та на ту обставину, що Виконавчим комітетом Ялтинської міської ради не надано жодного зауваження відносно документів, які підтверджують право власності ЗАТ "Кримкурортбуд", позивач просив визнати за ним право власності на вказаний об'єкт та спонукати Комунальне підприємство бюро технічної інвентаризації м. Ялта провести державну реєстрацію права власності на вказану нерухомість.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 2 квітня 2007 року (суддя Башилашвілі О.І.) позов задоволено.

Постановлено визнати право власності ЗАТ "Кримкурортбуд" на об'єкт нерухомості –виробничу базу, яка розташована під № 13 по вул. Червоних партизан в м. Ялті на земельній ділянці загальною площею 2 689 м. кв.

Постановлено зобов'язати Комунальне підприємство бюро технічної інвентаризації м. Ялта провести державну реєстрацію права власності ЗАТ "Кримкурортбуд" на об'єкт нерухомості –виробничу базу, яка розташована під № 13 по вул. Червоних партизан в м. Ялті на земельній ділянці загальною площею 2 689 м. кв.

Рішення мотивоване посиланнями на ту обставину, що право власності на спірний об'єкт нерухомості –виробничу базу під № 13 по вул. Красних партизан в м. Ялті, перейшло від Ради ФНПК до будівельного тресту "Кримкурортбуд" з моменту підписання акту прийому-передачі від 20.12.1991 року.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 23 травня 2007 року (колегія суддів у складі: Латиніна О.А. –головуючий, Заплава Л.М., Ткаченка М.І.,) рішення суду залишено без змін з тих же підстав.

Постановою Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2007 року (колегія суддів у складі: Воліка І.М., Михайлюка М.В., Дунаєвської Н.Г.) постанову залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 21 лютого 2008 року (колегія суддів у складі: Барбари В.П., Гуля В.С., Черногуза Ф.Ф.) відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України.

У жовтні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія "Українські прогресивні технології" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 23 травня 2007 року.

Посилаючись на ту обставину, що за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 17 жовтня 2005 року він є власником будівлі, розташованої на земельній ділянці площею 1099,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, вул. Червоних партизан, 9-а, а тому прийняте у даній справі рішення, якими визнано право власності ЗАТ "Кримкурортбуд" на об'єкт нерухомості –виробничу базу, яка розташована за адресою: м. Ялта, вул. Червоних партизан, 13 на земельній ділянці загальною площею 2 689 м. кв. стосується його прав та охоронюваних законом інтересів, просив скасувати судові рішення у даній справі та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 03 жовтня 2007 року (колегія суддів у складі: Михайлюка М.В., Рибака В.В., Дунаєвської Н.Г.) відмовлено в прийнятті касаційної скарги.

Ухвала мотивована посиланнями на ту обставину, що скаржником, в порушення ст. 107 ГПК України, не доведено, що оскаржуване рішення Автономної Республіки Крим від 2 квітня 2007 року стосується його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки він не був учасником правовідносин, які виникли на підставі постановлених Верховною Радою Кримської СРСР державних актів з питань власності на території Республіки і Президією Ради Федерації “Про профспілкову власність в Криму”.

19 лютого 2008 року до Вищого господарського суду України повторно надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія "Українські прогресивні технології", особи, яку не було залучено до участі у справі, на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 23 травня 2007 року у справі № 2-29/3058-2007.

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія "Українські прогресивні технології" касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає відмові в прийнятті, з наступних підстав.

Згідно ст. 107 ГПК України, сторони у справі мають право подати касаційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, що набрало законної сили, та постанову апеляційного суду. Касаційну скаргу мають право подати також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов'язків.

Обгрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник посилається на те, що внаслідок визнання за ЗАТ "Кримкурортбуд" права власності на будівлі, що розташовані під № 13 по вул. Червоних партизан в м. Ялті, порушені його права власника на будівлі, розташовані під № 9-А по вул. Червоних партизан в м. Ялті.

Будь-яких інших обставин, що свідчать про те, що оскаржувані у справі рішення стосуються його прав та охоронюваних законом інтересів, скаржником не зазначено.

Посилання скарги на порушення права користування земельною ділянкою не стосуються предмету даного спору і не можуть вважатися такими, що підтверджують доводи скарги про те, що постановлені у справі рішення стосуються його прав та охоронюваних законом інтересів.

Твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія "Українські прогресивні технології" щодо незалучення його до участі в справі та про порушення судом норм процесуального права, не є підтвердженням того, що прийняті у справі рішення зачіпають законні права та обов’язки скаржника, тому їх слід залишити поза увагою.

Скаржником заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку для подання касаційної скарги.

Відповідно до ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга (подання) може бути подана (внесено) протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Згідно до частини 1 статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов’язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Оскільки скаржником не доведено, що оскаржуване рішення та постанова стосуються його прав і обов’язків, тому клопотання про відновлення процесуального строку, встановленого для подання касаційної скарги, слід залишити без розгляду.

Крім того, чинним господарсько-процесуальним законодавством не передбачено повторний перегляд в касаційному порядку рішень місцевого господарського суду та постанов апеляційного суду, якщо за результатами розгляду касаційної скарги вже було прийнято відповідну постанову.

Зважаючи на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, скарга не дає підстав для перегляду постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 23 травня 2007 року в касаційному порядку і підлягає відмові в прийнятті.

Керуючись ст. ст. 53, 86, 107, 110, 111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія "Українські прогресивні технології" у прийнятті касаційної скарги на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 23 травня 2007 року у справі № 2-29/3058-2007.

Судді:                                                                        Дунаєвська Н.Г.

Михайлюк М.В.

Волік І.М.