суд    Чернігівської  області
м.Чернігів,пр.Миру,20
РІШЕННЯ

27.03.08.                                                                                       Справа  № 15/68.

Позивач- Суб”єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1,АДРЕСА_1.

До
відповідача -Чернігівської
міської ради, м. Чернігів, вул. Магістрацька, 7.

Про
визнання права та зобов”язання вчинити певні дії.

Суддя
Федоренко Ю.В.

Представники  сторін:

Від
позивача -ОСОБА_2., дов. від 01.02.08.

Від
відповідача -Прокопович Т.Г., дов. від 05.02.08.

С У Т Ь   С П О Р У:

Рішення
прийняте після перерви, оголошеної судом на підставі ст..77 ГПК України.

Заявлено
позов про  визнання за позивачем права на
поновлення договору оренди земельної ділянки площею 0,0341 га в м. Чернігові,
пров. О.Невського, 3 а для обслуговування пункту поточного ремонту автомобілів
на той же строк та на тих же умовах, та про спонукання відповідача прийняти
рішення на поновлення договору оренди вказаної земельної ділянки.

Позов
мотивовано  закінченням строку договору
оренди землі, переважним правом позивача на поновлення договору, користуванням
земельною ділянкою позивачем після закінчення строку дії договору, відсутністю
письмових заперечень орендодавця.

Після
порушення провадження у справі позивачем подано клопотання від 25.02.08 про
збільшення позовних вимог в якій ставиться питання про скасування рішення
Чернігівської міської ради ( 24 сесія 5 скликання ) в частині встановлення умов
використання земельної ділянки „ без підготовки до фарбування та фарбування автомобілів”.
Вказані позовні вимоги додатково обґрунтовуються односторонньою зміною
відповідачем умов договору, що є порушенням ч.2 ст.33 Закону України „Про
оренду землі”.

Статтею
22 ГПК України позивачу надано право до прийняття рішення змінити підставу або
предмет позову.

За
судовою практикою зміна  предмету  позову
означає  зміну  матеріально-правової вимоги  до позивача. Зміна підстави позову означає
зміну обставин, якими  позивач  обгрунтовує
свою вимогу до відповідача. Одночасна зміна   і
предмету,   і  підстав
позову  не  допускається.
Під збільшенням  розміру  позовних вимог слід розуміти збільшення суми
позову  за  тією
ж  вимогою,  яку було заявлено у позовній заяві.{  Абзац
другий  підпункту  3.7 роз»яснення президії Вищого арбітражного
суду України від 18.09.97 № 02-5/289 із
змінами,  внесеними згідно з
Рекомендаціями  Президії  Вищого
господарського  суду  N 04-5/103 ).

Отже,
клопотанням від 25.02.08  про часткове
скасування рішення відповідача  позивач
змінив як предмет позову так і підставу позову, оскільки змінено матеріально
правову вимогу і вказану вимогу позивач обґрунтовує односторонньою зміною
відповідачем умов договору оренди., що суперечить вимогам закону, а тому
вказані позовні вимоги не підлягають розгляду в межах даної справи.

В
зв”язку з цим суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися з
відповідним позовом до суду в загальному порядку.

Відповідач
позов не визнав посилаючись на прийняте рішення Чернігівської міської ради від
04.02.08 про продовження строку короткострокової оренди спірної земельної
ділянки.

Дослідивши
матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін суд встановив
наступне.

12.09.02
між Чернігівською міською радою та ПП ОСОБА_1. укладено договір оренди
земельної ділянки за яким останній отримав у оренду земельну ділянку площею
0,0341 га по пр. О.Невського, 3 а у м. Чернігові для обслуговування пункту
поточного ремонту автомобілів. Договір укладено строком на п”ять років. В
договорі сторони погодили, що орендар ( ПП ОСОБА_1. ) має переважне право за
рівних інших умов на поновлення договору оренди. Договір зареєстровано у
Чернігівській міській раді про що вчинено запис у книзі державної реєстрації
договорів 12.09.02 за № 1788.

27.08.07
позивач звернувся з заявою до міського голови про продовження дії договору
оренди № 1788 терміном на 49 років.

Пунктом
236 рішення двадцять четвертої сесії п”ятого скликання Чернігівської міської
ради від 04.02.08 вирішено у зв”язку з закінченням строку дії договору оренди
земельної ділянки, враховуючи багаточисельні скарги громадян та пропозиції
постійної комісії міської ради з питань архітектури, будівництва та
регулювання  земельних відносин, ОСОБА_1
продовжити строк короткострокової оренди земельною ділянкою, строком на 5
років, площею 0,0341 га по провулку Невського, 3 а для експлуатації пункту
поточного ремонту без підготовки до фарбування та фарбування автомобілів.

Відповідно
до ст.33 Закону України „Про оренду землі” після закінчення строку, на який
було укладено договір оренди землі,
орендар,  який  належно
виконував обов'язки відповідно до умов договору,  має
за  інших  рівних
умов  переважне  право
на поновлення договору. У разі
поновлення  договору оренди землі
на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі  якщо
орендар   продовжує   користуватися   земельною ділянкою   після
закінчення   строку   договору
оренди,  то  за відсутності  письмових
заперечень  орендодавця  протягом
одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню
на той самий строк і  на  тих
самих  умовах,  які
були  передбачені договором.
Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Частина
3 ст.33 Закону України „Про оренду землі” містить імперативну норму про
поновлення договору оренди після закінчення його строку при наявності таких
умов: продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку
оренди та відсутність письмового заперечення орендодавця протягом одного місяця
після закінчення строку договору оренди

З
наданих суду доказів вбачається, що строк дії договору оренди закінчився
12.09.07, після закінчення строку дії договору позивач продовжує користуватись
земельною ділянкою, що не заперечується і відповідачем, протягом одного місяця
після закінчення строку дії договору орендодавець не направив орендарю
письмових заперечень у формі листа-повідомлення.

Отже,
договір оренди земельної ділянки є поновленим
на той самий строк і  на  тих
самих  умовах,  які
були  передбачені договором від
12.09.02.

Право
позивача на поновлення строку дії договору встановлено як Законом України „Про
оренду землі” так і договором між сторонами і суду не надано доказів про
порушення відповідачем цього права, що є підставою для відмови у цій частині
позову.

Порушені
права землекористувачів підлягають захисту способами, передбаченими ст. 152
Земельного кодексу України, а саме шляхом: визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій,
що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди
недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших,
передбачених законом, способів.

Оскільки
вирішення питання про передачу землі у користування є виключним правом ради як
суб”єкта права власності на землю і чинним законодавством не передбачено такого
способу захисту порушеного права землекористувача як спонукання до прийняття
рішення про поновлення договору оренди землі, в задоволенні позову у цій
частині слід відмовити.

На
підставі викладеного у позові слід відмовити повністю.

Керуючись  ст..44, 49, 82-85,  Господарського процесуального кодексу України
, суд

В
И Р І Ш И В:

У
позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                                            Ю.В.Федоренко

27.03.08