КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2008                                                                                           № 02-03/89

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової Л.Г.

суддів:           Коротун О.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Семеній М.В. – представник за дов. № 74-6-01059 від 25.03.2008

від відповідача1 -Чернін Я.О. – представник за дов. № 03/08 від 31.03.2008;

від відповідача 2 Чернін Я.О. – представник за дов. № 02/-01 від 29.01.2008;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області

на рішення Господарського суду м.Києва від 01.02.2008

у справі № 02-03/89

за позовом                               Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області

до                                                   Приватне підприємство "Апстрім-Експрес"

Асоціація "Полісся" об"єднань, підприємств, організацій, кооперативівта установ Чернігівської області

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання звіту таким, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів

Суть ухвали і апеляційної скарги:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області (далі – позивач) у січні 2008 року звернулося до господарського суду Чернігівської області з позовом до Приватного підприємства „Апстрім – Експрес”(далі – відповідач 1) та Асоціації „Полісся” об’єднань, підприємств, організацій, кооперативів та установ Чернігівської області (далі – відповідач 2) про визнання звіту про незалежну оцінку 30,47% частки в асоціації „Полісся” об’єднань, підприємств, організацій, кооперативів та установ Чернігівської області, виконаний Приватним підприємством „Апстрім – Експерт” станом на 30.06.2007 таким, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та не може бути використаний; зобов’язання Асоціації „Полісся” об’єднань, підприємств, організацій, кооперативів та установ Чернігівської області забезпечити проведення незалежної оцінки 30,47% частки регіонального відділення ФДМ по Чернігівській області в майні асоціації „Полісся”.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 01.02.2008 № 02-03/89 в прийнятті позовної заяви відмовлено на підставі п. 1 ст. 62 ГПК України.

Ухвала мотивована тим, що звіт про незалежну оцінку 30,47% частки не відноситься до актів, оскарження яких здійснюється в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України. А тому з урахуванням вищезазначеного суд першої інстанції дійшов висновку, що заява позивача про визнання звіту про незалежну оцінку 30,47% частки в Асоціації „Полісся” об’єднань, підприємств організацій, кооперативів та установ Чернігівської області, виконаний приватним підприємством „Апстрім-Експерт” станом на 30.06.2007 таким, що не відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та не може бути використаний, а також зобов’язання Асоціації „Полісся” об’єднань, підприємств, організацій, кооперативів та установ Чернігівської області забезпечити проведення незалежної оцінки 30,47% частки Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області в майні Асоціації „Полісся” не підлягає розгляду в господарських судах.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою господарського суду Чернігівської області, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Чернігівської області від 01.02.2008, а позовні матеріали направити до господарського суду Чернігівської області для розгляду по суті.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2008 (№ 02-03/89), скарга прийнята до розгляду та порушено апеляційне провадження.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Заявник вказує, що господарський суд першої інстанції прийняв ухвалу із порушенням норм процесуального права, оскільки визначені позивачем у позовній заяві відповідачі та спосіб захисту порушеного права відповідають нормам статей 1, 2 ГПК України та статті 15 ЦК України.

Крім того, заявник зазначає, що Вищій господарський суд України, узагальнивши в 2007 році практику застосування деяких норм процесуального права, довів до відома всіх господарських судів України, що саме цими судами мають розглядатися аналогічні справи.

У відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні представник відповідачів заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити ухвалу господарського суду Чернігівської області від 01.02.2008 № 02-3/89 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданої позовної заяви, позивач заявляє дві позовні вимоги, а саме: 1) про визнання звіту про незалежну оцінку 30,47% частки в Асоціації „Полісся” об’єднань, підприємств, організацій, кооперативів та установ Чернігівської області, виконаний приватним підприємством „Апстрім –Експерт” станом на 30.06.2007 таким, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, неякісним та таким, що не може бути використаний; 2) про зобов’язання Асоціації „Полісся” об’єднань, підприємств, організацій кооперативів та установ Чернігівської області забезпечити проведення незалежної оцінки 30,47% частки регіонального відділення ФДМ України по Чернігівській області в майні асоціації „Полісся” (зобов’язання вчинення дій).

ГПК України не передбачає можливості об’єднання в одне провадження вимог, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Тому в разі подання позову, в якому такі вимоги об’єднано, господарський суд першої інстанції повинен приймати позовну заяву в частині вимог, що підлягають розглядові господарськими судами, а в іншій частині вимог з посиланням на пункт 1 частини першої статті 62 ГПК України – відмовляти у прийнятті позовної заяви. Якщо у розгляді справи встановлюється, що провадження у відповідній частині порушено помилково, господарський суд першої інстанції припиняє провадження у справі в цій частині згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 ГПК України.

З огляду на викладене Київський апеляційний господарській суд дійшов до висновку, що ухвала підлягає скасуванню, а позовна заява разом з доданими до неї матеріалами - направленню до суду першої інстанції для розгляду по суті, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав (в тому числі – зобов’язання вчинення дій), за винятком спорів, зазначених в абзацах другому – шостому пункту 1 частини першої цієї статті. При цьому спори, пов’язані з оцінкою майна, майнових прав до числа таких винятків не віднесено.

Крім того, предметом однієї із позовних вимог позивача є визнання юридичного факту – встановлення невідповідності звіту про оцінку майна 30,47% частки, виконаного відповідачем 1, вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна.

Господарським судам підвідомчі на загальних підставах справи щодо встановлення юридичних фактів, що мають для сторін юридичне значення (аналогічна позиція міститься в рекомендації президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 № 04-5/120). Відповідно до п 2. вищевказаної рекомендації з огляду на приписи частини 3 ст. 22 Закону України „Про судоустрій України” згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та вимоги ст. 1, 41, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. Крім того, п. 5.3 Рекомендації президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 № 04-5/120 зазначає, що справи за участю господарюючих суб’єктів та суб’єктів владних повноважень, які не мають ознак справ адміністративної юрисдикції повинні розглядатися господарськими судами на загальних підставах. До таких справ належать усі справи у спорах про право, що виникають з відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 33 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” спори, пов’язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішують в судовому порядку. Господарським судам підвідомчі на загальних підставах зазначені спори, - за умови, коли сторонами у судовому процесі є підприємства чи організації у розумінні ст. 1 ГПК України, і вирішуються такі спори за правилами названого кодексу (аналогічна позиція міститься в ч. 4, 5 п. 28 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.08.2007 № 01-8/675).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до п.п. 1, 15 Тимчасового положення „Про Фонд державного майна України”, затвердженого постановою Верховної Ради України від 07.07.1992 Фонд державного майна України є державним органом, який здійснює державну політику в сфері приватизації державного майна, виступає орендодавцем майнових комплексів, що є загальнодержавною власністю. Фонд, його регіональні відділення і представництва є юридичними особами, мають самостійні баланси, розрахункові та інші рахунки в установах банків, печатки із зображенням Державного герба України і своїм найменуванням.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта стосовно того, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, зокрема, п. 1 ст. 62 ГПК України.

Згідно з п. 1 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо, спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Отже, суд першої інстанції, з огляду на предмет позовних вимог, дійшов помилкового висновку про те, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

На підставі пункту 4 ст. 104 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Чернігівської області від 01.02.2008 № 02-03/89 підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права (п. 1 ст. 62 ГПК України), оскільки таке порушення призвело до поставлення необґрунтованої ухвали.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Чернігівської області від 01.02.2008 – скасуванню згідно з п. 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України з направленням позовних матеріалів до господарського суду Чернігівської області для розгляду її по суті в порядку ст. 106 ГПК України.

В силу приписів ч. 4 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією, зокрема, ухвали про відмову в прийнятті позовної заяви, матеріали передаються на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Ухвалу господарського суду Чернігівської області від 01.02.2008 №02-03/89 скасувати.

2.          Матеріали позовної заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області (повернуті згідно ухвали за № 02-03/89) передати на розгляд до господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Коротун О.М.

09.04.08 (відправлено)