СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2008 р.
Справа № 11/230

Господарський
суд Чернівецької області у складі головуючого судді Бутирського А.А.,
при секретарі Козмуляку М.Д., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
Державної податкової інспекції у Кельменецькому районі Чернівецької
області

до
приватного підприємця ОСОБА_1смт.Кельменці Чернівецької області

про
стягнення 1525,50 грн.

Представники:

Від
позивача -Потерейко Р.В. -гол. держ. под. інспектор (довіреність від
07.03.2008 року)

Від
відповідача -не з'явився

Розпорядженням голови господарського суду
Чернівецької області від 13.02.2008 року справу передано до провадження судді
Бутирського А.А.

СУТЬ
СПОРУ: Державна
податкова інспекція у Кельменецькому районі Чернівецької області звернулась з
позовом до приватного підприємця ОСОБА_1смт.Кельменці Чернівецької області про
стягнення 1525,50 грн. штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері
застосування реєстраторів розрахункових операцій згідно рішення про
застосування фінансових санкцій № /034 від 26.02.2007 року.

Відповідач
не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні та
представлення відзиву, хоча і був повідомлений про час і місце слухання справи
належним чином. При цьому неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по
суті.

Ухвалою
суду від 11.03.2008 року розгляд справи відкладався на 31.03.2008 року у
зв'язку з неявкою представника відповідача.

Розглянувши
подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні правовідносини, заслухавши пояснення
представника позивача сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
зареєстрований як приватний підприємець 26.11.1997 року.

06.02.2007
року позивачем проведено перевірку приватного підприємця ОСОБА_1. щодо контролю
за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкого та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності, якою виявлено порушення вимог статей 3 і
8 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. із змінами і
доповненнями (далі -Закон), яке полягало в:

- не проведенні через РРО розрахункової
операції при реалізації товару,

- невидачі розрахункового документу
встановленої форми споживачу,

- невідповідності готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО в
сумі 135,10 грн.,

- не роздрукуванні фіскального звітного
чеку за 20.11.2006 р., 10.12.2006р., 22.12.2006р. та 16.01.2007р.,

- незбереженні протягом 3 років
контрольних стрічок,

- використання незареєстрованої книги
обліку розрахункових операцій.

За
результатами перевірки складено акт перевірки від 06.02.2007 року №
24000834/2303/809, від підпису якого відповідач відмовився, що зафіксовано в
акті відмови від підпису №69.

На
підставі вказаного акту винесено рішення № /0-34 від 22.02.2007 року
про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1525,50 грн., яке
отримано відповідачем 26.02.2007 року.

Постановою
господарського суду у справі № 9/237 відмовлено ПП ОСОБА_1. у задоволенні
позову про скасування акту перевірки від 06.02.2007 року № 24000834/2303/809 та
рішення № /0-34 від 22.02.2007 року про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, а відтак на момент вирішення спору дане рішення є чинним
та виконане не було.

Статтею
17 Закону передбачено, що за порушення Закону до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за
рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються
фінансові санкції таких розмірах:

1)          у п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі
проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів
(наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або
проведення її без використання розрахункової книжки;

2)          двадцять неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку
або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій;

3)          десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у разі невиконання друку контрольної стрічки або її
незберігання протягом встановленого терміну;

4)          п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори
розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування
найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

5)          десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у разі невиконання друку контрольної стрічки або її
незберігання протягом встановленого терміну;

6)          п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори
розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування
найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

7)           десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у разі порушення встановленого у пункті 1 статті 9 порядку
проведення розрахунків через каси підприємств, установ і організацій, в яких ці
операції повинні проводитися з оформленням прибуткових і видаткових касових
ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у
встановленому порядку, або у разі порушення порядку оформлення розрахункових і
звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних документів на
залізничному (крім приміського) та авіаційному транспорті;

8)          ста неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у разі застосування при здійсненні розрахункових операцій
реєстратора розрахункових операцій, в конструкцію чи програмне забезпечення
якого внесені зміни, не передбачені конструкторсько-технологічною та програмною
документацією виробника.

Згідно
статті 22 Закону у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність.

Відповідно
до статті 25 Закону суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17 - 24
цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до
Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами
державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових
санкцій.

Таким
чином, у відповідача, який отримав вищезазначені рішенні про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, і який у встановлений законом строк не сплатив
дані фінансові санкції, виникла заборгованість із сплати штрафних санкцій у
сумі 1525,50 грн.

Судові
витрати, у частині державного мита, покласти на відповідача, з вини якого спір
безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись
статтями 159, 160, 161, 162, 163, 167, пунктами 3, 6 Прикінцевих та перехідних
положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1АДРЕСА_1(код НОМЕР_1):

- у
дохід відповідного бюджету в особі Державної податкової інспекції у
Кельменецькому районі Чернівецької області смт. Кельменці вул.. бессарабська,
49 (код 21422931) -1525,50 грн.  штрафних санкцій;

- у
дохід державного бюджету 15,25 грн. державного мита.

3.          Відповідно до частини першої статті
185, частини першої-третьої, п'ятої статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити
в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в
апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення.

Заява
про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом десяти днів з дня
її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з дня складання у
повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанова
суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, встановлений цим кодексом, постанова набирає сили після
закінчення цього строку.

У
разі надання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                А.А. Бутирський