СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.08                                                                                 Справа № 6/24

Суддя Василенко Т.А., розглянувши матеріали за позовом

Акціонерного комерційного промислово –інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство Промінвестбанк) в особі філії “Відділення Промінвестбанку в м. Антрацит Луганської області, м. Антрацит Луганської області

до Фермерського господарства “Донбас”, с. Д’якове Луганської області

про звернення стягнення на заставлене майно

за участю представників сторін:

від позивача –Белоглазова С.А. , дов. № 1501 від 28.04.06,

Сорокін А.О. , дов. №324 від 05.02.08;

від відповідача –Лямцев В.І. директор, паспорт серії ЕМ № 265138 від 05.08.99,

В судовому засіданні було 11.03.08. оголошено перерву до 20.03.08;

в с т а н о в и в

Суть спору: позивачем заявлена вимога про звернення стягнення на заставлене майно належне відповідачу за договорами застави № 31 і №32 від 31.01.07. та встановлення способу реалізації майна з наданням права позивачу продати предмет застави.

Згідно довідки Головного управління статистики у луганській області від 24.01.08 та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, належною назвою відповідача є «Фермерське господарство»«Донбас».

Представник відповідача –директор ФГ «Донбас»у судовому засіданні заявив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв’язку із відсутністю іншого представника - адвоката Ветрової І.І.

Представники позивача проти заявленого клопотання заперечували.

Суд розглянувши клопотання представника відповідача, відхиляє його як необґрунтоване, оскільки: по-перше, встановлений ст. 69 ГПК України строк для розгляду справи закінчується 21.01.08, а по-друге діючими нормами господарського процесуального кодексу не передбачена можливість відкладення розгляду справи у зв’язку із неможливістю явки одного із представників сторони.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву (здано до суду 21.02.08), за яким останній проти позову заперечує та зокрема зазначає, що оскільки кредитний договір діє до повного виконання то вимоги позивача про накладення стягнення на заставлене майно є необґрунтованими. Крім того умовами кредитного договору не передбачено подвійного покриття повернення кредиту. Так, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору.

З огляду на викладене відповідач просить у задоволені позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи та вислухавши представників сторін суд наступне.

Між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в особі керуючого філією “Відділення Промінвестбанку в м. Антрацит Луганської області" та СФГ «Донбас», як позивальником укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії від 31.01.2007р. №17 (далі –договір).

Згідно п.2.1. даного договору банком позичальнику надано кредит шляхом відкриття кредитної лінії у сумі 100 000 грн., з наступним графіком погашення –30 грудня 2007 року –50 000 грн. 00 коп.

Датою остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту визначено 30.01.2008р. (п.2.2. договору).

Згідно п.4.3.4 договору Банк має право вимагати від позичальника сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та плати за кредит, відсотків за неправомірне користування кредитом, неустойки, у випадках, коли позивальник не виконав у строк свої зобов’язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за надання кредиту, сплаті плати за кредит, інші обов’язки по сплаті грошових коштів, передбачених договором.

У зв’язку з невиконанням відповідачем зобов’язання по поверненню кредиту за ним утворився борг у сумі 95 000 грн. 00 коп. , заборгованість з відсотків за користування кредитом у сумі 833 грн. 87 коп., заборгованість зі сплати за управління у сумі 98 грн. 07 коп.

Позичальнику була направлена вимога (лист за № 03 від 05.01.2008р.) про дострокове повернення кредиту, яка залишена без задоволення.

Разом з цим, з метою забезпечення вимог Банку, що випливають з кредитного договору №17 від 31.01.07 між сторонами у справи було укладено договори застави сільськогосподарського інвентаря №31 та сільськогосподарської техніки №32.

Предметом застави згідно договору №31 від 31.01.07 є наступне майно, що належить відповідачу:

-          Сівалка зернова С-3-3,6 рік випуску 2003, інвентарний № 16;

-          Культиватор КСО-4,2, рік випуску 1993, інвентарний № 10;

-          Культиватор КРГ-3.8, рік випуску 1993, інвентарний № 11,

-          Культиватор УСМК-5,6, рік випуску 1994, інвентарний № 12;

-          Плуг ПЛН-5,35, рік випуску 2000, інвентарний № 13;

-          Борона БДТ-3, дискова, тяжка посилена, рік випуску 2003, інвентарний №13;

-          Жатка ЖВП-6, рік випуску 1994, інвентарний № 18;

-          Площеріз КПШ-5, рік випуску 2003, інвентарний № 17;

-          Косилка, рік випуску 1993, інвентарний № 19;

-          Жатка ЖРБ-2, рік випуску 1994, інвентарний № 20.

Предметом застави згідно договору №32 від 31.01.07 є наступне майно, що належить відповідачу:

-          Причіп тракторний, марка ОЗТП-9557, номерний знак 56-50, серія ШП, рік випуску 1989;

-          Причіп тракторний ПТС-4, номерний знак 63-09, серія ВЖ, рік випуску 2001;

-          Трактор колісний Т-150, реєстраційний № 00954 ЯА, марка Т-150, рік випуску 1993;

-          Трактор колісний МТЗ-80, реєстраційний номер 03552 ЯА, марка МТЗ-80, рік випуску 1993;

-          Трактор колісний МТЗ-82, реєстраційний № 01823 ЯА, марка МТЗ-82, рік випуску 1990.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивач та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з цим, правове регулювання правовідносин сторін здійснюється Цивільним

кодексом України, Законом України "Про заставу". Зокрема, ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором передбачений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, які належать йому згідно ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов’язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Предметом застави відповідно до ст. 576 Цивільного кодексу України може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Згідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов’язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов’язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв’язку із пред’явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється згідно ст. 590 Цивільного кодексу України за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 25 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

У статі 26 зазначеного закону передбачена можливість продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Відповідно до ст.ст. 43, 33 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів належного виконання зобов’язань за кредитним договором № 17 від 31.01.08 не надав та доводи позивача в цій частині не спростував.

В той же час, заперечення відповідача за відзивом, є необґрунтованими та суперечать наведеним вище нормам та матеріалам справи.

Виходячи з викладених підстав, оцінивши доводи позивача та відповідача, надані

докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з віднесенням судових витрат на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського

процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2.          Звернути стягнення на заставлене майно Фермерського господарства

«Донбас», с. Д’якове Антрацитівського району Луганської області, вул. Комсомольська, 69, для погашення боргу за кредитним договором № 17 від 31.01.07 на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне           товариство в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Антрацит Луганської           області», а саме:

-          Сівалку зернову С-3-3,6 рік випуску 2003, інвентарний № 16;

-          Культиватор КСО-4,2, рік випуску 1993, інвентарний № 10;

-          Культиватор КРГ-3.8, рік випуску 1993, інвентарний № 11,

-          Культиватор УСМК-5,6, рік випуску 1994, інвентарний № 12;

-          Плуг ПЛН-5,35, рік випуску 2000, інвентарний № 13;

-          Борону БДТ-3, дискову, тяжку посилену, рік випуску 2003, інвентарний №13;

-          Жатка ЖВП-6, рік випуску 1994, інвентарний № 18;

-          Площеріз КПШ-5, рік випуску 2003, інвентарний № 17;

-          Косилку, рік випуску 1993, інвентарний № 19;

-          Жатку ЖРБ-2, рік випуску 1994, інвентарний № 20;

-          Причіп тракторний, марка ОЗТП-9557, номерний знак 56-50, серія ШП, рік випуску 1989;

-          Причіп тракторний ПТС-4, номерний знак 63-09, серія ВЖ, рік випуску 2001;

-          Трактор колісний Т-150, реєстраційний № 00954 ЯА, марка Т-150, рік випуску 1993;

-          Трактор колісний МТЗ-80, реєстраційний номер 03552 ЯА, марка МТЗ-80, рік випуску 1993;

-          Трактор колісний МТЗ-82, реєстраційний № 01823 ЯА, марка МТЗ-82, рік випуску 1990.

Видати наказ позивачу.

3. Стягнути з Фермерського господарства «Донбас», с. Д’якове Антрацитівського району Луганської області, вул. Комсомольська, 69, код 20151735, на користь:

- Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Антрацит Луганської області», м. Антрацит Луганської області, вул. Ростовська, 15 «а», код 09304339, витрати зі сплати державного мита у сумі 959 грн. 32 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп. , видати наказ позивачу.

4. Встановити спосіб реалізації заставленого майна за договорами застави №№ 31, 32 від 31.01.07 відповідно до процедури, передбаченої п.2 ч.1 ст.26 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” з наданням права Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку (закритому акціонерному товариству) в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Антрацит Луганської області», м. Антрацит Луганської області, вул. Ростовська, 15 «а», код 09304339 продати предмет застави.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення: 21.03.2008р.

Суддя

Т.А.Василенко

Помічник судді          Т.В.Шкуть