ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.05.08р.

Справа № 25/122-08

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіапідприємство "Нива",

с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика", м. Кривий Ріг

про визнання недійсними договорів та зобов'язання повернути майно

Суддя Чередко А.Є.

Представники:

від позивача: Сакало П.А. дов. № 76 від 27.09.07р.

від відповідача-1: Ямковий В.І. - дов. № б/н від 10.12.07р.

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 29.03.2004р. повітряного судна Як-18Т (заводський № 5), від 29.03.2004р. повітряного судна Як-18Т (заводський № 6), від 29.03.2004р. повітряного судна Як-18Т (заводський № 3), від 29.03.2004р. повітряного судна Мі-2 (заводський № 546606030), від 29.03.2004р. повітряного судна Мі-2 (заводський № 546708060), укладених між ТОВ "Авіапідприємство "Нива" та ТОВ "Балтика"; зобов'язання відповідача-2 повернути відповідачу-1 повітряне судно Як-18Т (заводський № 5), повітряне судно Як-18Т (заводський № 6), повітряне судно Як-18Т (заводський № 3), повітряне судно Мі-2 (заводський № 546606030), повітряне судно Мі-2 (заводський № 546708060).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем-1 було відчужено за спірними договорами повітняні судна без попереднього погодження з позивачем, що є порушенням ч. 5 п. 2 ст. 27 Закону України „Про приватизацію державного майна”, ч. 2 п. 3 ст. 23 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємства (малу приватизацію)” та підставою для визнання спірних договорів недійсними в силу ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Відповідач-1 проти позову заперечує з тих підстав, що Закон України „Про приватизацію державного майна” не розповсюджується на спірні правовідносини, оскільки продане майно було об’єктом малої приватизації, а Закон України „Про приватизацію невеликих державних підприємства (малу приватизацію)” не містить обмежень щодо продажу приватизованого майна. Не передбачено обов’язку відповідача-1 погоджувати з позивачем відчуження спірного майна і умовами договору купівлі-продажу державного майна від 12.02.2004р.

Також, відповідач-1 посилається на відсутність у позивача права на звернення з позовом про визнання недійсними спірних договорів, оскільки він не був їх стороною та просить суд застосувати позовну давність до вимог позивача у відповідності до ст. 267 ЦК України.

Відповідач-2 не забезпечив явку представника до судового засідання та не надав витребувані судом матеріали. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача-2, за наявними у справі матеріалами (ст. 75 ГПК України), оскільки відповідач-2 був належним чином повідомлений судом про час та місце судового засідання у справі, що підтверджується матеріалами справи, а матеріалів справи достатньо для вирішення справи по суті спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2004р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „Авіапідприємство „Нива" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 591 державного майна цілісного майнового комплексу - державне авіапідприємство „Нива", розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький р-н, с. Вільне, відповідно до п. 1.1., якого продавець зобов’язується передати у власність покупця державне майно цілісного майнового комплексу - державне авіапідприємство „Нива", розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький р-н, с. Вільне на земельній ділянці площею 0,6 га., а покупець зобов’язується прийняти об’єкт приватизації і сплатити за нього ціну відповідно до умов договору.

У відповідності з п. 1.6. зазначеного договору вартість продажу об'єкта приватизації складає 612 000,00 грн. (шістсот дванадцять тисяч гривень) в тому числі ПДВ - 102 000,00 грн. (сто дві тисячі гривень), які покупцем були сплачені продавцю у повному обсягу, що сторонами не заперечується.

У відповідності з актом приймання-передачі від 12.02.04р. об'єкт приватизації було передано покупцю.

29.03.2004р. між ТОВ "Авіапідприємство "Нива" (продавець) та ТОВ "Балтика" (покупець) були укладені договори купівлі-продажу: повітряного судна Як-18Т (заводський № 5); повітряного судна Як-18Т (заводський № 6); повітряного судна Як-18Т (заводський № 3); повітряного судна Мі-2 (заводський № 546606030); повітряного судна Мі-2 (заводський № 546708060); повітряного судна Мі-2 (заводський № 547949122). Зазначені повітряні суда входили до складу цілісного майнового комплексу державного авіапідприємство „Нива", який було придбано відповідачем-1 у позивача на підставі договору купівлі-продажу № 591 від 12.02.2004р. та передані відповідачем-1 відповідачу-2 на підставі вищенаведених договорів купівлі-продажу від 29.03.2004р., що підтверджується відповідними актами прийому передачі від 01.04.2004р.

Відповідно до вимог ст.ст. 7, 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" та ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", Продавець здійснює контроль за виконанням умов договору купівлі - продажу. За результатами перевірки позивачем було складено акт поточної перевірки від 28.09.07р. яким зафіксовано відчуження відповідачем-1 повітряних суден відповідачу-2.

Як вбачається з матеріалів справи продаж цілісного майнового комплексу державного авіапідприємства „Нива" був здійснений за результатами конкурсу відповідно до Державної програми приватизації на 2000-2002 роки та Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", оскільки об’єкт продажу був включений до об’єктів державної власності групи А.

Закон України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" не містить обмежень щодо подальшого відчуження придбаного в результаті приватизації майна лише за погодженням з Державним органом приватизації. Не містить таких обмежень і договір купівлі-продажу № 591 від 12.02.2004р.

Однак, згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", в редакції на час укладення спірних договорів, до відносин щодо приватизації невеликих державних підприємств, не врегульованих цим Законом, застосовується Закон України "Про приватизацію майна державних підприємств" („Про приватизацію державного майна”).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", в редакції на час укладення спірних договорів, до договору купівлі-продажу повинні включатися передбачені бізнес-планом чи планом приватизації зобов'язання або зобов'язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу, щодо: здійснення програм технічного переозброєння виробництва, впровадження прогресивних технологій; здійснення комплексу заходів щодо збереження технологічної єдності виробництва та технологічних циклів; збереження та раціонального використання робочих місць; виконання вимог законодавства про захист економічної конкуренції; збереження номенклатури та обсягу виробництва продукції (послуг) відповідно до бізнес-плану; завершення будівництва жилих будинків; утримання об'єктів соціально-побутового призначення; виконання заходів щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці та охорони навколишнього середовища; внесення інвестицій виключно у грошовій формі, їх розміру та строків; виконання встановлених мобілізаційних завдань; погашення боргів.

Зазначені в цій частині зобов'язання зберігають свою дію для осіб, які придбають об'єкт у разі його подальшого відчуження протягом терміну дії цих зобов'язань. Відчуження майна (акцій), обтяжених передбаченими у цій частині зобов'язаннями, можливо виключно за згодою державного органу приватизації, який здійснює контроль за їх виконанням. У разі подальшого відчуження приватизованого об'єкта новий власник у двотижневий термін з дня переходу до нього права власності на цей об'єкт зобов'язаний подати до державного органу приватизації копії документів, що підтверджують перехід до нього права власності. Державний орган приватизації зобов'язаний вимагати від нового власника виконання зобов'язань, визначених договором купівлі-продажу об'єкта приватизації і застосовувати до нього у разі їх невиконання санкції згідно із законом. Емітент або реєстратор, який веде реєстр власників іменних цінних паперів, зобов'язаний подати органу приватизації відомості про нового власника приватизованого об'єкта на письмову вимогу державного органу приватизації. Договори про подальше відчуження майна (акцій), обтяжених передбаченими у цій частині зобов'язаннями, підлягають нотаріальному посвідченню.

Договір купівлі-продажу № 591 від 12.02.2004р. містить певні обтяження щодо придбаного відповідачем-1 державного майна. Так, згідно п. 5 вищезазначеного договору, крім іншого, на покупця були покладені зобов'язання, а саме: п. 5.2. обов'язкове отримання Сертифіката експлуатанта гелікоптерів МІ-2, ліцензії на виконання авіаційно-хімічних робіт інших нормативно-правових документів, необхідних для виконання авіаційних робіт; п. 5.2. підтримання льотно-технічної придатності існуючого парку гелікоптерів; п. 5.6. надання авіаційної техніки органам МНСУ в разі пошуково-рятувальних робіт в порядку, встановленому чинним законодавством та наявності на місті базування авіатехніки упридатному льотно-технічному стані; п. 5.9. бере участь у програмі створення гелікоптерів сучасної конструкції вітчизняного виробника, які є перспективними для застосування в народному господарстві; п. 5.10. забезпечення колективу авіапідприємства безкоштовним харчуванням в обідню перерву; 5.13. у разі зміни власника об'єкта приватизації, Покупець повинен покласти всі зобов'язання за первісним договором на нового власника; 5.15. у разі подальшого відчуження приватизованого об'єкту новий власник у двотижневий термін з дня переходу до нього права власності на цей об'єкт, зобов'язаний подати до органу приватизації копії документів, що підтверджують перехід до нього права власності.

Таким чином, відповідач-1 повинен був погодити з позивачем відчуження повітряних суден за спірними договорами, включити до їх умов відповідні обтяження та здійснити нотаріальне посвідчення договорів.

Наведене свідчить про невідповідність спірних договорів вимогам чинного законодавства та про нікчемність спірних договорів в силу ч.2 ст. 215, ч. 1 ст. 220 ЦК України, що відповідно є підставою для відмови у позові, оскільки визнання недійсним нікчемного правочину судом не вимагається.

Також, суд вважає за необхідне застосувати до даного спору позовну давність, про що заявлено відповідачем-1 у справі.

Так, позивачем оспорюються договори, що були укладені між відповідачами 29.03.2004р. Позов пред’явлено позивачем у суді 20.02.2008р., тобто з пропуском трьорічного строку позовної давності встановленого ст. 257 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла (повинна була) довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивач у позові посилається на те, що йому стало відомо про укладення відповідачами спірних договорів під час проведення поточної перевірки за результатами, якої було складено акт поточної перевірки від 28.09.2007р.

Між тим, позивач, як орган, що здійснює контроль за виконання договорів купівлі-продажу державного майна, мав довідатися про укладення спірних договорів ще у 2004р. Так, позивачем здійснювалася відповідна поточна перевірка умов договору у серпні 2004р., про що складено акт поточної перевірки 11.08.2004р. Під час зазначеної перевірки позивачем не було встановлено факту відчуження, оскільки як зазначає позивач відповідачем-1 не було надано відповідних договорів купівлі-продажу. Однак, суд вважає, що при належно проведеній перевірці, враховуючи умови договору купівлі-продажу № 591 від 12.02.2004р. в частині існуючих обтяжень та предмет відчуження –повітряні суда, які є основною та невід’ємною частиною цілісного майнового комплексу державного авіапідприємства „Нива", позивач був зобов’язаний встановити відсутність повітряних судів, що необхідно було перевірити у першу чергу.

За наведених обставин слід дійти висновку, що позивачем пред’явлено даний позов за межами позовної давності, що є підставою для відмови у позові згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Враховуючи усе вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог позивача відмовити. При цьому решту заперечень відповідача-1 у справі щодо пред’явленого позову, окрім спливу строку позовної давності, суд вважає безпідставними

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 1, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя

А.Є. Чередко

Рішення підписано