ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 1/39

07.02.08

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Об’єднані

технології»

До          Товариства з обмеженою відповідальністю «Східні регіони»

Про                     стягнення 39 280 грн.

Суддя В. І. Мельник

Представники сторін:

від позивача                    Корнага Ю. Ф. –представник за довіреністю від 05.02.2008

від відповідача           Гопка Ю. В. –представник за довіреністю № 3 від 05.02.2008

Обставини справи :

Позов заявлено про стягнення заборгованості в сумі 39280,84 грн. за поставлений за накладними № 45 від 11.05.2007 року та № 47 від 17.05.2007 року, але неоплачений товар.

При цьому у позовній заяві позивач зазначає, що товар за накладними № 45 від 11.05.2007 року та № 47 від 17.05.2007 року поставлявся відповідачу на умовах договору поставки № 14/02/06/р від 27.02.2006 року.

Відповідач у відзиві на позов проти факту поставки товару за вище переліченими накладними на суму, стягнення якої є предметом позову, не заперечує, проте зазначає, що товар постачався не на умовах договору поставки № 14/02/06/р від 27.02.2006 року, а отже, заборгованість за вказаним договором відсутня, що є підставою для відмови в позові.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В :

27.02.2006 року позивач та відповідач уклали договір поставки № 14/02/06/р від 27.02.2006 року (далі Договір), відповідно до мов якого позивач зобов’язується поставити відповідачу фольгу (далі Товар), а відповідач зобов’язується прийняти Товар та сплатити за нього ціну на умовах Договору.

За накладними № 45 від 11.05.2007 року та № 47 від 17.05.2007 року, належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи, позивач поставив відповідачу Товар на суму 46 981,91 грн., що відповідачем не заперечується.

За твердженням позивача, Товар за вказаними накладним постачався на умовах Договору, в той час як відповідач наполягає на тому, що враховуючи, що спірні накладні не містять посилання на Договір, неможливо розповсюджувати його положення, в тому числі і щодо строків оплати Товару, на правовідносини, що виникли з поставки Товару за спірними накладами.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами існували взаємовідносини за договором поставки № 14/02/06/р від 27.02.2006 року (копії накладних, довіреностей на отримання матеріальних цінностей, карток рахунку позивача № 36.1 Розрахунки з вітчизняними покупцями), проте суд погоджується з твердженням відповідача що Товар за накладними № 45 від 11.05.2007 року та № 47 від 17.05.2007 року, не може вважатися таким, що поставлений за умовами зазначеного договору, оскільки посилань на нього спірні накладні не містять.

Як слідує з пояснень позивача та не заперечується відповідачем, частину Товару на суму 7 701,07 грн. відповідачем позивачу було оплачено.

Отже, несплаченою залишилась заборгованість в сумі 39 280,84 грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 18 від 08.11.2007 року на суму 39 280,84 грн. за накладними № 45 від 11.05.2007 року та № 47 від 17.05.2007 року, в якій посилався на те, що Товар за цими накладними поставлено за умовами Договору.

На доказ направлення претензії до матеріалів справи долучено копію квитанції № 398/531629 від 08.11.2007 року, у відзиві на позов відповідач проти отримання вказаної претензії не заперечив.

Відповідач на вказану претензію не відповів, заборгованість не погасив.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України) зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Незважаючи на те, що спірний товар поставлено не за умовами Договору, відповідно до вимог ст. 692 ЦК України, відповідач був зобов’язаний оплатити його вартість одразу після його отримання.

На дату прийняття рішення заборгованість відповідача за спірною накладною складає 39 280,84 грн.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 39 280,84 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 39 280,84 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Відповідач не спростував обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати позивача підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східні регіони»(03150, м. Київ, вул. Предславинська, 34 –Б, ідентифікаційний код 31112772, р/р 562 в філіалі Дніпропетровського центрального відділення ПІБ м. Дніпропетровськ, МФО 305437, або з будь - якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Об’єднані технології»(79005, м. Львів, вул. Поповича, 6 –А, кв. 1, ідентифікаційний код 23961660, р/р 9001 в ЗГРУ ПриватБанку м. Львів, МФО 325321) основного боргу в сумі 39 280 (тридцять дев’ять тисяч двісті вісімдесят) грн. 84 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 392 (триста дев’яносто дві) грн. 81 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу .

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                          Мельник В.І.