ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

17.04.08 р.                      Справа № 20/82а

за позовом: Закритого акціонерного товариства „Донецький вентиляторний завод”, м.Донецьк

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Донецьких електричних мереж, м.Донецьк

про визнання рішення комісії недійсним

Суддя О.Є.Донець

За участю представників сторін:

від позивача: Висоцький В.Ю. – за довіреністю

від відповідача: Ластовецький В.В. – за довіреністю

СУТЬ СПРАВИ:

До господарського суду звернулося Закрите акціонерне товариство „Донецький вентиляторний завод”, м.Донецьк, із позовом до Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Донецьких електричних мереж, м.Донецьк, про визнання рішення комісії недійсним.

В обґрунтування заявлених вимог позивач надав суду рахунок – фактуру № 5213 від 18.03.2008р.; протокол від 18.03.2008р.; постанову Донецького апеляційного господарського суду № 36/159а від 07.02.2007р.; рішення господарського суду Донецької області № 36/159а від 24.11.2006р.

Відповідач позовні вимоги не визнав, про що надав суду відзив на позовну заяву № 26-14/1499 від 11.04.08р., у якому посилається на ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, та на те, що протокол № 418 від 18.03.2008р., який позивач оскаржує не є актом ненормативного характеру, у зв’язку з чим просить суд провадження по справі припинити. Також відповідач посилається на правову позицію Верховного суду України, викладену в постанові від 12.06.2007р. по справі № 3/57н та лист Вищого господарського суду України від 18.03.2008р. № 01-8/164.

Предметом позовних вимог у даній справі є визнання недійсним рішення комісії Донецьких електричних мереж Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” по розгляду актів про порушення Правил користування електричної енергією та визначення об”єму недоврахованої електроенергії та вартості недоврахованої електроенергії від 18.03.2008р., оформлене протоколом № 418.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів. Зокрема, права та законні інтереси суб'єктів захищаються шляхом: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Окрім того, права і законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються, відповідно до вимог ст. 21 Цивільного кодексу України шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, порушують права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

Водночас, статтею 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство. 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції. 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Частина 2 статті 20 ГК України серед актів, визнання незаконними які передбачено статтею 16 ЦК України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживача. Тобто за змістом вказаної норми господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Оскаржене рішення комісії ВАТ "Донецькобленерго" та протокол, яким воно оформлено, за своїми ознаками до таких актів не відносяться, оскільки не носять характеру обов'язкових до виконання ненормативних актів, а є лише фіксацією порушення, яке було виявлено при проведенні перевірки дотримання Правил користування електричною енергією.

Відповідно до п. 6.43 Правил користування електричною енергією, споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. Спірні питання, які виникають між сторонами, при складанні акта, визначення розміру коштів, належних до оплати, здійснення платежів вирішуються у судовому порядку.

За таких обставин рішення комісії не тягне для споживача негативні правові наслідки у вигляді примусового стягнення вартості додаткового обсягу електроенергії.

Отже, оскаржене рішення комісії, оформлене протоколом № 418 від 18.03.08р., може бути використано в якості доказу у разі звернення відповідача до суду з позовом про стягнення розміру недоврахованої електроенергії, або звернення позивача з позовом про зобов'язання відповідача поновити поставку електроенергії, і підлягають оцінці судом у відповідності з вимогами статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на вищезазначене, спір про визнання недійсним рішення комісії Донецьких електричних мереж Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” по розгляду актів про порушення Правил користування електричної енергією та визначення об”єму недоврахованої електроенергії та вартості недоврахованої електроенергії від 18.03.2008р. не відноситься до підвідомчості господарських судів та не підлягає розгляду в них, що, відповідно до п. 1 ст. 80 Господарського кодексу України, є підставою для припинення провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до п. 3 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993року «Про державне мито», сплачене державне мито підлягає поверненню частково або повністю у випадках: припинення провадження у справі або залишення позову без розгляду, якщо справа не підлягає розглядові в суді чи в господарському суді, а також коли позов подано недієздатною особою.

Позивачем при звернені до господарського суду Донецької області було сплачене державне мито в розмірі 85,00 грн., яке відповідно до ст. 47 Господарського процесуального кодексу України підлягає поверненню.

Керуючись ст. 47, п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, п. 3 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993року «Про державне мито», суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі № 20/82а за позовом Закритого акціонерного товариства „Донецький вентиляторний завод”, м.Донецьк, до Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Донецьких електричних мереж, м.Донецьк, - припинити.

Видати позивачеві довідку про повернення державного мита в розмірі 85,00 грн., та оригінали платіжного доручення про сплату державного мита в розмірі 85,00 грн. № 1 від 27.03.2008р.; про сплату інформаціно – технічного забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн. № 2 від 27.03.2008р.

Суддя

Надруковано 3 прим.

1. позивачу

2. відповідачам

3. у справу

Марченко Ю.О.

.