ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.08 Справа № 17/115

За позовною заявою: ДП «Голден Фудс», с. Сторожниця

До відповідача: ТзОВ «Ніка-Захід», м. Львів

Про стягнення 39 627,49 грн.

Суддя У.І.Ділай

Представники :

Від позивача: Лошак О.В. –адвокат (Довіреність б/н від 28.02.2008р.)

Від відповідача: не з’явився

Представнику позивача роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Згідно клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть спору:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ДП «Голден Фудс», с. Сторожниця до ТзОВ «Ніка-Захід», м. Львів про стягнення 39 627,49 грн.

Ухвалою суду від 12.05.2008р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 10.06.2008р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та подав заяву про стягнення з відповідача 15 000,00 грн. витрат позивача на правову допомогу.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив. На адресу суду із відміткою пошти про те, що адресат вибув повернувся поштовий конверт з копією Ухвали суду від 12.05.2008р., направлений на адресу відповідача, вказану у позовній заяві та довідці з ЄДРЮО та ФОП.

Спір розглядається в порядку ст. 75 ГПК України.

В процесі розгляду матеріалів справи судом встановлено:

09.08.2007р. між сторонами у справі укладено Дистриб’юторський договір № 101/к, відповідно до умов якого позивач зобов’язувався постачати товар на умовах Договору та за цінами, зазначеним у додатку № 1 до Договору, а відповідач зобов’язувався здійснювати продаж товару у місті Львові та Львівській області через власну систему дистрибуції або через власних торгових представників.

На виконання договірних зобов’язань позивач згідно Видаткових накладних № ГФУ-000017 від 18.01.2008 р. на суму 2 878,20 грн.; № ГФУ-000016 від 18.01.2008 р. на суму 2 238,60 грн.; № ГФУ-000723 від 17.12.2007 р. на суму 1 247,22 грн.; № ГФУ-000722 від 17.12.2007 р. на суму 1 604,40 грн.; № ГФК-692 від 17.12.2007 р. на суму 19 639,91 грн. із відтисками печаток та підписами повноважних представників сторін, поставив відповідачу товар на загальну суму 27 608,33 грн.

Відповідно до п. 5.5. Договору, оплата за кожну партію товару, вказану у відповідній накладній, здійснюється не пізніше 28 днів з моменту отримання товару.

Як вказано у позовній заяві, відповідач визначених у Договорі зобов’язань належно не виконав, і отриманий від позивача товар не оплатив.

На підставі п. 5.6. Договору за порушення строку оплати товару, відповідачу нараховано пеню в розмірі 0,5 % від вартості поставленого, але не сплаченого товару за кожен день прострочення платежу, що за розрахунком позивача становить 12 019,16 грн.

08.02.2008р. позивач направив на адресу ТзОВ «Ніка-Захід» Претензію № 1 від 07.02.2008р. із вимогою оплатити існуючу заборгованість за поставлений товар із врахуванням суми пені. Однак, вимоги, викладеної у Претензії відповідач у повному обсязі не виконав, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом про стягнення з ТзОВ «Ніка-Захід» боргу у примусовому порядку.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши докази по справі та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав:

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов’язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Правова норма ч. 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

У п. 5.6. Договору за порушення строку оплати товару передбачено застосування до порушника штрафної санкції у виді пені в розмірі 0,5 % від вартості поставленого, але не сплаченого товару за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом може бути збільшений у договорі.

Як встановлено судом, на Видатковій накладній № ГФК-692 від 17.12.2007 р. на суму 19 639,91 грн. відсутнє посилання на Дистриб’юторський договір № 101/к від 09.08.2007р., а відтак відсутні підстави вважати, що поставка товару за вказаною Видатковою накладною здійснювалася на умовах зазначеного Договору.

Згідно ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень. Факт прийняття відповідачем до виконання замовлення підтверджується відтиском печатки та підписом повноважного представника відповідача в графі «Отримав»на Видатковій накладній № ГФК-692 від 17.12.2007 р.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а у випадку, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Претензію із вимогою оплатити вартість товару, поставленого згідно Видаткової накладної № ГФК-692 від 17.12.2007 р. позивач направив на адресу відповідача 08.02.2008р.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення 27 608,33 грн. боргу та 2 886,61 грн. пені є обгрунтованими, доведеними матеріалами справи та підлягають до задоволення.

Позовні вимоги в частині стягнення 9 132,55 грн. пені, нарахованої позивачем за прострочення оплати товару, поставленого згідно Видаткової накладної № ГФК-692 від 17.12.2007 р. до задоволення не підлягають, оскільки відповідно до ст. ст. 546, 549 ЦК України пеня є одним із видів забезпечення виконання зобов’язання. У ст 547 ЦК України передбачається, що правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється у письмовій формі.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду жодних доказів, які б свідчили про належне виконання ним зобов’язань щодо оплати поставленного товару.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, на відповідача покладається відшкодування витрат позивача на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн., що підтверджуються Актом прийому-передачі виконаних робіт від 16.04.2008р. та Платіжними дорученнями № 980.1 від 13.02.2008р., № 978.1 від 12.02.2008р., № 1042.1 від 20.02.2008р.

Позовні вимоги в частині стягнення 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу позивачем не обгрунтовано, а відтак в цій частині у позові слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 181, 193, 216 ГК України, ст.ст. 509, 526, 530, 546, 547, 549, 551, 599, 610, 612, 625, ЦК України, ст. ст. 4-3, 7, 33, 43, 49, 75, 82-84 ГПК України , суд

ВИРІШИВ :

1.          Позов задоволити частково.

2.           Стягнути з ТзОВ «Ніка-Захід»(79067, м. Львів, вул. Гайдучка, 1. Код ) на користь ДП «Голден Фудс»(89421, Україна, Закарпатська область, Ужгородський р-н., с. Сторожниця, вул. Заводська, 12. Код ) 27 608,33 боргу, 2 886,61 грн. пені, всього –30 494,94 грн.; 5 000,00 грн. витрат на правову допомогу; 304,95 грн. державного мита та 90,81 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В частині стягнення 9 132,55 грн. пені та 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу у позові відмовити.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Ділай У.І.