РІШЕННЯ

"04"
квітня 2008 р.

Справа №
9/19-604

Господарський суд Тернопільської області

у
складі   судді Кропивної Л.В.

Розглянув
справу

за позовом
Приватного підприємства "Торговий дім "Мілко" вул.
Промислова, 3, с.Велика Березовиця,Тернопільський район, Тернопільська
область,47724

до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1АДРЕСА_1

За участі представників:

позивача:  Федчишин Г.С., довіреність № 1 від 15.01.2008
р.

відповідача: не з'явився.

роз'яснивши  у розпочатому судовому засіданні представнику
позивача  права та обов'язки  учасників господарського процесу згідно з
ст.ст. 22,  29  ГПК
України,

Встановив

Позивач -Приватнепідприємство
“Торговий Дім “Мілко” , смт. Велика Березовиця, Тернопільського району,
Тернопільської області, звернувся 14.02.2008 р. (вх. № 0532(н)  до господарського суду Тернопільської області
з позовом до відповідача -Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,  м. Тернопіль,
про стягнення   7 186,96  грн. заборгованості,  з яких
5 335,37 грн. основного боргу, 663,50 грн. пені,  121,02 грн. - 3% річних та 1067,07 грн.
штрафу,  посилаючись на таке:

01
травня 2007 р. між ним , як Постачальником, та
Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, як Покупцем, укладено
договір поставки за  №  123/05., за умовами якого    Постачальник зобов'язався поставити товар
(продукти харчування), а  Покупець
зобов'язався прийняти товар і оплатити його вартість ,   згідно з
п. 4.2 договору на протязі 10-ти
банківських днів з дати поставки товар

На
виконання умов договору на підставі видаткових накладних (копії яких містяться
в матеріалах справи) позивач передав, а
відповідач  молочну продукцію на
загальну суму   10 160,26 грн .

Між
тим, Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа  ОСОБА_1 порушив умови договору,   адже
прийняв товар,   а   оплату
за нього     здійснив  частково
і з порушенням   строків,  визначених договором.

Як
стверджує Позивач,  станом на 14.02.2008
р. (день звернення з позовом до суду) відповідач  не оплатив
постачальнику   5 335,37  грн.

За
неналежне виконання  умов договору  у відповідності     до пункту
7.3. ,   Позивач нарахував   Суб'єкту підприємницької діяльності  ОСОБА_1.
663,50 грн. пені,  121,02 грн. -
3% річних  та  1067,07 грн.
штрафу .

Ухвалою від  19.02.2008 р. порушено провадження  та призначено розгляд справи на    10:00 год.
17 березня  2008 р.

У судовому засіданні  17.03.2008 р. представник позивача  підтримав вимоги, викладені в позовній заяві.

Відповідач
не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні  17.03.2008 р., представника  не направив, відзиву на позов не подав,
однак  направив клопотання (вх. № 11025
(н) від 17.03.2008 р.) про відкладення розгляду справи.

На
підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався до 15:00 год. 04 квітня
2008 р. з метою витребування додаткових доказів, а саме :  додатку до договору поставки № 123/05 від
01.05.2007 р. та  обгрунтованого
розрахунку пені.

В
судовому засідання 04.04.2008 р. представник Позивача підтримав позовні вимоги
в повному обсязі, однак витребуваних судом додатку  до договору поставки № 123/05 від 01.05.2007
р. та  обгрунтованого  розрахунку пені не подав.

Представник Відповідача в судове
засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду спору був повідомлений
належним чином, заперечень на позов не подав.

Справа
розглядається за наявними  у ній
матеріалами згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши    наявні
у  справі
докази, суд встановив, що позов підлягає до задоволення  частково, виходячи з наступного.

01
травня 2007 р. між
Приватнимпідприємством “Торговий Дім “Мілко”, як  Постачальником, та   Суб'єктом підприємницької діяльності  ОСОБА_1, як
Покупцем, укладено договір
поставки  за  № 123/05.

Предметом вказаного
договору є зобов'язання  постачальника
поставити, а покупця - прийняти і оплатити товар ( продукти харчування ).

Як випливає  з матеріалів справи та підтверджується
даними   видаткових  накладних : № М-00003386 від 31.05.2007 р., №
М-00004211 від 11.06.2007 р., № М-00004308 від 12.06.2007 р.,     № М-00004966 від 19.06.2007 р.,  на виконання умов вказаної угоди    Позивач поставив, а Відповідач прийняв  товар
на загальну суму     10
160,26  грн., що підтвердив  підписом
та печаткою    на накладних.

Відповідно до пункту   3.1.
договору  право власності  на товар
переходить до Покупця  після
підписання  накладних або акту  приймання-передачі  товару.
Відповідно до  пункту  2.3.  договору  перевезення товару здійснюється   за рахунок
Постачальника   до складу Покупця,  а розвантаження   товару проводиться силами Покупця.

З огляду на   умови договору та  частину
1 статті 664 ЦК України
Позивач   виконав  обов'язок продавця  передати
товар  покупцеві  .

Згідно п. 4.2 договору  відповідач, як Покупець, зобов'язався
здійснити  оплату за товар  напротязі 10 банківських днів з  моменту
поставки товару .

Однак,  як свідчать
матеріали справи,
зобов'язання   щодо
оплати   вартості товару    виконані
частково і  з порушенням
строків    , визначених  договором, адже   станом
на 14.02.2008 р. (день звернення з позовом до суду) Відповідач  не оплатив
постачальнику   5 335,37  грн.,
які складаються  із  несвоєчасно,
до  23.06.2007 р.  ,
оплати   вартості товару   по видатковій накладній    від 11.06.200р .   ,
повністю не оплаченої
вартості      товару згідно   накладних
від  12.06.2007 р.  та
від  19.06.2007 р.

Отже,
спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем, як Покупцем
зобов'язань  щодо оплати за поставлений
йому  товар згідно  договору
№  123/05  від
01.05.2007 р.

Доказів,  що підтверджують  виконання
відповідачем  оплати  вартості поставленого йому  товару, та відновлення тим самим   порушених
майнових прав  кредитора  на момент
розгляду спору судом, у матеріалах
справи  немає.

При
таких обставинах справи,    суд
вважає   правомірними  вимоги
щодо стягнення  з Відповідача  5 335,37 грн.
заборгованості, яка складається
із несвоєчасно оплаченої
вартості  поставленого  йому
у  червні   2007 р.
товару.

За загальним
правилом  , викладеним у статті  611 ЦК України ,   у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:     1) припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або
законом, або розірвання договору;    2)
зміна умов зобов'язання;     3) сплата
неустойки;    4) відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Відповідно
до   ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити   три проценти
річних від простроченої суми.

Відтак, такими, що підлягають до
задоволення, оскільки грунтуються на положеннях
ст. 625 ЦК України та  ч. 4
ст.  232 ГК України,   є
вимоги позову про стягнення
з  Відповідача  121,02 грн. - 3% річних .

Розглядаючи
питання  щодо   стягнення
нарахованої кредитором   пені та  задовольняючи    лише
частково       позов  у цій частині вимог  ,  суд
виходить з такого.

Відповідно
до  ч. 1
ст. 230 Господарського  Кодексу
України    штрафними    санкціями
у   цьому   Кодексі
визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського зобов'язання. Згідно  з ч. 4
статті 231  ГК України   у разі якщо розмір штрафних санкцій законом
не  визначено, санкції  застосовуються  в розмірі,
передбаченому договором.

В
силу положень частини 6  ст.  232 ГК України  нарахування штрафних  санкцій
за  прострочення  виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня,
коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивач  ,без
зазначення  періоду,   у якому така
нараховується  , заявив до
стягнення   663,60 грн.  пені. Між тим,  перерахувавши
суму  пені з урахуванням   вимог
ч. 6 ст. 323 ГК України  , суд
задовольняє вимоги   стосовно  пені
у розмірі   425, 66 грн., а   у
стягненні     237,94 грн. пені
відмовляє, як необґрунтовано    заявленої
.

Підлягають
до задоволення  ,як обґрунтовані    ,
вимоги   позову  про стягнення
з Відповідача    1 067,07 грн.
штрафу у розмірі 20% від суми боргу , оскільки
право на    стягнення   штрафу
у розмірі 20 %  від суми боргу
при   простроченні   оплати
вартості товару  більш ніж на  20 календарних днів  ,
Постачальник має відповідно до пункту
7.4. договору

За
таких обставин справи, позовні вимоги задовольняються  частково
на суму  5 335,37 грн. грн. в
частині основного боргу ,  425, 66 грн
пені,  1 067,07 грн. штрафу та   121,02 грн. 3% річних.

Судові
витрати, згідно ст. 49 ГПК України,
покладаються на  сторони
пропорційно   розміру задоволених
позовних вимог.

У
судовому засіданні 04.04.2008 р. за згодою представника позивача оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення суду відповідно до  ст. 85 ГПК України.

З
огляду на наведене, керуючись ст. ст. 15, 526, 527, 625, 692 ЦК України, ст.
193,230 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43, 49, 75,   82, 84, 85, 116, 117 ГПК України,
Господарський суд

Вирішив:

1.          Позов задовольнити  частково.

2. Стягнути
5 335,37 грн. грн.   боргу ,  425, 66 грн пені,  1 067,07 грн. штрафу ,    121,02 грн. 3% річних та  212,71
грн. судових витрат із   Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1(юридична адреса:АДРЕСА_1, фактична
адреса:АДРЕСА_2, р/р НОМЕР_1 в ТФ “Приватбанк”, МФО 338783, ід. код
НОМЕР_2)  в користь Приватного
підприємства “Торговий Дім “Мілко”, ( вул. Промислова, 3, смт. Велика
Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, р/р 3100 у
відділенні № 15 АКІБ “УкрСиббанк” м. Харкова, МФО 351005, ід. код 4042216).

3
Відмовити  Приватному  підприємству “Торговий Дім “Мілко”, ( вул.
Промислова, 3, смт. Велика Березовиця, ід. код 4042216) у стягненні   з
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1(юридична адреса:АДРЕСА_1,
ід. код НОМЕР_2)  у за задоволенні   стягнення іншої частини позову.

Наказ видати після набрання рішенням законної
сили.

На
рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати
апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня
прийняття (підписання) “11” квітня
2008 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя
Л.В. Кропивна