ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.04.2008

Справа
№2-29/2938-2008

За
позовом - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Сімферополь

До
відповідача - Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради, м.
Сімферополь.

Про
визнання частково неправомірними дій та спонукання до виконання певних
дій.

Суддя
Башилашвілі О.І.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від
позивача - ОСОБА_2 - представник, довіреність від 21.02.2008р.

Від
відповідача - Лисякова М.П. - представник, довіреність від 22.10.2007р.

Суть
спору: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду АР
Крим з позовом до Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради про
визнання дій Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради по відмові
у виконанні рішення 13-ої сесії V скликання Сімферопольської міської ради від
27.12.2006р. за № 150 „Про затвердження програми приватизації об'єктів
комунальної власності Сімферопольської міської ради на 2007р.”, неправомірними;
зобов'язання Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради виконати
рішення 13-ої сесії V скликання Сімферопольської міської ради від 27.12.2006р.
за № 150 «Про затвердження програми приватизації об'єктів комунальної власності
Сімферопольської міської ради на 2007 рік», підготовити необхідні документи та
провести необхідні заходи по приватизації фізичної особою - підприємцем ОСОБА_1
нежитлових приміщень, площею 60 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1,
укласти відповідний договір купівлі-продажу.

Позовні
вимоги, мотивовані тим, що відповідач у відсутність законних підстав не виконує
рішення 13-ої сесії V скликання Сімферопольської міської ради від 27.12.2006р.
за №150 „Про затвердження програми приватизації об'єктів комунальної власності
Сімферопольської міської ради на 2007р.”.

Відповідач
проти позовних вимог заперечує з тих підстав, що не має можливості провести дії
про проведенню приватизації підвальних приміщень, у зв'язку з тим, що вони є
допоміжними приміщеннями та є об'єктами права спільної власності співвласників
багатоквартирного будинку. При цьому відповідач посилається на Рішення
Конституційного Суду від 02.03.2004р. № 4-рп/2004.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2004 року між
Житлово-експлуатаційним об`єднанням Київського району м. Сімферополь
(орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендар) був укладений договір
оренди нежитлових приміщень № 69/3. (а.с.10-12).

Відповідно
до п. 1.1. вказаного договору орендодавець, на підставі розпорядження голови
Київської районної ради м. Сімферополь № 02.1-8/464 від 25.11.2003 року,
передає, а орендар приймає в оренду нежитлові приміщення, площею 60 кв.м., за
адресою: АДРЕСА_1.

Зазначені
приміщення є комунальною власністю Сімферопольської міської ради та знаходиться
на балансі ЖЕО Київського району м. Сімферополь. Вартість приміщень згідно акту
оцінки складає 31000 гривень.

01
січня 2004 року у відповідності з договором оренди нежитлових приміщень № 69/3
від 01.01.2004 року ці приміщення були передані позивачу за актом
прийому-передачі. Приміщення на момент передачі знаходилися у задовільному
стані (а.с. 13).

В
період з січня по лютий 2004 року позивачем за рахунок власних коштів за
письмовою згодою орендодавця був проведений капітальний ремонт в орендованих
приміщеннях у відповідності з погодженої з ЖЕО Київського району м. Сімферополь
кошторисної документацією, про що був складений акт приймання виконаних
підрядних робіт, який також був затверджений орендодавцем (а.с. 36-37).

Загальна
вартість ремонтних робіт склала 23421,60 грн., вартість поліпшень орендованого
нерухомого майна склала 22897,00 грн.,
що підтверджується аудиторським висновком аудиторської фірми “Доктор аудит”
від 07.07.2004 року та висновком ТОВ Підприємство “УкравтоТЕХекспертиза” за №
712 від 31.07.2004 року (а.с. 46-60).

Таким
чином, вартість проведених позивачем поліпшень, які неможливо відокремити від
орендованого об'єкту без його пошкодження, склала 73 % від вартості вказаного
майна, що значно перевищує встановлені п. 51 Закону України “Про Державну
програму приватизації” 25 %, що необхідні для набуття права на викуп даного
нерухомого майна.

Судом
встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про включення
вказаних приміщень в перелік об'єктів, що підлягають приватизації шляхом
викупу.

27
грудня 2006 року рішенням 13-ої сесії V скликання Сімферопольської міської ради
за № 150 ”Про затвердження програми приватизації об`єктів комунальної власності
Сімферопольської міської ради на 2007 рік” нерухоме майно, що знаходиться в
оренді фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відповідно до договору оренди  нежитлових приміщень № 69/3 від 01.01.2004
року та додаткових угод до нього, було включено до переліку об'єктів
комунальної власності Сімферопольської міської ради, що підлягають
приватизації. (а.с. 61).

Листом № 370/40/03 від 07.02.2007
року відповідач повідомив позивача, що орендовані ним приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, включені до Переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом
викупу, та вказав, що про підготовку документів та строки приватизації йому
буде повідомлено додатково (а.с. 63).

Відповідно
до ст. ст. 4, 8, 11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)" відповідач повинен був виконати певні
дії, пов'язані з підготовкою об'єкта малої приватизації до продажу, зокрема
визначити ціну продажу об'єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, або
початкову вартість продажу об'єкта на аукціоні, за конкурсом; підготовити та
опублікувати інформацію про об'єкти малої приватизації у відповідних
інформаційних бюлетенях та місцевій пресі, інших друкованих виданнях,
визначених органами приватизації.

Пунктом
2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств
(малу приватизацію)" встановлено, що строк підготовки об'єкта малої
приватизації до продажу не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття
рішення про включення його до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації.

Однак,
відповідачем вказані дії виконані не були. Крім того, 12.02.2008 року
відповідач направив позивачу лист вих. № 446/40/03, в якому вказав, що
підвальні приміщення за адресою: АДРЕСА_1, які орендуються позивачем, включені
до Переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, однак Фонд
комунального майна Сімферопольської міської ради не має можливості провести
заходи по приватизації вищезазначених підвальних приміщень, в зв'язку з тим, що
в теперішній час питання правового режиму власності допоміжних приміщень
житлового комплексу (підвалів, сараїв, горищ, колясочних та ін.), визначення
категорії вказаних приміщень законодавчо не врегульовані.

Суд
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним.

Судом
встановлено, що спірні підвальні приміщення на теперішній час знаходяться у
користуванні позивача і використовуються ним за цільовим призначенням, вони не
є допоміжними та мають відокремлений вхід та не перебувають у користуванні
мешканців та власників даного будинку.

Відповідно до Рішення
Конституційного Суду України від 02.03.2004р. № 4-рп/2004, згідно з ч. 1 ст. 1
Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду”, суть приватизації
державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, а
отже у їх власність як квартир у багатоквартирних будинках, так і належних до
них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв тощо) державного
житлового фонду. Допоміжні приміщення, відповідно до пункту 2 ст.10 вказаного
Закону, стають об'єктами права спільної власності співвласників
багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном одночасно з приватизацією
квартир. Для підтвердження набутого у такий спосіб права не потребується
вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. У багатоквартирних будинках,
де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники)
неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир
багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень.

Отже, відповідно до
вказаного рішення Конституційного Суду України допоміжні приміщення (підвали,
сараї, кладочки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну
власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних
будинків.

Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій. Власник (власники)
неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником
(співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих
квартир.

Таким чином, якщо навіть прийняти
позицію відповідача про те, що спірні приміщення є допоміжними приміщеннями, то
виходячи з рішення Конституційного Суду України такі приміщення є спільною
власністю осіб, які проживають у цьому будинку, отже саме їх право власності, у
разі його порушення, буде підлягати захисту судом.

Проте,
в матеріалах справи знаходиться підтвердження того, що мешканці будинку № 139/2
по вул. Київської у м. Сімферополь не заперечували проти передачі позивачу
підвальних приміщень та засвідчили свою позицію, щодо такої передачі своїми
підписами (а.с/ 14).

Згідно
зі ст. 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах
повноважень і способом, які передбачені Конституцією і законами України.

Згідно
ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти
ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради,
виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її
створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої
влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями,
посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають
на відповідній території.

Відповідно
до п. 2 ст. 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"
спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в
результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого
самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

За
викладених обставин, суд вважає, що не виконуючи рішення 13-ої сесії V
скликання Сімферопольської міськради від 27.12.2006р. за №150 „Про затвердження
програми приватизації об'єктів комунальної власності Сімферопольської міської
ради на 2007р.”, відповідач порушує норми Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні” та права позивача на викуп спірних приміщень,
оскільки безпідставно не здійснює дії щодо їх приватизації останнім.

Вступна
та резолютивна частини рішення оголошені - 03.04.2008р.

Повний
текст рішення оформлений та підписаний - 08.04.2008р.

На
підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 82-88 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати дії Фонду комунального майна
Сімферопольської міської ради по відмові у виконанні рішення 13-ої сесії V
скликання Сімферопольської міської ради від 27.12.2006р. за № 150 „Про
затвердження програми приватизації об'єктів комунальної власності
Сімферопольської міської ради на 2007р.”, - неправомірними.

3.          Зобов'язати Фонд комунального майна
Сімферопольської міської ради (АР Крим, м. Сімферополь, вул. Толстого, 15)
виконати рішення 13-ої сесії V скликання Сімферопольської міської ради від
27.12.2006р. за № 150 “Про затвердження програми приватизації об'єктів
комунальної власності Сімферопольської міської ради на 2007 рік”, підготовити
необхідні документи та провести необхідні заходи по приватизації фізичної
особою - підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
нежитлових приміщень, площею 60 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1, та
укласти відповідний договір купівлі-продажу.

4.          Наказ видати після набрання рішенням
суду законної сили.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Башилашвілі О.І.