ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

18.06.08                                                                                           Справа № 9/216

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Зварич О.В.,

Юрченка Я.О.,

при секретарі Горбач Ю.Б.,

за участю представників:

від позивача - Маковійчук В.В., Коубіш А.П.

від відповідача (скаржник) - Івченко О.В.

від третьої особи на стороні позивача - Півторан І.В.

від прокуратури - не з’явився

Розглядається апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства «Кіцманське ремонтно-транспортне підприємство»від 05.11.2007 року

на рішення господарського суду Чернівецької області від 05.11.2007 року, суддя М.Г.Чорногуз,

у справі № 9/216

за позовом Державної податкової інспекції у Кіцманському районі, м.Кіцмань

до відповідача Відкритого акціонерного товариства «Кіцманське ремонтно-транспортне підприємство», м.Кіцмань

третя особа на стороні позивача - Головне управління державного казначейства України у Чернівецькій області (правонаступник - Відділення державного казначейства у Кіцманському районі), м.Кіцмань

За участю прокуратури Чернівецької області

про стягнення кредиторської заборгованості перед державою за отриману сільськогосподарську техніку

в с т а н о в и в :

рішенням господарського суду Чернівецької області від 05.11.2007 року по справі №9/216 позов задоволено, стягнено з активів Відкритого акціонерного товариства «Кіцманське ремонтно-транспортне підприємство»в доход Державного бюджету України заборгованість в сумі 308113,33 грн., пеню в сумі 224330,25 грн. В решті позовних вимог провадження у справі припинено на підставі п.11 ст.80 ГПК України.

Рішення суду мотивоване тим, що доказів погашення заборгованості перед державним бюджетом України за отриману сільськогосподарську техніку, згідно укладених договорів, в розмірі 308113,33 грн. відповідач не подав, така заборгованість підтверджена матеріалами справи, підставна і підлягає до стягнення враховуючи ст.526,527 ЦК України та ст.193 ГК України. Крім того, суд вважає підставною заявлену до стягнення пеню в розмірі 224330,25 грн., оскільки така передбачена договором.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ВАТ «Кіцманське ремонтно-транспортне підприємство»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 05.11.2007 року по справі №9/216 та припинити провадження у справі вказуючи на те, що судом неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема, на думку скаржника даний спір слід розглядати за нормами КАС України. Поряд з цим, апелянт вважає необґрунтованим нарахування пені, оскільки відсутня точно встановлена дата остаточного терміну оплати. Скаржник вказує на те, що правочин щодо заміни кредитора у зобов’язанні підлягає обов’язковій державній реєстрації у встановленому Кабінетом Міністрів порядку стосовно, зокрема, договорів лізингу (ст.21 Закону України «Про лізинг»), проте цього здійснено не було.

Представник скаржника (відповідача) вимоги апеляційної скарги та доповнення до апеляційної скарги підтримав, в повному обсязі.

Представники позивача проти вимог апеляційної скарги заперечили, з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу, просили оскаржуване рішення залишити без змін, вказуючи на те, що заборгованість відповідача за отриману техніку підтверджено матеріалами справи.

Від третьої особи на стороні позивача надійшло до суду пояснення на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, а доводи, на які посилається апелянт - безпідставними та необґрунтованими. Представник третьої особи в судовому засідання просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Поряд з цим, третьою особою надано суду докази того, що Головне управління державного казначейства України у Чернівецькій області є правонаступником ВДК у Кіцманському районі, в зв’язку з чим, керуючись ст.25 ГПК України, судова колегія здійснює заміну третьої особи (Відділення державного казначейства у Кіцманському районі) її правонаступником - Головним управлінням державного казначейства України у Чернівецькій області

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

28 січня 1998 року Виробниче об’єднання «Південний машинобудівний завод»(в тексті договору - Продавець) та ВАТ “Кіцманське ремонтно-транспортне підприємство” (в тексті договору - Лізингодавець) уклали договір про умови купівлі-продажу сільськогосподарської техніки за рахунок коштів державного лізингового фонду і її гарантійне та післягарантійне обслуговування №12Л».

7 грудня 1998 року укладено договір №12Л-99 про умови купівлі-продажу сільськогосподарської техніки за рахунок коштів державного лізингового фонду і її гарантійне та післягарантійне обслуговування.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку, а згідно ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із п.п. 1.1 вказаних вище договорів Продавець зобов'язувався поставити та передати у власність (повне господарське ведення) Лізингодавця (відповідача) товар, а Лізингодавець (відповідач) зобов'язувався прийняти товар та оплатити його вартість на умовах додатків до цього договору».

ВО «Південний машинобудівний завод»на виконання укладених договорів з 14 березня 1998 року по 12 липня 1999 року поставлено ВАТ "Кіцманське ремонтно-транспортне підприємство" сільськогосподарську техніку на загальну суму 707 218 грн.

Як вбачається із акту звірки взаємних розрахунків між ВАТ "Кіцманське ремонтно-транспортне підприємство" та ВО "Південний машинобудівний завод" від 30.03.2000 року, підписаного сторонами, заборгованість відповідача перед ВО "Південний машинобудівний завод" станом на 1 січня 2000 року становила 562803 грн.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 29 травня 2001 року №629 "Про розрахунки за сільськогосподарську техніку, поставлену у 1998-1999 роках" та на підставі акту звірки взаємних розрахунків між ДП "ВО "Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова" та ВАТ "Кіцманське РТП" проведено зарахування заборгованості державного підприємства Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім О.М. Макарова" перед державою в сумі 562803 грн., що підтверджується копією акту №071-211 від 10.09.2001 року, який міститься в матеріалах справи (ар.справи 24) та складений між: Міністерством фінансів України та ДП "Виробниче об’єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова" та витягом із зведеного реєстру актів звірки взаємних розрахунків.

Актом звірки 17.06.2002 року, підписаним між Відділенням державного казначейства у Кіцманському районі та відповідачем встановлено прострочення заборгованості перед Державним бюджетом України за отриману відповідачем сільськогосподарську техніку в сумі 562 803 грн. та пеню за прострочення даної заборгованості за період з 01.05.2002 року по 17.06.2002 року в сумі 8817,25 грн.

Відповідачем вказану суму заборгованості не погашено.

На підставі подання Відділення державного казначейства у Кіцманському районі № 6 від 02.07.2003 року, ДПІ у Кіцманському районі направила відповідачу претензію від 02.07.2003 року №1/7/10 з вимогою сплати простроченої кредиторської заборгованості перед державою в сумі 562803 грн. та пені в сумі 54225.43 грн.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, пунктом 11.2 договору №12Л від 28 січня 1998 року передбачено, що за несвоєчасну оплату поставленого товару нараховується пеня в розмірі подвійної річної облікової ставки рефінансування Національного банку України від суми неоплачених коштів за кожний день прострочки. Пеня сплачується Продавцю протягом 10 банківських діб з доби виставлення Продавцем вимоги на платіж.

На підставі подань управління Державного казначейства у Кіцманському районі №8 від 03.08.2007 року, №12 від 07.09.2007 року, №13 від 05.10.2007 року Про застосування фінансових санкцій за порушення вимог ст. 17 Бюджетного кодексу України, ст.21 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік", постанови КМУ від 14.12.1995 року №1002, Наказу Міністерства фінансів України від 30.04.1996 р. №88»за відповідачем рахується прострочена заборгованість за отриману сільськогосподарську техніку.

Станом на 1 жовтня 2007 року заборгованість відповідача за отриману техніку становить 308113 грн. 33 коп. та пеня за прострочену заборгованість в розмірі 120% облікової ставки НБУ за період з 01.05.2002 р. по 01.10.2007 р. в сумі 224 330,25 грн.

Стосовно посилань скаржника на те, що даний спір носить адміністративний характер, слід зазначити, що питання, що стали предметом розгляду у суді мають цивільно-правовий, тому що виникли із господарсько-правових відносин, внаслідок невиконання відповідачем договірних зобов'язань, а саме - несплати коштів за отриману сільськогосподарську техніку, відповідно до укладених договорів. Тому, суд приймаючи рішення правомірно керувався нормами ГПК України.

Скаржник, посилаючись на ст. 513 ЦК України, безпідставно вважає, що правочин на підставі Акту № 071-211 від 10.09.2001 р. щодо заміни кредитора договірного зобов'язання не є належним, оскільки правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Що стосується договорів про умови купівлі-продажу сільськогосподарської техніки за рахунок коштів державного лізингового фонду, відповідно до яких кредитором договірного зобов’язання було ВО "Південний машинобудівний завод", то вони укладені у простій письмовій формі, так як і Акт № 071-211 від 10.09.2001 р., згідно якого вищезазначений кредитор замінений на Міністерство фінансів України. Крім того, даний акт складений на виконання ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2000 рік", постанови Кабінету Міністрів України від 29.05.2001 р. № 629 "Про розрахунки за сільськогосподарську техніку, поставлену у 1998 - 1999 роках" та відповідно до ст. 195 ГК України.

Слід також зазначити про те, що посилання суду на ст. 17 Бюджетного кодексу України зумовлене наявністю виникнення заборгованості ВО "Південний машинобудівний завод" перед державою за кредитами, які йому надавались відповідно до кредитних угод під державні гарантії, що в свою чергу дало підставу для заміни кредитора - на Міністерство фінансів України по договірних зобов'язаннях між ВО "Південний машинобудівний завод" та ВАТ "Кіцманське ремонтно-транспортне підприємство".

Відповідач доказів погашення заборгованості не представив.

Враховуючи наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.101,103,105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення господарського суду господарського суду Чернівецької області від 05.11.2007 року по справі №9/216 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Кіцманське ремонтно-транспортне підприємство»без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя: Якімець Г.Г.

Судді: Зварич О.В.

Юрченко Я.О.