ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.06.08р.

Справа № 35/63-08(1/111-08)

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль",

м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до Житлово-будівельного кооперативу № 25, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 8 335 грн. 62 коп.

Суддя Широбокова Л.П.

Представники:

від позивача - Пека З.О., юрисконсульт, дов. №001/08 від 20.11.2007 р.

від відповідача - представник не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

В лютому 2008р. позивач звернувся до суду та просить стягнути з Відповідача борг за спожиту теплову енергію - 5000,00 грн, інфляційні втрати - 1970,96 грн, 3% річних - 295,55 грн, пеню - 719,11 грн, 7% штрафу - 350,00 грн, посилаючись на договір № 725 від 20.11.2002 р.

Розпорядженням голови суду від 31.03.2008р. справа передана на розгляд судді Широбоковій Л.П.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та повідомив суд, що борг до цього часу не сплачено.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом докази не надав, вимог не заперечив, присутність повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив.

Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” місцезнаходження юридичної особи –це місце знаходження постійно діючого виконавчого органу юридичної особи, а в разі його відсутності –місцезнаходження іншого органу чи особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи без довіреності, за певною адресою, яка вказана засновниками (учасниками) в установчих документах і за якою здійснюється зв’язок з юридичною особою. Ухвали суду були направлені за місцем реєстрації відповідача. Всупереч вимогам ст. 1 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” відповідач не забезпечив отримання поштової кореспонденції за своїм місцезнаходженням.

Справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представника позивача в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем Відкритим акціонерним товариством “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” (виробник) та відповідачем Житлово-будівельним кооперативом № 25 (споживач) було укладено Договір № 725 від 20.11.2002р. на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води строком дії до 31.12.2003р. та який відповідно до п. 10.4. вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо сторони не заявлять про його припинення. Доказів розірвання договору в спірний період суду не надано.

Згідно умов Договору позивач поставляв відповідачу теплову енергію та гаряче водопостачання та в спірний період лютий –березень 2007р. надав послуг на суму 14 121,01 грн.

Згідно п. 6.7. Договору, оплата за поставку теплової енергії повинна проводитися відповідачем до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону та договору. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Відповідач за надані послуги розрахувався частково в сумі 9121,01 грн, заборгованість становить 5000,00 грн, що підтверджується розрахунком позивача, рахунками на оплату та не спростовано відповідачем.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з урахуванням індексу інфляції, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Інфляційні втрати з урахуванням індексу інфляції з лютого 2007 р. по січень 2008р. включно становлять 1970,96 грн, 3% річних за період прострочення платежів з 10.03.2007 р. до 20.02.2008 р. –295,55 грн.

За умовами п. 7.3.6 Договору в разі несвоєчасної оплати спожитої теплоенергії відповідач повинен сплатити пеню в розмірі 0,5% за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Позивач просить стягнути пеню за період прострочення всієї суми боргу з 20.08.2007р. по 20.02.2008р. Зобов’язання щодо оплати повинні бути виконані відповідно до 10-го числа кожного місяця, наступного за місяцем надання послуг, та нарахування пені відповідно припиняється через шість місяців. Тобто, нарахування пені на суми заборгованості за лютий 2007р. припинилися відповідно з 10.09.2007р., за березень 2007р. –з 10.10.2007р. Отже, з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати боргу за лютий 2007р. за період з 01.08. по 10.08. 2007р. в сумі 36,70 грн, за прострочення сплати боргу за лютий 2007р. за період з 20.08. по 10.09.2007р. в сумі 11,03 грн та за прострочення сплати боргу за березень 2007р. за період з 20. 08. по 10.10.2007р. в сумі 307,19 грн. Всього в сумі 318,22 грн (в межах заявленого позивачем періоду стягнення пені). Вимоги про стягнення пені заявлені в межах спеціального строку позовної давності в один рік.

В решті вимоги про стягнення пені в сумі 400,89 грн судом відхиляються, оскільки при розрахунку пені позивачем не враховані вище приведені приписи закону.

Відповідно до ч. 2 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема, за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Позивач не довів, що хоча б одна із сторін належить до державного сектора економіки та вибрав інший вид забезпечення виконання зобов’язання відповідачем, а саме нарахування пені. З огляду на це його вимоги щодо стягнення 7% штрафу –350,00 грн судом відхиляються.

Зважаючи на встановлені обставини, вимоги позивача обґрунтовані, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню частково в сумі основного боргу –5000,00 грн, інфляційних втрат –1970,96 грн, 3% річних –295,55 грн, пені –318,22 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 44, 49, 75, 82-85, 116,117 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 193.,275 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово –будівельного кооперативу № 25 –51922, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, вул. Ковалевича, буд. 4, кв.1, (р/р 3001 в АКБ Укрсоцбанку, МФО 305051) на користь Відкритого акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль»–51925, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, вул. Радянська, 2, (р/р 2010 філія відділення Промінвестбанку у м. Дніпродзержинську, МФО 305501) борг –5000,00 грн (п’ять тисяч грн), інфляційні втрати –1970,96 грн (одна тисяча дев’ятсот сімдесят грн 96 коп), 3% річних –295,55 грн (двісті дев’яносто п’ять грн 55 коп), пеню –318,22 грн (триста вісімнадцять грн 22 коп), витрати по сплаті держмита –92,72 грн (дев’яносто дві грн 72коп) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –107,26 грн (сто сім грн 26 коп).

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання та в цей термін може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано 17 червня 2008 р.