ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.08                                                                                 Справа № 15/72пн

за позовом

Комунального підприємства «Житлосервіс «Евріка», м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Приватного підприємства –редакції громадського-інформаційного тижневика «Вісник регіону», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 19 067 грн. 30 коп. та звільнення нежитлового приміщення.

Суддя Пономаренко Є.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача - Павліченко Н.К., юрисконсульт, довіреність № 1 від 02.01.08;

від відповідача - представник не прибув.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв’язку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги:

- стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу за оренду приміщення 4 039 грн. 47 коп.

- зобов’язати відповідача звільнити нежиле приміщення загальною площею 29,1 кв.м, розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр-т. Гвардійський, 67;

- стягнути з відповідача на користь позивача індекс інфляції в сумі 179 грн. 50 коп.;

- стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 27 грн. 52 коп.;

- стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 184 грн. 94 коп.;

- стягнути з відповідача на користь позивача неустойку в сумі 14 620 грн. 00 коп.;

- стягнути з відповідача суму 15 грн. 87 коп. за користування земельною ділянкою площею 29,1 кв.м під орендованим приміщенням.

В судовому засіданні позивач відмовився від позовної вимоги про стягнення з відповідача 15 грн. 87 коп. за користування земельною ділянкою.

Відмова від позову в частині наведених вимог прийнята судом.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав інші позовні вимоги.

Відповідач витребувані судом документи не представив, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином: ухвали суду направлялися за адресою, яка є офіційним місцезнаходженням підприємства та підтверджена довідкою державного реєстратора.

При цьому, слід відзначити, що інформаційним листом вищого господарського суду України від 02.06.2006 N 01-8/1228, визначено, зокрема що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

При розглядові справ суд має вчиняти певні дії, у тому числі і щодо повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, виключно у порядку та у спосіб передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України рішення та ухвали розсилаються сторонам, прокурору, який брав участь в судовому процесі, третім особам не пізніше п'яти днів після їх прийняття або вручаються їм під розписку, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Вимоги вказаної норми судом виконувалися належним чином –ухвали суду вчасно направлялися сторонам поштою за належними адресами їх місцезнаходжень.

Відповідно до п. 3.5.1 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10 грудня 2002 р. N 75 лише ухвала про порушення провадження у справі і призначення її до розгляду надсилається службою діловодства суду всім учасникам процесу з повідомленням про вручення.

Зазначена норма теж була виконана судом.

Чинним законодавством не передбачено обов’язку суду направляти ухвали про відкладення розгляду справи рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Тому, ухвали суду про відкладення розгляду справи направлялися судом простою поштовою кореспонденцією.

Жодна з ухвал не повернута до суду підприємством поштового зв’язку через її невручення адресатові.

Таким чином всі ухвали були направлені сторонам у справі в установленому порядку, документів які би свідчили про їх неотримання сторонами у справі до суду не надходило.

У зв’язку з наведеним, враховуючи положення ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, Інструкції з діловодства в господарських судах України та наявні матеріали справи судом вжито всіх необхідних заходів з повідомлення сторін про дату, час та місце судових засідань. Тому, суд приходить до висновку, що представники сторін належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

На підставі викладеного справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Приватне підприємство редакція громадського-інформаційного тижневика «Вісник регіону»звернулося до позивача із заявою від 23.11.06 про передачу в оренду приміщення.

Між комунальним підприємством «Житлосервіс Еврика», як орендодавцем, з урахуванням дозволу Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради наданого листом від 21.02.2007р. №05-09/357, та відповідачем у справі 01.01.07 укладено договір оренди №12 нежитлового приміщення.

Об’єкт оренди за даним договором нежитлове приміщення площею 29,1 кв.м, розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр-т. Гвардійський, 67, передано орендодавцем (позивачем у справі) орендарю за актом прийому-передачі від 01.01.2007р., який є невід’ємною частиною договору.

Відповідно до п. 10.1 договору його укладено строком зі строком дії з 01.01.2007р. до 30.12.2007р.

Договір припинив свою дію за закінченням строку, на який його було укладено враховуючи листи орендодавця (позивача у справі) від 20.12.2007р. №587, від 17.01.2007р. №16. При цьому, позивачем також вимагалося від орендаря повернення орендованого приміщення. Орендар не звертався з позовом до орендодавця про спонукання укласти договір оренди спірного приміщення на новий строк з підстав наявності у нього переважного права на укладення договору оренди спірного приміщення на новий строк і відповідно судом не приймалося рішення про укладення договору на новий строк.

У зв’язку з наявністю боргу та неповерненням орендованого приміщення позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та порушених законом інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»договір оренди припиняється за закінченням строку, на який його було укладено.

Таким чином, на момент звернення позивача до суду з позовом договір оренди з відповідачем був припинений.

Об’єкт оренди не було повернуто орендарем орендодавцеві в установленому порядку.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Аналогічна за змістом норма закріплена і у ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Також, відповідно до п. 9.1 та п. 2.5. договору при припиненні договору орендар зобов’язаний повернути орендодавцю орендоване майно у належному стані за актом приймання-передачі.

За загальним правилом оформлення акту приймання-передачі покладається на сторону, яка зобов’язана передати річ, тобто при укладенні договору оренди –на орендодавця, а при припиненні дії договору –на орендаря.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Таким чином, у зв’язку з тим, що орендоване майно не повернуто відповідачем у встановленому договором та законом порядку позовна вимога про примусове звільнення ним нежитлового приміщення підлягає задоволенню.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 5 даної ж статті плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Розмір орендної плати за договором встановлено в розрахунку орендної плати, що є додатком №1 до договору в розмірі 268,28 грн.

Згідно п. 5.4 договору орендна плата вноситься щоквартально не пізніше 10-го числа наступного за кварталом місяця.

Також, відповідно до п. 5.5 договору по закінченню строку дії договору орендна плата вноситься орендарем по день фактичної здачі приміщення за актом.

Обґрунтований розмір боргу з орендної плати за 2007 рік та плати за фактичне використання приміщення після припинення дії договору, розрахованої виходячи з розміру орендної плати, за перший квартал 2008 року, становить 3974,20 грн. (3219,36+804,84-50/сплата за рахунком №15 від 12.02.07/)

Пред’явлення вимог по стягненню плати за квітень та травень 2008 року є необґрунтованим з наступних підстав. Виходячи з положень п. 5.5. договору плата за фактичне використання приміщення після припинення дії договору оренди сплачується як орендна плата, тобто виходячи з розміру орендної плати та вноситься в порядку та у строки встановлені для сплати орендної плати. На момент подачі позову до суду (15 травня 2008р. згідно штемпеля підприємства поштового зв’язку на конверті) строк сплати за квітень та травень 2008р. ще не настав.

Наявність на момент подачі позову заборгованості по орендній платі у заявленій до стягнення сумі та боргу з плати за фактичне використання приміщення протягом першого кварталу після припинення дії договору оренди в загальній сумі 3974,20 грн. підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст.ст. 43, 33 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач заявлені вимоги не оспорив, доказів перерахування орендної плати не надав.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Обґрунтований розмір інфляційних втрат за заявлений позивачем період складає 178 грн. 50 коп.

Тому, задовольняється вимога позивача по стягненню з відповідача заявленої позивачем суми інфляційних втрат у розмірі 178 грн. 50 коп., а у задоволенні решті вимог по стягненню інфляційних втрат у сумі 1 грн. 00 коп. слід відмовити за необґрунтованістю.

Вимоги по стягненню 3 % річних у сумі 27 грн. 52 коп., заявлених також на підставі ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Вимоги про стягнення пені в сумі 184 грн. 94 коп., нарахованої на підставі п. 7.3 договору підлягають задоволенню в частині 155 грн. 29 коп.

Позивачем необґрунтовано нараховано пеню за перший період (розрахунок а.с. 26) з 10.04.07 по 31.12.07, тобто у строк 265 днів, з огляду на положення п. 6 ст. 233 Господарського кодексу України, відповідно до якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Термін, з якого починається прострочення виконання відповідачем зобов’язання, за що нараховується штрафна санкція, є, відповідно до умов договору, 11.04.2007р. Терміном закінчення нарахування санкції відповідно до положень п. 6 ст. 233 Господарського кодексу України є 11.10.2007р. Розмір пені, за період, з 11.04.2007р. по 11.10.2007р. (обмеження за п. 6 ст. 233 Господарського кодексу України) складає 65 грн. 67 коп.

Розмір пені за період з 11.07.2007р. (початок прострочки сплати орендної плати за 2-й квартал) по 31.12.2007р. (визначено позивачем) складає 61,04 грн.

Розмір пені за період з 11.10.2007р. (початок прострочки сплати орендної плати за 3-й квартал) по 31.12.2007р. (визначено позивачем) складає 28,58 грн.

Таким чином, розмір пені, що обґрунтовано визначено позивачем та підлягає стягненню складає 155 грн. 29 коп.

Вимоги по стягненню неустойки в сумі 14 620 грн., нарахованої за прострочення повернення об’єкта на підставі п. 7.5. договору слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 7.5 договору у випадку порушення строку повернення об’єкту оренди орендодавець зобов’язаний сплатити неустойку у розмірі 1% від експертної вартості об’єкту оренди за кожний день прострочення повернення об’єкту.

Разом з тим за таке порушення санкція передбачена ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України.

Згідно даної норми якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд при прийнятті рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача неустойки за прострочення повернення майна виходячи подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до п. 2.4 договору орендар повинен передати орендодавцю приміщення протягом 5 днів з моменту припинення договору оренди.

Строк дії договору встановлено до 30.12.2007р.

Тому, відповідач повинен сплатити неустойку за період з 5.01.2008р. по 15.05.2008р. (день звернення до суду з позовом згідно штемпеля підприємства поштового зв’язку на конверті). Розмір такої неустойки яка зменшена судом виходячи з розрахунку подвійної плати за користування річчю за час прострочення становить 1 151 грн. 01 коп. ((225,01 /26 днів січня/ + (268,28 х 3) + 121,16 /14 днів травня/)).

Від позовних вимог про стягнення з відповідача 15 грн. 87 коп. за користування земельною ділянкою позивач відмовився подавши до суду письмову заяву. Відмова від позову в зазначеній частині мотивована оплатою даної суми до подачі позову до суду. В заяві зазначено, що з наслідками відмови від позову ознайомлені.

Відмова позивача від позову приймається судом, оскільки такі дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси. За викладених обставин провадження у справі в частині 15,87 грн. підлягає припиненню на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України.

Судом роз’яснено представнику позивача наслідки відмови від позову, передбачені ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг у сумі 3974 грн. 20 коп., інфляційні втрати у розмірі 178 грн. 50 коп., 3 % річних у сумі 27 грн. 52 коп., пеня в сумі 155 грн. 29 коп., неустойка в сумі 1 151 грн. 01 коп. (всього 5486,82 грн.). Провадження у справі в частині 15,87 грн. за користування земельною ділянкою підлягає припиненню на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог у складі: 139 грн. 87 коп. державного мита (54,87 –за майновими вимогами та 85 грн. 00 коп. –за вимогою немайнового характеру про звільнення приміщення), а також 33 грн. 96 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, п.4 ч.1 ст.80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Приватному підприємству –редакції громадського-інформаційного тижневика «Вісник регіону», м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр-т Гвардійський, б. 67, ідентифікаційний код за негайно з дня набрання даним рішенням законної сили, звільнити нежитлове приміщення загальною площею 29,1 кв.м, розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр-т. Гвардійський, 67

3. В частині позовних вимог про стягнення 15 грн. 87 коп. за користування земельною ділянкою площею 29,1 кв.м під орендованим приміщенням провадження у справі припинити.

4. Стягнути з Приватного підприємства –редакції громадського-інформаційного тижневика «Вісник регіону», м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр-т Гвардійський, б. 67, ідентифікаційний код за на користь Комунального підприємства «Житлосервіс «Евріка», м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Гагаріна, б. 115, ідентифікаційний код за , борг у сумі 3974 грн. 20 коп., інфляційні втрати у розмірі 178 грн. 50 коп., 3 % річних у сумі 27 грн. 52 коп., пеню в сумі 155 грн. 29 коп., неустойку в сумі 1 151 грн. 01 коп., витрати зі сплаченого державного мита у сумі 139 грн. 87 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 33 грн. 96 коп. Видати наказ позивачу.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 07.07.2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко