ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"16" квітня 2008 р.

Справа № 18/27

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді ТимошевськоїВ.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 18/27

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Завод Сегмент", м. Кіровоград

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Водне господарство", м. Кіровоград

про стягнення 31 945,97 грн.

Представники сторін:

від позивача - Чеботарь О.М. , довіреність № б/н від 28.09.2007 р.;

від відповідача - Сафронова Д.М., довіреність № 4564/11 від 25.12.2007 р.

Відкритим акціонерним товариством "Завод Сегмент" подано позовну заяву про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Водне господарство" заборгованості в сумі 31 945,97 грн., яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань за договором оренди № 222 від 24.01.2007 р.

Відповідач у відзиві на позов наявність заборгованості не заперечив, пояснивши ускладненість у своєчасному виконанні умов договору перебуванням у надзвичайно скрутному матеріальному становищі, викликаному невідповідністю діючих тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення витратам, які несе підприємство при наданні вищевказаних послуг ( а.с.33-35).

Розгляд справи № 18/27 відкладався з підстав, викладених в ухвалі господарського суду від 28.03.2008 р. та в судовому засіданні 16.04.2008 р. за згодою сторін оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступне.

24 січня 2007 р. між відкритим акціонерним товариством "Завод Сегмент" (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Водне господарство" (орендар) укладено письмовий договір оренди № 222 (а.с. 8-11).

За умовами укладеного договору позивач зобов'язувався передати в оренду відповідача окреме індивідуально визначене майно, а саме водопровідну насосну станцію, склад якої визначено в переліку, додаток № 1 до договору (а.с.12).

Відповідач прийняв на себе зобов"язання використовувати вказане майно за його цільовим призначенням та своєчасно сплачувати орендні платежі.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування майном з дати підписання акта прийому-передачі майна.

В пункті 4.1. договору та в протоколі погодження договірної ціни до договору оренди ( а.с. 14) сторонами досягнуто угоди про розмір місячної орендної плати, яку визначено у сумі 9 000 грн.

Вказана сума орендної плати підлягає сплаті орендарем в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця до 10-го часла наступного місяця за звітним ( пункт 4.2. договору).

Термін оренди майна складає 48 років з моменту прийняття майна за актом прийому-передачі ( пункт 3.1. договору).

Відповідно до статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно з частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди майна одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з частиною 3 статті 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

За приписами статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору передано, а відповідачем прийнято водопровідну насосну станцію за складом, визначеним в переліку. Передача та прийняття майна здійснені 19.02.2007 р. за актом приймання-передачі, підписаним обома сторонами та скріпленим печатками підприємств ( а.с. 13).

В порушення умов договору відповідачем зобов"язання щодо своєчасної сплати орендних платежів належним чином не виконано. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідача за період з жовтня 2007 р. по січень 2008 р. становить 31 000 грн. ( а.с. 16). Вказана заборгованість виникла внаслідок несплати відповідачем орендних платежів у повному обсязі з жовтня по грудень 2007 р., що становить 27 000 грн., та часткової сплати орендних платежів за січень 2008 р. у сумі 5 000 грн. ( а.с. 44-48) із залишком боргу 4 000 грн.

Заборгованість по орендній платі в сумі 31 000 грн. також підтверджується відповідачем у наведених ним розрахунках (а.с. 42) та не заперечується в акті звірки розрахунків від 19.03.2008р., підписаним представниками обох сторін (а.с. 32).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. З цими нормами кореспондуються і приписи статей 525, 526 Цивільного кодексу України, що визначають загальні умови виконання зобов'язань.

З урахуванням наведених вимог та з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів належного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань по сплаті орендних платежів за договором №222 від 24.01.2007 р., господарський суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Неможливість виконання грошового зобов"язання не звільняє боржника від відповідальності.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 764 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 181,97 грн.

Правомірність заявлених вимог підтверджується наведеними вище нормами законодавства та матеріалами справи, з яких вбачається наявність прострочення відповідачем виконання грошового зобов"язання за договором № 222 від 24.01.2007р.

Поряд з цим, у здійсненому позивачем розрахунку трьох відсотків річних допущено помилку в частині визначення часу прострочення, а саме - в період з 10.11.2007 р. по 26.02.2008 р. обраховано кількість прострочених днів 112, тоді як правильним є 109 днів прострочення ( а.с. 7). Отже, розмір суми річних становить 180 грн. 14 коп., який обраховано за періоди прострочення:

з 10.11.2007 р. по 26.02.2008 р. від суми 9 000 грн. боргу за жовтень 2007 р.;

з 10.12.2007 р. по 26.02.2008 р. від суми 9 000 грн. боргу за листопад 2007 р.;

з 10.01.2008 р. по 26.02.2008 р. від суми 9 000 грн. боргу за грудень 2007 р.;

з 10.02.2008 р. по 26.02.2008 р. від суми 4 000 грн. боргу за січень 2008 р.

З огляду на викладене, виходячи з наявних в матеріалах справи документів та враховуючи наведені розрахунки боргу, позовні вимоги підлягають задоволенню частково на загальну суму 31 944,14 грн., з яких: 31 000 грн. заборгованість по орендній платі за договором № 222 від 24.01.2007 р., 764 грн. інфляційні втрати та 180,14 грн. три відсотки річних.

З урахуванням вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Водне господарство" (25006, м. Кіровоград, вул. О. Балка, 3а, р/р 1751 в КФ КБ "Приватбанк", МФО 323583, ідентифікаційний код 33142604) на користь відкритого акціонерного товариства "Завод Сегмент" (25011, м. Кіровоград, вул. Родімцева, 83, р/р 0517 в ПІБ м. Кіровоград, МФО 323301, ідентифікаційний код 14308799) - 31 944 грн. 14 коп., з яких: 31 000 грн. заборгованість по орендній платі, 764 грн. інфляційних втрат та 180 грн. 14 коп. трьох відсотків річних.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Водне господарство" (25006, м. Кіровоград, вул. О. Балка, 3а, р/р 1751 в КФ КБ "Приватбанк", МФО 323583, ідентифікаційний код 33142604) на користь відкритого акціонерного товариства "Завод Сегмент" (25011, м. Кіровоград, вул. Родімцева, 83, р/р 0517 в ПІБ м. Кіровоград, МФО 323301, ідентифікаційний код 14308799) - 319 грн. 44 коп. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Згідно частини 3 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дане рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя В.В.Тимошевська