ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"17" червня 2008 р.

Справа № 9/122

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б.,розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 9/122

за позовом: багатогалузевої приватної фірми "Фірус", м. Кіровоград

до відповідача: Кіровоградської міської ради, м. Кіровоград

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Кіровоградського міського управління земельних ресурсів, м. Кіровоград, вул. Тімірязєва, 68

про спонукання поновлення дії договору оренди землі

Представники сторін:

від позивача - Нефьодов О.О., довіреність б/н від 06.02.2008 р., представник;

від відповідача - Смаглюк М.О., довіреність №810-МР від 07.12.2007 р., представник;

від третьої особи - участі не брав.

Багатогалузевою приватною фірмою "Фірус" подано позов до Кіровоградської міської ради про спонукання поновити дію договору оренди земельної ділянки площею 0,4300 га по вул. М.Конєва в м. Кіровограді під розміщення автомобільної стоянки до 29.08.2011 року.

Відповідач проти позову заперечив.

Від третьої особи будь-які пояснення не надходили.

У судовому засіданні 21.05.2008 р. та 26.05.2008 р. оголошувалась перерва відповідно до 15 год. 00 хв. 26.05.2008 р. та 15 год. 45 хв. 17.06.2008 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Приписи ст.ст. 13 і 41 Конституції України визначають, що від імені Українського народу право власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією і усі суб’єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст.ст. 142-145 Конституції України, до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об’єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальної громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку.

Статтею 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Як встановлено в судовому засіданні, 29.08.2001 року між Кіровоградською міською радою та багатогалузевою приватною фірмою "Фірус" було укладено договір на право тимчасового користування землею.

Згідно пунктів 1.1 та 1.2 вказаного договору міська рада відповідно до рішення №946 від 22.05.2001 року надає, а землекористувач приймає у тимчасове довгострокове користування земельну ділянку загальною площею 0,4300 га терміном на п'ять років під розміщення автомобільної стоянки по вул. Маршала Конєва. Пунктом 2.1 визначено, що плата вноситься землекористувачем згідно чинного законодавства.

Відповідно до п. 3.1.1 договору на право тимчасового користування землею від 29.08.2001 року міська рада має право на припинення права користування землею, зокрема у випадку закінчення строку, на який було надано земельну ділянку.

Договір зареєстровано в книзі реєстрації договорів на право тимчасового користування землею від 06.09.2001 року за № 498/966.

Як зазначено в п. 8 договору, договір дійсний до 25.04.2006 року.

Отже, право користування земельною ділянкою відповідно до цього договору закінчилося у позивача 25.04.2006 року.

За умовами пункту 3.2.1 договору від 29.08.2001 року після закінчення строку дії договору, якщо не має домовленості про його продовження на новий термін, чи в разі дострокового розірвання договору землекористувач зобов'язаний у 15-денний термін звільнити земельну ділянку і привести її в придатність до подальшого використання.

Однак, після закінчення строку дії договору від 29.08.2001 року позивач продовжує користуватися земельною ділянкою.

Кіровоградською міською радою не надано господарському суду доказів на підтвердження того, що міською радою в місячний термін після закінчення строку договору, тобто в строк до 25.06.2006 року, позивачу направлялось письмове заперечення щодо продовження строку дії договору на новий термін.

У зв'язку з відсутністю заперечень з боку орендодавця щодо продовження оренди земельної ділянки, позивач листом від 10.10.2006 року №59 звернувся з пропозицією до Кіровоградської міської ради про продовження права оренди вищезазначеної земельної ділянки. Але міським управлінням земельних ресурсів листом №3435, за дорученням виконкому, повідомлено позивача про те, що за результатами засідання комісії від 27.10.2006 року багатогалузевій приватній фірмі "Фірус" не погоджено продовження права оренди у зв'язку з самовільною забудовою спорудами даної земельної ділянки та великою заборгованістю орендної плати за земельну ділянку.

З огляду на викладене, позивач просить суд спонукати Кіровоградську міську раду поновити до 29.08.2011 року дію договору оренди земельної ділянки площею 0,4300 га по вул. М.Конєва в м. Кіровограді під розміщення автомобільної стоянки, посилаючись на те, що він усунув зазначені недоліки та продовжує орендувати спірну земельну ділянку.

Вирішуючи даний спір, господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно ч. 2 ст. 759 та ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди), а відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною 6 статті 93 Земельного кодексу України також передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

За приписами ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" (надалі - Закон), строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

В силу ч. 1 ст. 31 Закону договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Щодо поновлення договору оренди земельної ділянки Закон України "Про оренду землі" містить положення, які не є тотожними відповідним нормам Цивільного та Господарського кодексу України.

Так, стаття 33 Закону передбачає, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Тобто цією нормою не передбачений порядок автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначено, що в цьому разі договір підлягає поновленню.

Разом з тим, відповідно до п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин (до яких відносяться питання надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Таким чином, законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин є прийняття рішення сесії.

При вирішенні даного спору, господарський суд враховує також правову позицію Верховного суду України, викладену в постанові від 20.05.2008 року у справі №30/234, із змісту якої вбачається, що чинним законодавством не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а тому реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки можлива лише за наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування.

Отже, необхідною умовою укладення та поновлення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність відповідного рішення органу місцевого самоврядування.

Господарський суд враховує, що в силу пункту 12 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою площею 0,4300 га по вул. Маршала Конєва в м. Кіровограді здійснює Кіровоградська міська рада.

Як встановлено в судовому засіданні, рішення щодо поновлення договору на право тимчасового користування землею, укладеного 29.08.2001 року між Кіровоградською міською радою та багатогалузевою приватною фірмою "Фірус", на той самий строк і на тих самих умовах, Кіровоградською міською радою не приймалось.

Зважаючи на викладене, господарський суд прийшов до висновку про те, що за відсутності рішення Кіровоградської міської ради про поновлення спірного договору оренди земельної ділянки позов про спонукання поновлення зазначеного договору не підлягає задоволенню.

За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя

О.Б. Шевчук

Дата підписання рішення: 20.06.2008р.