ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Херсон, вул. Горького, 18
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

17.03.2008
Справа №  4/91-ПН-08

Господарський суд
Херсонської області у складі судді
Ємленінової З.І. при секретарі
Сокуренко Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за
позовом   приватного підприємця ОСОБА_1 м. Херсон

до приватного підприємця ОСОБА_2

м.
Цюрупинськ Херсонської області

про   зобов'язання звільнити приміщення, стягнення
6000грн. заборгованості та 5000грн. моральної шкоди

за
участю  представників сторін:

від  позивача -
приватний підприємець ОСОБА_1.

від  відповідача - приватний підприємець ОСОБА_2.,

уповноважена особа
ОСОБА_3.

Позивач звернувся  з
позовною  заявою  про
стягнення з  відповідача
6000грн.00коп. заборгованості за договором оренди  від
15.05.2007року та 5000грн.00коп. моральних  збитків. Крім
того, він  просить
зобов'язати  відповідача звільнити  нежилі приміщення  кафе-бару, яке  розміщено
в м.Херсоні по  вул. 49 Гвардійської  дивізії
№37-А.

Позовні вимоги позивач
обґрунтовує  тим, що  відповідач не
виконує  обов'язки  щодо
здійснення розрахунків за договором оренди  кафе від
15.05.2007року та не
звільняє  приміщення кафе,
незважаючи  на те, що  був попереджений про  розірвання договору оренди.

Відповідач позовні вимоги не  визнає, надавши суду 2 договори  оренди того ж
об'єкту від  15.05.2007року та
від  16.11.2007року  зі строком оренди до  16.10.2008року, в яких  зазначено
розмір  орендної  плати
та обов'язки  сторін  інші, ніж
в договорі наданому позивачем до
позовної  заяви. Він  обґрунтовує
свої  заперечення тим, що   орендна плата зазначена в наданому позивачем
договорі  не  узгоджувалася, а була усна домовленість  про
сплату 600грн.орендної  плати  щомісячно. Зазначені обов'язки  щодо
розрахунків за оренду ним виконувалися і позивач за період  з
15.05.2007року по  15.11.2007року
отримала від  нього 3600грн.00коп.

Крім  того, відповідач зазначає, що  ним
були  виконані роботи  по
поліпшенню  орендованого  майна на суму 7873грн.00коп., які за умовами  наданих
ним договорів  належало  зарахувати
в рахунок орендної  плати, тому
вважає, що  його  заборгованість  перед
позивачем відсутня. Він
посилається на те, що позивачем йому чинилися і продовжують  чинитися перешкоди в здійсненні права
користування орендованим майном,  тому
він  змушений був звертатися в правоохоронні
органи.

Справа
розглядалася з  перервою, яка  оголошувалася в засіданні суду  12.03.2008року до  17.03.2008року за клопотанням  сторін.

Розглянувши
матеріали  справи, дослідивши надані  сторонами
докази, заслухавши представників сторін, суд -

в с
т а н о в и в :

При  зверненні з
позовом  позивач надав  договір
оренди, який підписано  сторонами
15.05.2007року. За умовами  цього  договору
позивач передає  належне  йому на праві власності кафе -бар
павільйонного  типу, яке  розміщене в м.Херсоні, вул. 49 Гвардійської  дивізії, в районі будинку №35 в користування
відповідача на правах  оренди. За
умовами  пункту 1.1 договору відповідачу
також  передається  розміщене
в кафе-барі  технологічне  обладнання згідно з  актом прийому-передачі.

Відповідно
до  пункту 3.1 зазначеного  договору відповідач сплачує  орендну плату
за згодою  сторін 450у.о., а
з  01.10.2007року -600 у.о.

Пунктом
2.2 договору зазначено, що  при  передачі майна в оренду сторони  підписують
акт  прийомки-передачі, а
договір  набирає  чинності
після складання позивачем усіх
необхідних  документів (договір  на землю, дозвіл  санепідемстанції) для повного  оформлення дозвільних  документів на право  роботи
кафе.

Посилаючись  на невиконання відповідачем умов
зазначеного  договору, позивач за текстом
позовної  заяви  просить
стягнути 6000грн.00коп. заборгованості за оренду, 5000грн.00коп.
моральних збитків та зобов'язати
відповідача повернути  об'єкт  оренди , так як  йому надіслана пропозиція про  розірвання договору на підставі пункту 5.2
договору оренди.

Разом
з  тим, відповідачем надано  відзив на позов та 2 примірника договорів
оренди того ж  об'єкту -  кафе-бару,
в тому числі: договір укладений 15.05.2007 року строком до
14.05.2008року  та договір  укладений
16.11.2007року  строком до  16.10.2008року в іншій редакції, ніж  договір
наданий позивачем.

Розмір
орендної  плати  за наданим відповідачем договором від
15.05.2007року не  зазначений взагалі,   а договором
від  16.11.2007року  орендна плата встановлена в розмірі
600грн.00коп. щомісячно.

Аналізуючи  господарські правовідносини  сторін,
слід  зазначити  наступне.

Згідно з  частиною 1 статті 173 Господарського  Кодексу України  господарським визнається зобов'язання,
що  виникає  між
суб'єктом   господарювання та
іншим  учасником   (учасниками) відносин  у сфері господарювання з  підстав, передбачених  Господарським Кодексом України, в силу
якого  один  суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити  певну дію
господарського  чи  управлінсько-господарського характеру на
користь іншого  суб'єкта (виконати  роботу, передати  майно,
сплатити  кошти, надати  інформацію, тощо), або  утриматися від  певних
дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має  право
вимагати від  зобов'язаної
сторони  виконання її обов'язку.

Статтею  638 ЦК України встановлено, що договір є
укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов
договору. Істотними умовами  договору  є
умови  про  предмет договору, умови,  що визначені законом як  істотні
або  є  необхідними
для договорів даного виду,  а
також усі ті умови,  щодо яких за заявою
хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно
до  ч.2 статті 180 ГК України
господарський договір  також  вважається укладеним, якщо  між
сторонами  у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх  істотних  умов. Частиною 3 зазначеної  норми
передбачено, що  при  укладенні господарського  договору сторони зобов'язані у будь-якому
разі  погодити  предмет, ціну та строк дії  договору.

Загальний
порядок укладення господарських
договорів  передбачений статтею
181 ГК України. Відповідно до
частини  1 зазначеної  норми
господарський договір  за
загальним  правилом  викладається у формі  єдиного документа, підписаного  сторонами
і скріпленого  печатками.

Договір від 15.05.2007року (як  в редакції
позивача, так і в редакції
відповідача) та договір  від  16.11.2007року в редакції  відповідача, за своєю правовою природою є
договорами оренди,  правовідносини  за якими врегульовані  параграфом 5
глави 30  Господарського  Кодексу України та главою  58 Цивільного
Кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 284 ГК
України  істотними  умовами
договору оренди є: об'єкт  оренди
(склад  і вартість  майна з
урахуванням  його індексації);
строк на який укладається договір; орендна плата з  урахуванням її  індексації; порядок використання
амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого  майна та умови  його
повернення та викупу.  Зазначені
умови  при укладенні договору оренди
підлягають  обов'язковому узгодженню  сторонами.

Як
встановлено  матеріалами  справи та
наданими  суду  текстами
трьох  договорів,  жодним із
них  не  встановлено
об'єкт  оренди. В  пунктах
1.1 договорів зазначено  лише,
що   предметом оренди  є  кафе-бар,
розміщений   в м. Херсоні  вул  49
Гвардійської  дивізії , в районі  будинку №35, тобто  точна адреса об'єкту оренди не  зазначена. Не
зазначено також   і склад  та вартість
майна, площа приміщень  кафе.

Орендна
плата в договорах  зазначена  в різних
розмірах: 450 та 600 у.о -  в
договорі  позивача від  15.05.2007року;  600грн.00коп. - в договорі  від
16.11.2007року наданому суду відповідачем; і взагалі не  зазначено
розмір  орендної  плати
в договорі  від  15.05.2007року (який надано  відповідачем).

Строк
дії  усіх
трьох  договорів різний.
Договорами  передбачено , що  при
передачі майна в оренду складається акт прийому-передачі, однак, як  встановлено
в засіданнях  суду та не  заперечувалося представниками  сторін, такі акти  за жодним із
договорів сторонами  не  підписувалися. Не  підписувалися і  передбачені
пунктом 1.1 договорів акти
передачі   розташованого  в приміщенні кафе-бару технологічного
обладнання .

Крім  того, за умовами  пунктів 3.2 (абзац 2) договорів оренди  договір
набирає  чинності  після
складання позивачем  усіх  необхідних
документів  (договору на землю,
дозволу санепідемстанції) для повного
оформлення  дозвільних  документів
на право  роботи  кафе-бару. Такі документи  сторонами
суду не  надані, а за посиланням
відповідача вони йому не  передавалися.

Позивач
в засіданні суду не  визнавав  наданих
відповідачем текстів договорів та посилався, на те, що   пункти
4.5 та 4.6 (в редакції договору від
16.11.2007року)   щодо  порядку відшкодування проведених  відповідачем поліпшень   та їх
зарахування  в рахунок
зменшення  розміру орендної плати  та права відповідача  на передачу майна в суборенду  під
розміщення ігрових  та
музикальних  автоматів він  не
погоджував з  відповідачем, а  підпис на цьому договорі здійснено не  ним, а шляхом
застосування відповідачем комп'ютерної
техніки, у зв'язку з  чим просив призначити  судову почеркознавчу експертизу.

В той
же час відповідач посилався на те, що
з  ним не  узгоджувався текст  договору оренди від 15.05.2007року в редакції
наданій  позивачем.

Вищевикладене  свідчить
про  те, що   істотні умови договору оренди приміщення
кафе-бару між  сторонами не  були узгоджені.

Згідно
з частиною 8 статті 181 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх
істотних  умов господарського  договору,
такий  договір  вважається
неукладеним (таким,  що не
відбувся).

У
зв'язку з цим,  судом констатується, що
договір між сторонами  щодо   оренди кафе-бару є неукладеним (таким,  що не відбувся), оскільки сторонами не
досягнуто згоди за всіма істотними умовами.

Таким чином, правові підстави   стягнення з
відповідача 6000грн.00коп. заборгованості з  орендної
плати  та 5000грн.00коп.
моральних  збитків саме  на підставі договору оренди від  15.05.2007року відсутні, оскільки  неукладений договір  не створює
для сторін  ніяких  юридичних
наслідків.

Розглядаючи  позовні вимоги  позивача про
звільнення приміщення кафе-бару суд
враховує  посилання позивача на
те, що  після перерви, яка  оголошувалася в засіданні  суду 12.03.2007року,  відповідач звільнив  зазначені приміщення  і вони ним не
використовуються, тому в цій частині позову претензій до  відповідача він  не
має, тому провадження у справі в частині звільнення майна підлягає  припиненню
на підставі п.1-1 ч.1 статті 80 ГПК України.

Державне  мито в частині  позовних
вимог про звільнення майна відповідно до
ст. 49  ГПК України відноситься на
відповідача, оскільки  об'єкт  оренди ним звільнено  після
порушення провадження у справі. Витрати
на інформаційно-технічне
забезпечення судового  процесу
відносяться на сторони в рівних частках.

В засіданні за згодою представників
сторін  оголошувалася вступна та
резолютивна частина рішення.

На підставі частини  8 ст. 181, частини 1 ст. 284  Господарського Кодексу України  та керуючись ст. 44, 49, 77,  ч. 1-1 ст. 80,  ст. 82-85 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1.В
задоволенні позовних вимог про стягнення 6.000грн.00коп. основного боргу та
5.000грн.00коп. моральних збитків відмовити.

2.
Припинити провадження у справі в частині звільнення приватним підприємцем
ОСОБА_2 нежилих приміщень кафе-бару, розташованого в   м. Херсоні
по  вул. 49 Гвардійської дивізії №
37-а.

3.Стягнути
з приватного підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер  НОМЕР_1
на користь приватного підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_2
ідентифікаційний номер НОМЕР_2  -
85грн.00коп.  витрат по  сплаті державного  мита та
59грн.00коп.  витрат  на інформаційно-технічне  забезпечення судового  процесу.

Наказ   видати
після набрання рішенням  законної
сили.

Суддя
З.І. Ємленінова

Рішення
оформлено  відповідно до

ст.84 ГПК України 19.03.2008року.