КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2008                                                                                           № 19/37-22/53

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха Б.В.

суддів:           Верховця А.А.

Тищенко А.І.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -позивача Кисельов Є.В. юрист

від відповідача не з”явився

від третьої особи не з”явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Влад"

на рішення Господарського суду м.Києва від 25.04.2008

у справі № 19/37-22/53 (Паламар П.І.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтозахист"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтозахист Україна"

про                                                  визнання недійсними договорів

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ТОВ „Влад”

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю „Нафтозахист”

2. Товариства з обмеженою відповідальністю „Нафтозахист Україна”

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2008 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Влад” про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 18 червня 2007 року з доданими до неї документами повернуто без розгляду.

ТОВ „Влад”, не погодившись з ухвалою суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з’явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені вчасно та належним чином.

Апеляційний господарський суд вважає, що неявка представників відповідача та третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, і справа розглядається за наявними матеріалами в силу вимог ст. 75, 99 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Влад” звернулось з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 18 червня 2007 року у справі № 19/37-22/53.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2008 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Влад” про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 18 червня 2007 року з доданими до неї документами повернуто без розгляду. Дана ухвала мотивована тим, що позивачем заявлені вимоги про визнання недійсними двадцяти шести договорів купівлі-продажу, кожна з яких підлягає оплаті державним митом окремо, проте всупереч вимогам ч. 4 ст. 113 ГПК України до заяви не додано документа про сплату державного мита у повному розмірі.

Згідно ст.113 Господарського процесуального кодексу України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до розгляду не приймається і повертається заявникові лише у випадку відсутності доказів сплати державного мита у порядку і розмірі, встановлених законодавством.

Відповідно до підпункту „г" пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито" із заяв про перегляд рішень за нововиявленими обставинами розмір державного мита становить 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Згідно пункту 4.6. Роз'яснення Вищого господарського суду України №02-5/78 від 4 березня 1998 року „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України”, з наступними змінами, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення, державне мито сплачується як за подання однієї заяви немайнового характеру. У випадках коли в позовній заяві альтернативне викладено майнові або немайнові вимоги, господарському суду слід визначити предмет спору і вирішити питання щодо сплати позивачем державного мита у встановленому розмірі або стягнення його за рішенням суду. За наявності підстав для повернення чи відмови у прийнятті позовної заяви в частині однієї з вимог господарський суд порушує провадження у справі щодо альтернативної вимоги. У таких випадках питання стягнення державного мита вирішується за загальними правилами.

Постановою Вищого господарського суду України від 7 листопада 2007 року у справі №19/37-22/53 залишеним без змін рішення господарського суду міста Києва від 18 червня 2007 року у справі №19/37-22/53 яким, вирішено питання щодо предмету спору і розміру сплати державного мита в сумі 85,00 грн., що покладеного на Товариство з обмеженою відповідальністю „Влад".

Згідно ст.35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, квитанцією №35601/з48 від 15 квітня 2008 року Товариством з обмеженою відповідальністю „Влад" сплачено державне мито за подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 18 червня 2007 року у справі №19/37-22/53 в розмірі 42 грн. 50 коп., що становить 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання для розгляду спору в першій інстанції.

Судова колегія приходить до висновку що, Товариством з обмеженою відповідальністю „Влад" сплачено державне мито у порядку і розмірі, встановленому законодавством, доказ сплати якого додано до заяви.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва №19/37-22/53 від25.04.2008 р. прийнята з невірним застосуванням норм процесуального права та має бути скасована.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Частиною 2 статті 106 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ч.4 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Таким чином, апеляційна підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва - скасуванню з направленням матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Влад” задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва №19/37-22/53 від 25.04.2008р. скасувати.

3. Справу №19/37-22/53 направити до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом місяця у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя                                                                      Отрюх Б.В.

Судді                                                                                          Верховець А.А.

Тищенко А.І.