ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 червня 2008 р.

№ 20-2/455

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Н. Дунаєвської - головуючого,

І. Воліка (доповідача),

М. Михайлюка,

розглянувши матеріали касаційної скарги

Державного підприємства (ДП)

"Севастопольський морський торгівельний порт"

на постанову

від 24.03.2008

Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі

№ 20-2/455

за позовом

ДП "Севастопольський морський торгівельний порт"

до

Фонду комунального майна Севастопольської міської ради

третя особа без самостійних

вимог на предмет спору

Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого майна"

про

визнання права власності на нерухоме майно

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати державного мита.

Згідно з п. “г” ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, яка стосується розміру ставок державного мита, із апеляційних та касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за ново виявленими обставинами, які подаються до господарських судів, сплачується 50 % ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 % ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Згідно з пунктом 32 Інструкції “Про порядок обчислення та справляння державного мита” з позовних заяв про право власності на майно, про визнання недійсними договорів відчуження майна, про визнання права на частку в майні, про виділення частки із загального майна і про витребування спадкоємцями належної їм частки майна держане мито сплачується виходячи з вартості розшукуваного майна або його частки.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з того, що відповідно до п. “а” ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (в редакції Закону від 25.03.2005 року, що набрав законної сили 31.03.2005 року) із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, додане скаржником до касаційної скарги платіжне доручення № 567 від 14.04.2008 на суму 42,50 грн. не свідчить про сплату державного мита у встановленому розмірі.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, відповідно до ч. 4 ч. 1ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Додані до матеріалів касаційної скарги фіскальні чеки № 7841, № 7842 від 10.04.2008 не можуть вважатися належними доказами відправки копій касаційної скарги відповідачу та третій особі у справі, оскільки вони не містять адреси отримувачів, до того ж напис щодо найменування адресатів зроблений від руки та невідомо коли, а тому за відсутності достовірних даних про виконання вимог ст. 111 ГПК України, наявні додаткові підстави неприйняття касаційної скарги до розгляду і повернення її скаржнику на підставі п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ДП "Севастопольський морський торгівельний порт" на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.03.2008 у справі № 20-2/455 повернути без розгляду.

Судді : Н. Дунаєвська

І. Волік

М. Михайлюк