Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2008 року           Справа №53/340-07

Судова колегія у складі:

головуючого судді Істоміної О.А.,

судді-доповідача Бабакової Л.М., судді Пуль О.А.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю представників сторін:

позивача –не з'явився

відповідача –не з'явився

1-ї третьої особи –не з'явився

2-ї третьої особи –Макаренко Н.В. –дов. № 11 від 08.04.2008р.

3-ї третьої особи –Конон Д.П. –дов. № 46 від 14.04.2008р., Культурбаєв Л.М. –дов. № 220 від 06.11.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного господарського суду апеляційну скаргу третьої особи, ВАТ "Український науково-дослідний інститут сільськогосподарського машинобудування", (вх. № 557Х/2-4) на ухвалу господарського суду Харківської області від 13.12.2007р. по справі № 53/340-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екостройполімер", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСибінкор-Капітал", м. Харків

треті особи:

1)          ВАТ "Український науково-дослідний інститут сільськогосподарського машинобудування" (ВАТ "УкрНДІСГОМ), м. Харків;

2)          Харківське територіальне управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, м. Харків;

3)          Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків

про захист корпоративних прав

встановила:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.12.2007р. (суддя Прохоров С.А.) клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову було задоволено частково. Заборонено Харківському територіальному управлінню Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку видавати відкритому акціонерному товариству "Український науково-дослідний інститут сільськогосподарського машинобудування" тимчасове свідоцтво про реєстрацію випуску акцій; накладено арешт на нерухоме майно, що перебуває у власності ВАТ "Український науково-дослідний інститут сільськогосподарського машинобудування", у тому числі на нежитлову будівлю літ. "Д-3" площею 6739,9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 201; заборонено ТОВ "УкрСибінкор-Капітал" видавати будь-яким особам на будь-яких підставах виписку (витяг) із реєстру акціонерів ВАТ "Український науково-дослідний інститут сільськогосподарського машинобудування"; заборонено ТОВ "УкрСибінкор-Капітал" надавати, передавати будь-яким особам на будь-яких підставах реєстр власників цінних паперів ВАТ "Український науково-дослідний інститут сільськогосподарського машинобудування". В решті клопотання було відмовлено.

Третя особа, ВАТ "Український науково-дослідний інститут сільськогосподарського машинобудування", з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 12.02.2008 р. скасувати, посилаючись на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що висновки, викладені в ухвалі господарського суду, не відповідають обставинам справи, господарським судом не в повному обсязі з'ясовані обставини справи, що мають значення для справи.

Апелянт своїм процесуальним правом не скористався та в судове засідання не з'явився, про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не сповістив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання (повідомлення № 4046343 арк. справи 48).

Позивач, ТОВ "Екостройполімер" та відповідач, ТОВ "УкрСибінкор-Капітал", відзивів на апеляційну скаргу не надали, у судове засідання також не з'явились та про причини неявки суд не сповістили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями № 4046319, № 4046408 (арк. справи 46, 49).

Треті особи, Харківське територіальне управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку та Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, у відзиві на апеляційну скаргу та у судовому засіданні підтримали вимоги апелянта.

Відповідно до ст. 75 ГПК України судова колегія вважає необхідним розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників 2-ї та 3-ї третіх осіб, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила, що відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову як гарантія реального виконання рішення суду. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Статтею 67 ГПК України визначено, що позов забезпечується:

-          накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

-          забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

-          забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору;

-          зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заявник, який просить вжити заходи до забезпечення позову, повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступного: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суду першої інстанції при вирішенні питання про вжиття заходів до забезпечення позову було необхідно врахувати, що такі заходи мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони здійснення відповідачу певних дій.

Суд першої інстанції вищевикладене не врахував та помилково наклав арешт на нерухоме майно, так як згідно позовної заяви позивач звернувся з позовом до відповідача про захист корпоративних прав, а саме визнати право власності на 25,0001% акцій ВАТ "УкрНДІСГОМ" та зобов’язати реєстроутримувача внести до реєстру інформацію про право власності позивача, тому вжиті місцевим судом заходи до забезпечення позову не є співмірними із заявленими позивачем вимогами та взагалі не перебувають у необхідному (обов’язковому) зв’язку із позовними вимогами, їх предметом.

Судом першої інстанції безпідставно заборонено Харківському територіальному управлінню Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку як органу, що здійснює державне регулювання ринку цінних паперів здійснювати реалізацію завдань, покладених на неї Законом України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", а саме видавати ВАТ "Український НДІ сільськогосподарського машинобудування" тимчасове свідоцтво про реєстрацію випуску акцій.

Так, відповідно до ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

В межах повноважень, визначених Законом України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" ДКЦПФР як орган державного регулювання ринку цінних паперів в Україні здійснює реєстрацію випусків цінних паперів та інформації про випуск цінних паперів, в тому числі цінних паперів емітентів, що є в обігу на території в Україні (п.5 ст. 7 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні").

При цьому, така реєстрація (скасування реєстрації) здійснюється ДКЦПФР на підставі наступних нормативно-правових актів: Положення про порядок реєстрації випуску акцій під час створення акціонерних товариств, затвердженого рішенням ДКЦПФР від 15.03.2007 року № 487 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.04.2007 року за № 325М3592), Положення про порядок збільшення (зменшення) розміру статутного капіталу акціонерного товариства, затвердженого рішенням ДКЦПФР від 22.02.2007 року № 387 (зареєстрованого Міністерством юстиції України 28.03.2007 року за № 280М3547), Положення про порядок реєстрації випуску акцій під час реорганізації товариств, затвердженого рішення ДКЦПФР від 30.12.1998 року № 221 (зареєстрованого Міністерством юстиції України 04.03.1999 року за № 137/3430), Положення про порядок реєстрації випуску акцій акціонерного товариства при зміні розміру статутного фонду, затвердженого рішенням ДКЦПФР від 14.09.2000 року № 125 (зареєстрованого Міністерством юстиції України 02.10.2000 року за № 671/4892), Положення про порядок здійснення емісії облігацій підприємств та їх обігу, затвердженого рішенням ДКЦПФР від 13.07.2003 року № 322 (в редакції рішення ДКЦПФР від 26.10.2006 року № 11787), Положення про порядок реєстрації випуску акцій відкритих акціонерних товариств, створених із державних підприємств у процесі приватизації та корпоратизації, затвердженого рішенням ДКЦПФР від 11.04.2000 року № 39 (зареєстрованого Міністерством-юстиції України 26.04.2000 року за № 244/4465), Порядку скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випусків акцій, затвердженого рішенням ДКЦПФР від 30.12.1998 року № 222 (в редакції рішення ДКЦПІРФ від 14.07.2005 року № 398).

Враховуючи викладене, заборона Харківському територіальному управлінню Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку видавати тимчасове свідоцтво про реєстрацію випуску акцій є втручанням в діяльність органу виконавчої влади та порушенням ст. 6 та ст. 19 Конституції України.

Також, суд першої інстанції необґрунтовано заборонив ТОВ "УкрСибінкор-Капітал" видавати будь-яким особам на будь-яких підставах виписку (витяг) із реєстру акціонерів ВАТ "Український науково-дослідний інститут сільськогосподарського машинобудування" та надавати, передавати будь-яким особам на будь-яких підставах реєстр власників цінних паперів ВАТ "Український науково-дослідний інститут сільськогосподарського машинобудування", оскільки суд вирішив питання, яке стосується внутрішньої діяльності товариства і не пов’язане з розглядом справи за заявленим позовом та виконанням можливого рішення суду.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія вважає, що за таких обставин ухвала господарського суду Харківської області від 13.12.2007р. підлягає скасуванню, а апеляційна скарга –задоволенню.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія

постановила:

Апеляційну скаргу ВАТ "Український науково-дослідний інститут сільськогосподарського машинобудування" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 13.12.2007р. по справі № 53/340-07 скасувати.

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити.

Справу для подальшого розгляду повернути до господарського суду Харківської області.

Повний текст постанови підписано 17.04.2008р.

Головуючий суддя           Істоміна О.А.

Судді           Бабакова Л.М.

Пуль О.А.