СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

22 квітня 2008 року

Справа № 2-5/9957.1-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання                                        Хміль О.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: Гладун Юрій Васильович(повноваження перевірені), паспорт ЕС 170946 від 26.11.96, директор, закрите акціонерне товариство "Гурзуфський торговий Дім";

позивача: Саликіна Яна Сергіївна, довіреність № б/н від 20.12.07, закрите акціонерне товариство "Гурзуфський торговий Дім";

відповідача: Бородко Ілля Олександрович, довіреність № 02-24/31 від 14.01.08, виконавчий комітет Гурзуфської селищної ради;

розглянувши апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Гурзуфський торговий дім" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Гаврилюк М.П.) від 04 березня 2008 року у справі № 2-5/9957.1-2007А

за позовом           закритого акціонерного товариства "Гурзуфський торговий Дім" (вул. Ленінградська, 50,Гурзуф, М. Ялта,98640)

до           виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради (вул. Подвойського 9,смт.Гурзуф,98640)

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство „Гурзуфський торговий Дім” звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради про визнання нечинним рішення виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради від 25 червня 2005 року № 192 „Про анулювання дозволу на право торгівлі на об’єкти закритого акціонерного товариства „Гурзуфський торговий Дім” (павільйон) на набережній ім. О.С. Пушкіна”.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 24 жовтня 2005 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 28 березня 2006 року, заявлений позов задоволений.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2007 року постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 24 жовтня 2005 року та ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду від 28 березня 2006 року скасовано, справу передано на новий розгляд до місцевого господарського суду Автономної Республіки Крим.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 04 березня 2008 року у справі № 2-5/9957.1-2007 А (суддя Гаврилюк М.П.) у задоволенні позовних вимог закритого акціонерного товариства „Гурзуфский торговый Дім” відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, закрите акціонерне товариство „Гурзуфский торговый Дом” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду Автономної Республіки Крим скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права, а також неповним з’ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи.

Як твердить апелянт, оскаржуваним рішенням відповідач як суб’єкт власних повноважень, перевищив надані йому повноваження в частині скасування дозволу на право торгівлі, який був виданий на підставі рішення Гурзуфської селищної ради, тоді як чинним законодавством така функція виконавчого комітету не передбачена.

Крім того, апелянт стверджує, що місцевим господарським судом необґрунтовано досліджувалося питання щодо строків дії дозволу, оскільки воно не має відношення до даного спору.

У зв’язку з закінченням повноважень судді Ткаченко М.І., на підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, здійснено заміну судді Ткаченко М.І. на суддю Прокопанич Г.К..

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

04 січня 1998 року між Гурзуфською селищною радою та закритим акціонерним товариством „Гурзуфський торговій Дім” був укладений договір на право користування землею, відповідно до якого до останнього перейшло право користування земельною ділянкою загальною площею 0, 0054 га.

Згідно з пунктом 1.2 Договору земельна ділянка надається на умовах довгострокового користування строком на 10 років під торгівельним павільйоном за адресою: набережна ім. О.С. Пушкіна в смт. Гурзуф.

23 грудня 2000 року за підписом секретаря Гурзуфської селищної ради відповідачу був виданий дозвіл на право торгівлі та надання послуг на території Гурзуфської селищної ради № 538.

23 липня 2005 року виконавчим комітетом Гурзуфської селищної ради прийнято рішення № 192 „Про анулювання дозволу на право торгівлі на об’єкти закритого акціонерного товариства „Гурзуфський торговий Дім” (павільйон) на набережній ім. О.С. Пушкіна”.

13 вересня 2005 року за вих. № 7/1-1288/05 прокурор Автономної Республіки Крим звернувся до Гурзуфської селищної ради з протестом на незаконні дії Гурзуфського селищного голови щодо надання позивачу дозволу на право торгівлі та надання послуг на території Гурзуфської селищної ради від 29 грудня 2000 року № 538.

Рішенням Гурзуфської селищної ради № 4 від 07 листопада 2005 року протест прокурора Автономної Республіки Крим № 7/1-1288/05 від 13 вересня 2005 року задоволений. Дозвіл № 538 на право торгівлі, виданий Гурзуфським селищним головою 29 грудня 2000 року закритому акціонерному товариству „Гурзуфський торговий Дім” скасований як такий, що виданий з порушенням чинного законодавства.

Вважаючи рішення виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради № 192 від 25 червня 2005 року таким, що прийняте з перевищенням повноважень, закрите акціонерне товариство „Гурзуфський торговий Дім” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим із даною позовною заявою.

Перевіривши матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин і додержання норм матеріального і процесуального права при прийнятті судом першої інстанції судового рішення, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги закритого акціонерного товариства „Гурзуфський торговий Дім” з огляду на наступне.

Законом, що визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування є Закон України „Про місцеве самоврядування в Україні”.

Статтею 30 Закону визначений перелік повноважень виконавчих комітетів в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торгівельного обслуговування, громадського харчування, транспорту та зв’язку. Зокрема, це здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що торгівельний павільйон, розташований за адресою: набережна ім. О.С. Пушкіна в смт. Гурзуф, у якому позивачем здійснюється торгівельна діяльність, є пунктом некапітальної забудови, у зв’язку з чим він відноситься до дрібнороздрібної торгівельної мережі.

Торгівельна діяльність такого об’єкту здійснюється згідно з Правилами роботи дрібнороздрібної торгівельної мережі, затвердженими наказом Міністерства зовнішніх економічних зв’язків і торгівлі України від 08 липня 1996 року № 369.

У відповідності до пункту 16 Правил розміщення пунктів дрібнороздрібної мережі здійснюється господарюючим суб’єктом з письмового дозволу місцевого органу державної виконавчої влади та за погодженням з органами державно санітарно-епідеміологічного нагляду, пожежної охорони.

Пунктом 19 Правил передбачено, що оригінал дозволу на право торгівлі у відведеному місці зберігається у працівника пункту дрібнороздрібної торгівельної мережі, пред’являються ним за вимогою службових осіб органів державного контролю і нагляду та органів внутрішніх справ.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що чинним законодавством передбачені повноваження виконавчих комітетів місцевих рад здійснювати контроль за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами торгівлі та громадського харчування усіх форм власності, на підставі чого доводи апелянта про перевищення відповідачем повноважень при скасуванні дозволу судова колегія вважає необґрунтованими.

Пунктом 24 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” передбачені повноваження місцевих рад по встановленню місцевих податків і зборів.

Згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України „Про місцеві податки і збори” збір за видачу дозволу на розміщення об’єкту торгівлі належить до місцевих податків і зборів.

Як вбачається з матеріалів справи, Гурзуфською селищною радою кожен рік приймаються рішення „Про порядок нарахування та уплати місцевих податків та зборів на території Гурзуфської селищної ради”, що підтверджується, у тому числі, архівною копією Ялтинського архівного відділу рішення № 32 від 2000 року „Про порядок нарахування та уплати місцевих податків та зборів на території Гурзуфської селищної ради у 2001 році”.

При цьому, судова колегія вважає обґрунтованими доводи суду першої інстанції про те, що відповідний дозвіл видається радою на період не більше одного року, що підтверджується додатком № 1 до рішення 25-ої сесії Гурзуфської селищної ради 23-го скликання від 07 грудня 2000 року № 32.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції відповідачем для огляду суду був наданий дозвіл № 538 на право торгівлі та надання послуг на території Гурзуфської селищної ради від 29 вересня 2000 року.

Як вбачається з оригіналу дозволу, він виданий строком з 31 грудня 2000 року по 31 грудня 2008 року, тобто на строк більше одного року.

До того ж, надпис "по 31 грудня 2008 року" має виправлення та відрізняється від основного тексту.

Також, судом першої інстанції було правомірно зазначено, що всупереч порядку заповнення такого роду документів, на вказаному дозволі був відсутній підпис Гурзуфського селищного голови.

При цьому, судова колегія також приймає до уваги, що відповідне рішення Гурзуфської селищної ради або її виконавчого комітету про надання закритому акціонерному товариству „Гурзуфський торговий Дім” дозволу на право торгівлі відсутне.

За даних обставин судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Перелік викладеного свідчить про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, з дослідженням всіх обставин у справі, у зв’язку з чим підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, статтею 212, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.          Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства „Гурзуфський торговий Дім” залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 04 березня 2008 року у справі № 2-5/9957.1-2007 А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді