ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"21" квітня 2008 р.

Справа № 14/59

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій С.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №14/59

за адміністративним позовом: відкритого акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" (далі по тексту – ВАТ), м. Кіровоград, просп. Комуністичний, 15,

до відповідача: державної податкової інспекції у м. Кіровограді (далі по тексту – ДПІ), м. Кіровоград, вул. Глінки, 2,

про скасування податкового повідомлення - рішення,

Секретар судового засідання – А.В. Адаменко

Представники сторін:

від позивача - Стеценко О.О., довіреність № 216/07 від 14.01.08р.;

від відповідача - Скрипник О.М., довіреність № 120 від 04.09.07р.;

Час прийняття постанови - 16 год. 50 хв.

Подано позов про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Кіровограді від 12.02.2008 р. №000425140/1, згідно якого позивачу визначено податкове зобов'язання по податку з власників транспортних засобів в розмірі 1723,00 грн. основного платежу та 86,15 грн. штрафної (фінансової) санкції.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що ВАТ “Кіровоградолбенерго” вірно визначено об'єкт оподаткування та ставки податку, а тому у ДПІ у м. Кіровограді були відсутні правові підстави для складання акту камеральної перевірки.

Позивач не погоджується з донарахуванням податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та посилаючись на норми Закону України “Про систему оподаткування” та Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів” зазначає, що законодавець нерозривно пов'язує виникнення об'єкту оподаткування та обов'язку щодо сплати даного податку саме з об'єктом оподаткування – транспортним засобом та його власником, оскільки транспортний засіб стає об'єктом оподаткування з моменту його придбання та державної реєстрації – власником.

Позивач звертає увагу суду, що згідно реєстраційних талонів ВАТ “Кіровоградобленерго” здійснило реєстрацію транспортного засобу, а саме автомобіль марки TOYOTA LAND GRUISER 100 VX 07.12.2007 року, отже відсутні будь-які підстави вимагати сплачувати податок за період коли позивач не був власником вказаних об'єктів оподаткування.

Додатково обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Законом України “Про внесення змін до деяких законів України щодо реєстрації транспортних засобів” встановлено новий механізм сплати податку з власників транспортних засобів, що є порушенням встановленого порядку, щодо внесення змін і доповнень до Законів про зміну податків, зборів (обов'язкових платежів) та механізму їх сплати, встановленого Законом України “Про систему оподаткування” згідно якого зміни і доповнення до цього Закону, інших законів України про оподаткування стосовно надання пільг, зміни податків, зборів (обов'язкових платежів), механізму їх сплати вносяться до цього Закону, інших законів України про оподаткування не пізніше, ніж за шість місяців до початку нового бюджетного року і набирають чинності з початку нового бюджетного року.

Позивач також звертає увагу на наявність конфлікту інтересів у спірних правовідносинах та просить суд при прийняття рішення по справі врахувати норму підпункту 4.4.1 пункту 4 статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

ДПІ у м. Кіровограді в запереченнях на позов зазначає про безпідставність заявлених вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

Старшим державним податковим інспектором відділу адміністрування майнових податків ДПІ у м. Кіровограді Бірюковою Л.В. у відповідності до наказу ДПА України від 17.07.2006 р. №416, зареєстрованого в Мінюсті України 26.07.2006 р. за №872/12746, проведено камеральну перевірку податкової декларації щодо сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за грудень 2007 року.

За результатами перевірки встановлено, що при заповненні розрахунку суми податку з власників транспортних засобів розмір податкового зобов'язання з даного податку є меншим, оскільки при заповненні розрахунку платником податку за транспортний засіб марки TOYOTA LAND GRUISER 100 VX в кількості 1 одиниця, який 07 грудня 2007 року вперше зареєстровані в Україні, податкові зобов'язання по податку з власників транспортних засобів визначені за місяць, який залишився до кінця 2007 року, що призвело до заниження податкового зобов'язання на 1723,00 грн.

Акт камеральної перевірки №9 від 11.01.2008 р. став правомірною підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 12.02.2008 р. №/1 про нарахування податкового зобов'язання по податку з власників транспортних засобів в розмірі 1723,00 грн. основного платежу та 86,15 грн. штрафної (фінансової санкції).

Господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в силу наступного.

11.12.2007 року ВАТ “Кіровоградобленерго” до податкового органу подано розрахунок суми податків з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за придбаний транспортний засіб TOYOTA LAND GRUISER 100 VX в кількості 1 одиниця , який 07.12.2007 року вперше зареєстровані в Україні, що підтверджують реєстраційні талони та вантажно-митна декларація (а.с.13-14).

Закон України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів” є спеціальним законом про оподаткування, який встановлює об'єкти та механізми сплати податку з власників транспортних засобів.

Законом України “Про внесення змін до деяких законів України щодо реєстрації транспортних засобів” від 06.12.2006 р. №427 Закон України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів”, який набрав чинності 01.01.2007 р., викладено в новій редакції.

Отже при нарахуванні податків з власників транспортних засобів позивач повинен керуватися вимогами Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів” в новій редакції.

Згідно частини 2 статті 5 цього Закону за придбані протягом року юридичними особами транспортні засоби, крім тих, що вперше реєструються в Україні, податок сплачується перед їх реєстрацією за місяці, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу. За транспортні засоби, які вперше реєструються в Україні, податок сплачується перед їх першою реєстрацією. Розрахунок суми податку за такі транспортні засоби в 10-денний термін після їх реєстрації подається до відповідного податкового органу.

Зі змісту даної норми вбачається, що перед реєстрацією придбаного транспортного засобу юридична особа незалежно від кількості реєстрацій в минулому має сплатити податок з власників транспортних засобів, при цьому для транспортних засобів, які реєструються не вперше сплата податку здійснюється за місяці, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу. Виняток з даної норми складають транспортні засоби, що вперше реєструються в Україні. Отже, за транспортні засоби, які вперше реєструються в Україні, податок сплачується перед їх першою реєстрацією, але за весь рік, незалежно від місяця, в якому провадиться державна реєстрація транспортного засобу.

Статтею 3 Закону визначено, що перша реєстрація в Україні – це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Матеріалами справи підтверджено, що транспортний засіб, придбаний позивачем вперше зареєстровані в Україні 07.12.2007 року, отже податок повинен сплачуватися за весь рік за ставками, визначеними Законом України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів”.

З поданого позивачем розрахунку суми податку з власників транспортних засобів за придбаний транспортний засіб в грудні 2007 року вбачається, що сума податкового зобов'язання з податку з власників транспортних засобів позивачем занижена на 1723,00 грн., отже податковим органом правомірно донараховано податкове зобов'язання за основним платежем.

Відповідно до підпункту 17.1.4 пункту17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, визначеними у підпункті “в” підпункту 4.2.2. пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 5% від суми донарахованого податкового зобов'язання, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Згідно підпункту 4.4.1 пункту 4 статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Господарський суд не вбачає конфлікту інтересів у спірних правовідносинах, отже не вбачає підстав для застосування норм підпункту 4.4.1 пункту 4 статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” при прийняття рішення по даній справі.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись частинами 1 - 3 статті 160, частинами 1 - 2 статті 162, статтею 163, частинами 1- 4 статті 254, статтею 258, пунктом 6 розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України – з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя

С. Б. Колодій

Дата виготовлення постанови

в повному обсязі - 24.04.2008 року.