ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рівне,  вул. Яворницького, 59
РІШЕННЯ

"11"
березня 2008 р.
Справа  № 3/14

За
позовом  Військового прокурора
Рівненського гарнізону в інтересах держави
- Міністерства оборони України, його органу, уповноваженого здійснювати
відповідні функції у спірних відносинах в особі Квартирно-експлуатаційного
відділу м.Рівне

до                 Приватного підприємця ОСОБА_1

про
стягнення заборгованості в сумі 2134 грн. 19 коп.

Суддя Мамченко Ю.А.

Представники:

від
позивача:  не з'явився ;

від
відповідача: представник ОСОБА_2 (Довіреність №237 від 29.02.2008 року)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач
звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до приватного
підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди державного
майна в сумі 2134 грн. 19 коп..

20.02.2008
року Військовим прокурором Рівненського гарнізону, на підставі ст.22, 29 Господарського
процесуального кодексу України подано заяву про зміну позовних вимог, в якій
він, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо
страхування об'єкту оренди, просить визнати недійсним додатковий договір до
Договору оренди №131/2001 нежитлових приміщень, розташованих на території
військового містечка №55 за адресою: Рівненський район, смт. Оржів, в/частина
А4559, будівля інв.№ 145, укладений 01.06.2001 року між міністерством оборони
України та Приватним підприємцем ОСОБА_1; розірвати договір оренди нежитлових
приміщень №131/2001 від 31.05.2001 року; зобов'язати орендаря звільнити
приміщення будівлі та передати їх орендодавцю та стягнути з орендаря
заборгованість з орендної плати в розмірі 1458 грн. 98 коп.. Заява прийнята
судом до розгляду. В судовому засіданні позивач відмовився від позовної вимоги
про визнання недійсним додаткового договору до Договору оренди №131/2001.
Керуючись ч.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України суд припинив
провадження в частині визнання недійсним додаткового договору до Договору
оренди №131/2001.

Позовні
вимоги позивач мотивує наступним: приватним підприємцем ОСОБА_1 були порушені
умови Договору оренди нежитлових приміщень №131/2001, а саме: відповідно до
п.5.10 Договору орендар в місячний термін зобов'язався застрахувати орендоване
майно за рахунок власних коштів, при цьому вказана умова на момент подачі
позову відповідачем не виконана. Крім того, всупереч вимогам договору
відповідачем  орендна плата сплачувалась
невчасно та не в повному обсязі.

Відповідач
відзив на позов не надав в судовому засіданні позовні вимоги заперечив,
посилаючись на їх безпідставність. Відповідач надав суду копію Договору
№ добровільного страхування орендованого майна юридичних осіб від
28.02.2008 року.

В
судовому засіданні оголошувались перерви з 22.01.2008 по 05.02.2008 року, з
05.02.2008 по 12.02.2008 року.

Заслухавши
у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін,  вивчивши подані ними письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

При
винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ:

31.05.2001
року між Міністерством оборони України (далі - Орендодавець) та Приватним
підприємцем ОСОБА_1 (далі - орендар) укладений Договір оренди №131/2001 нежилих
приміщень, розташованих на території військової містечка №55, за адресою:
с.Оржів, Рівненського району, Рівненської області, інв.145, військова частина
А4559. Договір підписано Приватним підприємцем ОСОБА_1 та Головним КЕУ МО
України, погоджено КЕУ Західного округу, КЕЧ району, військовою частиною
А4559.

Згідно
Акту прийому-передачі нежилих приміщень будівлі інв.№145, в/м №55, смт.Оржів на
підставі Акту інвентаризації, проведеної 02.02.2001 року, позивач передав в
користування відповідачу нежилі приміщення загальною площею 32,4 м.кв., що
знаходяться за адресою:  Рівненська
область, Рівненський район, с.Оржів.

Згідно
п.10.1 Договір діє з моменту підписання Договору по 31.05.2006 року, строком на
п'ять років. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміни
оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору, останній
вважається продовженим на той самий термін і на тих умовах, які були
передбачені Договором.

Відповідно
до п.1.1. Договору Орендодавець здав, а Орендар прийняв в строкове платне
користування нежиле приміщення побутового обслуговування площею 32,4 м.кв., в/м
№55 інв.№145в с.Оржів Рівненського району в/ч А4559, що знаходиться на балансі
Міністерства оборони України.

Відповідно
до п.3.1. Договору орендна плата визначається Методикою розрахунку орендної
плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і складає 669,00 грн. за рік
(без врахування індексу інфляції та ПДВ).

В
Договорі оренди зазначено, що орендар зобов'язаний: своєчасно та в повному
обсязі здійснювати  внесення орендної
плати (п.5.2.); застрахувати орендоване майно за рахунок власних коштів в
місячний термін після укладення Договору в порядку, визначеному чинним
законодавством та в страхових компаніях, з якими Орендодавцем укладені
відповідні угоди з надання послуг по страхуванню майна Міністерства оборони
України (п.5.10)

Пунктом
8.1 Договору передбачено, що Орендодавець має право виступати з ініціативою
розірвання Договору в разі погіршення стану орендованого майна внаслідок
незалежного використання або невиконання умов Договору Орендарем.

Відповідно
до п.п. 2.5, 3.4 Договору у випадку його розірвання, закінчення терміну дії та
відмови від продовження, Орендар повинен повернути Орендодавцю орендоване майно
в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням
фізичного зносу.

В
матеріалах справи наявні докази оплати приватним підприємцем ОСОБА_1
заборгованості за оренду нежитлового приміщення за Договором оренди №135 від
31.05.2001 року, відповідно до реєстру документів по рахунку  від 29.02.2008 року позивач здійснив оплату
оренди в розмірі 1500,00 грн.. Оплата здійснена відповідачем після порушення
провадження у справі. Керуючись п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального
кодексу України суд припинив провадження у справі в частині стягнення з
відповідача заборгованості з орендної в розмірі 1458 грн. 98 коп..

Відповідно
до п.10.4 Договір оренди може бути достроково розірваний Орендодавцем
примусовим звільненням займаних Орендарем приміщень в разі несплати ним
орендної плати та інших платежів згідно цього Договору більше трьох місяців, а
також на вимогу однієї із сторін за рішенням суду, Арбітражного суду у випадку
невиконання сторонами інших своїх обов'язків, що передбачені чинним
законодавством України.

Згідно
до даними, зазначеними у Довідці-розрахунку нарахування орендної плати ПП
ОСОБА_1 за 2007 рік із заборгованості станом на 01.12.2007 року, наданої
позивачем, оплата здійснювалась відповідачем несвоєчасно та не в повному
обсязі. Як вбачається з довідки відповідач не сплачував орендну плату протягом
липня, серпня, вересня 2007 року. Відтак у позивача на підставі п.10.4 виникло
право дострокового розірвання договору.

До
матеріалів справи відповідачем долучено Договір добровільного страхування
орендованого майна № від 28.02.2008 року. При цьому відповідно до
п.5.10 Договору оренди №131 від 31.05.2001 року відповідач зобов'язався
застрахувати орендоване майно за рахунок власних коштів в місячний термін після
укладення Договору в порядку, визначеному чинним законодавством та в страхових
компаніях з якими Орендодавцем укладені відповідні угоди з надання послуг по
страхуванню майна Міністерства оборони України.

Відповідач
вперше застрахував орендоване майно лише 28.02.2008 року, тобто більше ніж
через 6 років після укладення договору оренди. Крім того, у період звернення
позивача з позовом про розірвання договору орендоване майно не було
застрахованим.

Орендодавець
вказує, що приватним підприємцем ОСОБА_1 порушено пп.5.3. та 5.5  договору згідно з якими орендар зобов'язався
проводити поточний ремонт майна, забезпечувати належну технічну експлуатацію орендованих
будівель. Позивач стверджує, що орендар з моменту укладення договору жодного
разу не проводив ремонт орендованого майна, що призвело до погіршення його
стану. Як на підставу своїх тверджень позивач посилається на Акт перевірки
нерухомого військового майна від 13.02.2007, що перебуває в оренді (буд.№145,
в/містечко №55, за адресою: смт. Оржів, в/ч А-4559), який підписаний комісією в
складі представників позивача. В вищевказаному акті відсутній підпис
відповідача, відтак суд вважає, що даний документ не може бути належним доказом
у справі.

Згідно
пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо
цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що
виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

З
огляду на те, що правовідносини між сторонами не припинились а продовжують
існувати суд вважає, що до спірних правовідносин застосовується Цивільний
кодекс України.

Статтею
193 Господарського кодексу України (ч.1) визначено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно
до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно
до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно
ст.188 Господарського кодексу України, сторона
договору,  яка вважає  за
необхідне змінити або розірвати договір,
повинна надіслати  пропозиції  про
це  другій стороні за договором.
Сторона  договору,  яка
одержала  пропозицію про зміну чи
розірвання  договору,  у
двадцятиденний  строк  після
одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.
13.02.2008 року позивач направив відповідачу лист №211 щодо невиконання умов
договору, розірвання договору оренди та звільнення займаних приміщень;
відповідач ознайомився з повідомленням 13.02.2008 року, про що свідчить його
підпис.

Статтею
526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно
ст.610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне
виконання).

Відповідно
до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема
розірвання договору.

Відповідно
до ч. 3 ст. 26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, на
вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за
рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань
та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно
до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли друга сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Враховуючи
те, що орендар не виконує основного обов'язку орендаря, а саме, орендну плату
своєчасно і в повному обсязі не вносить, та в місячний термін не застрахував
орендоване приміщення, як це було передбачено п.5.10 Договору, є підстави для
розірвання договору з ініціативи орендодавця.

З
огляду на наведене, позовна вимога позивача щодо дострокового розірвання
Договору оренди №131/2001 від 31.05.2001 року обґрунтована та підлягає
задоволенню.

Державне
мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України покладаються
на відповідача.

Керуючись
ст.ст. 44, 49, п.1. ч.1. ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.   Позов задоволити.

2.          Розірвати Договір оренди №131/2001
від 31.05.2001 року, нежилих приміщень, розташованих на території військового
містечка №55 за адресою Рівненський р-н, с.Оржів, в/частина А 4559, будівля
інв. № 145 укладений року між Міністерством оборони України  та приватним підприємцем ОСОБА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_1).

3.          Зобов'язати приватного підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) звільнити займані приміщення будівлі
інв. №145 військового містечка №55 за адресою Рівненський район, с.Оржів,
в/частина А 4559 військове містечко №55 та передати їх Міністерству оборони
України;

4.
Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) в доход
державного бюджету України 85 (вісімдесят п'ять) грн. 00 коп. держмита.

5.
Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) в доход
державного бюджету України 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6.
Припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості
з орендної в розмірі 1458 грн. 98 коп..

7.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                       Мамченко
Ю.А.

Повний
текст рішення суддею підписано 17.03.2008 року.