ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2008 р.

№ 13/46

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Козир Т.П.

суддів :

Мележик Н.І.,

Подоляк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ДП "Автобан-Україна"

на постанову

від 29.01.2008 р. Київського

апеляційного господарського суду

у справі

№ 13/46

за позовом

ТОВ "Юрконсул-Плюс"

(надалі –Товариство)

до

ДП "Автобан-Україна"

(надалі –Підприємство)

про

стягнення 493730,86 грн.

за участю представників:

від позивача

- Хоменко І.В., Кандаурова А.П.

від відповідача

- Павлік О.М.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.04.2007 р. (суддя Євдокимов О.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 р. (судді: Андрієнко В.В., Малетич М.М., Студенець В.І.), позов задоволено: стягнуто з Підприємства на користь Товариства 493730,86 грн. основного боргу.

Не погоджуючись з постановою, Підприємство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, Підприємство за договором поставки від 01.07.2005 р. № 1/07 та додатковою угодою від 27.04.2006 р. одержало від TOB "Промдортехінвест" продукцію на суму 993730,86 грн., зокрема, за видатковими накладними: від 29.07.2005 р. № П-0000025 на суму 362289,77 грн.; від 15.08.2005 р. № П-0000034 на суму 243546,94 грн.; від 16.09.2005 р. № П-000043 на суму 427469,60 грн.

В якості оплати за одержану продукцію Підприємство надало TOB "Промдортехінвест" прості векселі. Так, 27.04.2006 р. TOB "Промдортехінвест" та відповідачем складено акт прийому-передачі векселів № 1 до договору поставки №1/07 від 01.07.2005 р., згідно якого відповідач передає, а TOB "Промдортехінвест" приймає в рахунок оплати заборгованості за продукцію чотири прости векселі, емітовані Підприємством, на загальну суму 993730,86 грн.: № 975 на суму 250000 грн., № 976 на суму 250000 грн., № 977 на суму 250000 грн., № 978 на суму 243730,86 грн., з датою погашення 01.06.2006 р.

Як досліджено судами, 30.05.2006 р. між TOB "Магістральбудсервіс" (комітент) та ТОВ "Канселлор" (комісіонер) укладено договір комісії № 24/05-К, відповідно до умов якого комісіонер зобов'язався придбати за дорученням комітента та за його рахунок вищевказані цінні напери. ТОВ "Канселлор" за комісійним дорученням TOB "Магістральбудсервіс" придбало для останнього зазначені векселі, які були видані відповідачем в оплату отриманої продукції.

9 серпня 2006 р. TOB "Магістральбудсервіс" перерахувало на поточний рахунок комісіонеру комісійну плату у розмірі 496,86 грн.

Також, TOB "Магістральбудсервіс" здійснило оплату комісіонеру у розмірі 993730,86 грн. для придбання цінних паперів згідно договору комісії №24/05-К від 30.05.2006 р.

Судами встановлено, що 01.06.2006          р. в день настання строку платежу по векселям TOB "Магістральбудсервіс" надало Підприємству для огляду оригінали вищевказаних векселів.

Підприємство частково здійснило оплату TOB "Магістральбудсервіс", а саме: за простим векселем № 975, дата складання 27.04.2006 р., номінальною вартістю 250000 грн., дата погашення 01.06.2006 р., а також за простим векселем № 976, дата складання 27.04.2006 р., номінальною вартістю 250000 грн., дата погашення 01.06.2006 р., а всього –на суму 500000 грн., що підтверджується банківськими виписками.

Проте, Підприємством не були виконані зобов'язання за непогашеним простим векселем № 977, дата складання 27.04.2006 р., номінальною вартістю 250000 грн., дата погашення 01.06.2006 р., а також за непогашеним простим векселем № 978, дата складання 27.04.2006 р., номінальною вартістю 243730,86 грн., дата погашення 01.06.2006 р., всього на суму 493730,86 грн.

Як встановлено судами, 12.02.2007 р. між Товариством та TOB "Магістральбудсервіс" укладено договір про відступлення права вимоги №12/2-ВПВ, відповідно до умов якого TOB "Магістральбудсервіс" відступає, а Товариство набуває права вимоги до Підприємства за непогашеним простим векселем №977, дата складання 27.04.2006 р., номінальною вартістю 250000 грн., дата погашення 01.06.2006 р., та непогашеним простим векселем №978, дата складання 27.04.2006 р., номінальною вартістю 243730,86 грн., дата погашення 01.06.2006 р., що належать TOB "Магістральбудсервіс" на праві власності згідно договору комісії № 24/05-К від 30.05.2006 р. В цей же день, TOB "Магістральбудсервіс" направило боржнику повідомлення про відступлення права вимоги, про повну заміну кредитора у зобов'язанні за виданими Підприємством непогашеними простими векселями.

13 лютого 2007 р. Товариство звернулось до Підприємства з вимогою сплатити заборгованість в сумі 493730,86 грн., надавши докази переходу прав у зобов'язанні.

Проте, Підприємство зобов'язання не виконало, грошові кошти Товариству не сплатило.

Приймаючи рішення та постанову господарські суди першої та апеляційної інстанцій правомірно врахували положення ст. ст. 16, 43, 70, 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, ст. ст. 509, 512, 514, 526, 527 ЦК України, та дійшли правомірних висновків про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ДП "Автобан-Україна" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 р. у справі № 13/46 залишити без змін.

Головуючий, суддя Т. Козир

С у д д і Н. Мележик

О. Подоляк