ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.03.08 р.                     Справа № 20/1

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Закритого акціонерного товариства „Макіївкокс”, м.Макіївка

до відповідача Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика „Пролетарська”, м.Макіївка

про стягнення 1025,88 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Ахметова Н.В. – за довіреністю

від відповідача Дудниченко Є.С. – за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Закрите акціонерне товариство „Макіївкокс”, м.Макіївка, із позовом до Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика „Пролетарська”, м.Макіївка, про стягнення 1025,88 грн. збитків від нестачі вугільного концентрату.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на розрахунок позовних вимог; акт приймання продукції по кількості № 643/п від 29.05.2007р.; акт приймання продукції по кількості № 643 від 30.05.2007р.; акт про вагу тари № 643 від 31.05.2007р.; повідомлення № 543 від 30.05.2007р.; накладну № 49599284; лист № 01-16/1763 від 30.05.2007р.; рахунок – фактуру № 983 від 31.05.2007р.; платіжне доручення № 3143 від 13.06.2007р.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, про що надав суду відзив на позовну заяву № 01-13/161 від 21.01.2008р., у якому посилається на те, що між сторонами не було укладено ніякого договору, у зв”язку з чим посилання позивача на ст. ст. 1166, 1192 Цивільного кодексу України не обґрунтовано, що позивач – вантажоотримувач по акту приймання вантажу не є власником вугілля, яке було придбане у ЗАТ „Донецьксталь”, відповідно до договору постачання вугільної продукції та сплачене у повному обсязі. Відповідно до „Інструкції по забезпеченню зберігання вантажів при їх перевезенні...” та „Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу”, вагони були повністю завантажені і станція відправлення, яка прийняла вагон до перевезення не виявила ніяких порушень вантажовідправником правил навантаження вугільного концентрату, ніяких порушень не встановила і комісія позивача. Акт приймання № 643 від 30.05.2007р., на думку відповідача, не має доказової сили.

Позивач надав суду заперечення на відзив № б/н від 18.02.2008р., у яких посилається на внесення відповідачем невірних даних у накладну № 49599284 стосовно ваги вантажу, чим нанесено позивачеві збитків. Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України, позивач, уклавши договір та отримавши вугільну продукцію стає власником цієї продукції. Також посилається на відповідність дій позивача Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості, яка затверджена постановою Держарбітражу від 15.06.1965р. № п-6. Крім того, позивач зазначив, що відповідач визнав нестачу вугілля у спірних вагонах, про що свідчить лист № 01-16/1763 від 30.05.2007р.

Відповідач надав суду додаток до відзиву № 01-13/752 від 11.03.2008р., у якому посилається на те, що позивач не надав достатньо доказів про те, що ним понесені збитки, Також посилається на те, що відповідач відмовляється від того, що у листі № 01-16/1763 від 30.05.2007р. погодився із недовантаженням вугільної продукції.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 24.01.2008р. до 28.02.2008р., з 28.02.2008р. до 13.03.2008р.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до залізничної накладної № .05.2007р. на адресу позивача надійшов вугільний концентрат у 2-х вагонах, вантажовідправником якого є Відкрите акціонерне товариство Центральна збагачувальна фабрика „Пролетарська”, м.Макіївка. На станцію призначення вантаж прибув у вагонах без слідів втрати, про що свідчить відмітка Донецької залізниці.

При прийманні вугільного концентрату була виявлена нестача по кількості продукції, про що складено акт № 643/п від 29.05.2007р., відповідно до якого приймання вантажу було зупинено.

Листом № 01-16/1763 від 30.05.2007р. відповідач погодився із виявленням недовантаження у кількості 2,9 т. вугільного концентрату, та з метою уникнення простою просив відвантажити вугільну продукцію без його представника.

30.05.2007р. складений акт № 643 про приймання продукції по кількості, з якого вбачається, що комісія вважає, що нестача вантажу виникла в результаті недостатнього наповнення вагонів вантажовідправником. Особи, які приймали участь у прийманні продукції, попереджені про відповідальність за підписання акту.

Відповідно до рахунку-фактури № 983 від 31.05.2007р., позивач у повному обсязі сплатив постачальнику вартість продукції, що підтверджується платіжним дорученням № 3143 від 13.06.2007р.

Статтею 6 Статуту залізниць України, передбачено, що залізнична накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третіх осіб – отримувачів.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1192 зазначеного кодексу передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань, позивач звернувся до суду із позовними вимогами, та просить суд стягнути з відповідача 1025,88 грн. – суму збитків від нестачі вугільного концентрату.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

У зв”язку із відсутністю між сторонами договірних правовідносин, посилання позивача на приписи ст. ст. 1166, 1192 Цивільного кодексу України є обґрунтованими.

Обставини, на які посилається позивач у своєму позові підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями акту приймання продукції по кількості № 643/п від 29.05.2007р., акту приймання продукції по кількості № 643 від 30.05.2007р., акту про вагу тари № 643 від 31.05.2007р., повідомлення № 543 від 30.05.2007р., накладної № 49599284, листа № 01-16/1763 від 30.05.2007р., рахунку- фактури № 983 від 31.05.2007р., платіжного доручення № 3143 від 13.06.2007р.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1025,88 грн. – суми збитків від нестачі вугільного концентрату є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач проти позову заперечив, але обставини, викладені у позові, не спростував, доказів сплати вищезазначеної суми на користь позивача суду не надав.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 1166, 1192 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Макіївкокс”, м.Макіївка, до Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика „Пролетарська”, м.Макіївка, - задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика „Пролетарська” (86111, м.Макіївка, Донецька область, вул. Янки Купали, 1, поточний рахунок 8864 в ЦГО ПІБ м.Макіївка, МФО 334516, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Макіївкокс” (86106, м.Макіївка, Донецька область, вул. Горького, 1, поточний рахунок 1891 в Донбаській філії ВАТ „Кредит промбанк”, МФО 335593, ) 1025,88 грн. – суми збитків, 102,00 грн. – витрати по сплаті державного мита, 118,00 грн. – витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ у встановленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 13.03.2008р.

Повний текст рішення підписано 17.03.2008р.

Суддя Донець О.Є.

Надруковано 3 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу

Вик. Марченко Ю.О.