ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.03.08 р.                     Справа № 33/3

Господарський суд Донецької області у складі судді Новікової Р.Г., при секретарі судового засідання Ващенко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс” м. Донецьк

до: Товариства з обмеженою відповідальністю „Єва - Сервіс” м. Донецьк

про стягнення 1830грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Шаповалова Ю.І. за дов. від 27.12.2007р.

від відповідача: не з’явився

Суть справи: Відрите акціонерне товариство „Донецькавтотранс” м. Донецьк звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Єва - Сервіс” м. Донецьк про стягнення 1773грн.89коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди №62 від 12.10.2005р., укладеного між Відритим акціонерним товариством „Донецькавтотранс” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Єва - Сервіс”, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 1319грн.17коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем вирахована сума інфляційної складової у розмірі 288грн. 90коп. та 3% річних у розмірі 69грн.26коп. Крім того, відповідно до пункту 4.4 договору №62 від 12.10.2005р. позивачем нарахована пеня у сумі 96грн.56коп.

Заявою від 21.02.2008р. №1/8-60 позивач збільшив розмір позовних вимог та наполягав на стягненні з відповідача 1809грн.92коп., з яких 1319грн.17коп. – заборгованість з орендної плати за січень, лютий 2006р., 324грн.47коп. – сума інфляційної складової за період з 01.03.2006р. по 03.12.2007р., 69грн.72коп. - 3%річних 01.03.2006р. по 03.12.2007р., 96грн.56коп. - пеня за період з 04.06.2007р. по 03.12.2007р.

У судовому засіданні 25.02.2008р. представник позивача надав суду усні пояснення, згідно яких відповідач платіжним дорученням від 14.01.2008р. погасив заборгованість по орендній платі у розмірі 1319грн.17коп. В підтвердження чого надав виписку з банківського рахунку.

Заявою від 28.02.2008р. №1/8 позивач змінив суму позовних вимог та наполягав на стягненні з відповідача штрафних санкцій у сумі 510грн.83коп. До суми, заявленої до стягнення увійшли: пеня за період з 11.01.2006р. по 10.08.2006р. у розмірі 116грн.64коп.; 3%річних 01.03.2006р. по 03.12.2007р. у розмірі 69грн.72коп., сума інфляційної складової за період з 01.03.2006р. по 03.12.2007р. у розмірі 324грн.47коп.

У зв’язку з невиконанням відповідачем вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Донецької області від 04.01.2008р., 22.01.2008р., 30.01.2008р., 25.02.2008р. та нез’явленням у судове засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачеві у справі в установленому порядку на адреси, вказані у позові - 83060, м. Донецьк, вул. Куйбишева, буд.143 та 83096, м. Донецьк, вул. Олімпієва, 222., про що свідчать наявні в матеріалах справи копії реєстрів господарського суду Донецької області про направлення рекомендованої кореспонденції з повідомленням за 09.01.2008р., 24.01.2008р., 31.01.2008р. та 26.02.2008р. Отже, відповідача відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 04.03.2008р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 04.03.2008р. до господарського суду Донецької області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При цьому, згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

Між сторонами був укладений договір оренди нежилого приміщення №62 від 12.10.2005р., згідно якого Відкрите акціонерне товариство “Донецькавтотранс” (далі – орендодавець) надає, а Товариство з обмеженою відповідальністю „Єва - Сервіс” (далі – орендатор) приймає в користування нежиле приміщення площею 22м2, розташоване за адресою: 83055, м. Донецьк, проспект Комсомольський, 8.

12.10.2005р. між сторонами був складений та підписаний акт приймання-передачі приміщення в оренду.

Відповідно до пункту 3.1 договору №62 від 12.10.2005р. орендар зобов’язаний за користуванням приміщенням сплачувати орендодавцю в строк, визначений цим договором, орендну плату у сумі 950грн. з ПДВ. Пунктом 3.4 визначено, що оплата здійснюється щомісяця до 10 числа поточного місяця.

На день звернення позивача до суду за відповідачем рахувалася заборгованість з орендної плати за січень, лютий 2006р. у розмірі 1319грн.17коп.

Платіжним дорученням від 14.01.2008р. відповідач погасив заборгованість по орендній платі у розмірі 1319грн.17коп., у зв’язку з чим провадження у справі в частині стягнення цієї суми підлягає припиненню через відсутність предмету спору на день розгляду справи на підставі пункту 1№статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача трьох відсотків річних за період з 01.03.2006р. по 03.12.2007р. у сумі 69грн.72коп. та суми інфляційної складової за період з 01.03.2006р. по 03.12.2007р. у розмірі 324грн.47коп., тому вимоги позивача в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею); договором може бути встановлений інший вид забезпечення виконання зобов’язання.

Згідно із частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із частиною 7 статті 180 Господарського кодексу України закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 4.4 договору №79 від 30.04.2007р в разі несвоєчасної сплати орендної плати з орендаря стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ від зазначеного платежу за кожний день прострочення.

Внаслідок несплати відповідачем орендної плати за липень – жовтень 2007р. на підставі пункту 4.4 договору №79 від 30.04.2007р. позивач вирахував пеню за період з 11.01.2006р. по 10.08.2006р. у розмірі 116грн.64коп.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 116грн.64коп. підлягають задоволенню.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов’язань підтверджений матеріалами справи, не спростований відповідачем.

З урахуванням вищенаведеного, суд задовольняє позовні вимоги Відритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Єва - Сервіс” м. Донецьк в частині стягнення суми інфляційної складової за період з 01.03.2006р. по 03.12.2007р. у розмірі 324грн.47коп., 3%річних за період з 01.03.2006р. по 03.12.2007р. у розмірі 69грн.72коп., пені за період з 11.01.2006р. по 10.08.2006р. у розмірі 116грн.64коп. В частині стягнення 1319грн.17коп. заборгованості з орендної плати провадження у справі припинити через відсутність предмету спору на день розгляду справи.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 180, 230, 232, 343 Господарського кодексу та статтями 525, 526, 546, 625 Цивільного кодексу України, статтями 1, 2, 4, 4№, 4І, 4і, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 80, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРIШИВ:

Позовні вимоги Відритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Єва - Сервіс” м. Донецьк про стягнення заборгованості з орендної плати за січень, лютий 2006р у розмірі 1319грн.17коп., суми інфляційної складової за період з 01.03.2006р. по 03.12.2007р. у розмірі 324грн.47коп., 3%річних 01.03.2006р. по 03.12.2007р. у розмірі 69грн.72коп., пені за період з 11.01.2006р. по 10.08.2006р. у розмірі 116грн.64коп., на загальну суму 1830грн. – задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Єва - Сервіс” м. Донецьк (83060, м. Донецьк, вул. Куйбишева, буд.143, ЗКПО 33576793, МФО 334011) на користь Відритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс” м. Донецьк (83000, м. Донецьк, проспект Ілліча, буд. 3, ЗКПО 20366602, МФО 335720) суму інфляційної складової у розмірі 324грн.47коп., 3%річних у розмірі 69грн.72коп., пеню за період з 11.01.2006р. по 10.08.2006р. у розмірі 116грн.64коп., державне мито у розмірі 28грн.47коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 32грн.93коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В частині стягнення 1319грн.17коп. заборгованості з орендної плати провадження у справі припинити через відсутність предмету спору на день розгляду справи.

У судовому засіданні 04.03.2008р. проголошено повний текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його прийняття до Донецького апеляційного господарського суду.

Суддя Новікова Р.Г.

Надруковано 3 примірника: 1 – позивачу; 1 – відповідачу; 1 – до справи