ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 35/99

23.04.08

За позовом Державного підприємства «Агроспецсервіс»

до Приватного підприємства «Секунда –Д»

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство аграрної політики України

про виселення

Суддя М.Є. Літвінова

Представники:

Від позивача Данилова В.В. –предст. за довір. №185/54-16 від 19.02.08р.;

Від відповідача           не з’явились;

Від третьої особи Кобець Н.Ю. –предст. за довір. №31-4/3 від 09.01.08р.

Рішення прийняте 23.04.2008р., на підставі ст. 77 ГПК України, в зв‘язку з оголошеними в судових засіданнях перервами з 07.04.2008р. по 14.04.2008р. з 14.04.2008р. по 18.04.2008р., з 18.04.2008р. по 23.04.2008р.

В судовому засіданні 23.04.2008р., на підставі ч.2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, за згодою представника позивача та третьої особи, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Державного підприємства “Агроспецсервіс” до Приватного підприємства “Секунда –Д”, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Міністерство аграрної політики України про виселення відповідача з незаконно займаного нежилого приміщення площею 190,7 кв.м., яке розташоване в адміністративній будівлі по вулиці Б. Грінченко, 1 у м. Києві та перебуває на балансі позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2008 року порушено провадження у справі № 35/99, розгляд справи призначений на 24.03.2008 року.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання 24.03.2008р. з’явились, проте, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/99 від 29.02.2008 року не виконали, витребуваних документів суду не надали.

Відповідач в судове засідання 24.03.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/99 від 29.02.2008р. не виконав, витребуваних документів суду не надав, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання.

Приймаючи до уваги нез’явлення в судове засідання відповідача та невиконання позивачем та третьою особою вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/99 від 29.02.2008 року, ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2008 року, на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи був відкладений на 07.04.2008 року.

В судовому засіданні представниками позивача та третьої особи були надані документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/99 від 29.02.2008 року.

В судовому засіданні представником відповідача було заявлене клопотання про колегіальний розгляд справи №35/99, у зв’язку з чим, в судовому засіданні 07.04.2008 було оголошено перерву до 14.04.2007 року, для розгляду останнього керівництвом суду.

Заступником голови Господарського суду міста Києва, було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про колегіальний розгляд справи №35/99, приймаючи до уваги те, що справа №35/99 не викликає тієї складності, що потребує колегіального розгляду (лист №06-26.1/233 від 09.04.2008р.).

Представник відповідача в судове засідання 14.04.2008 року з’явився, але вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/99 від 29.02.2008 року не виконав, відзив на позов не надав.

В судовому засіданні представником відповідача було подане клопотання про зупинення провадження у справі №35/99 на підставі п.3 ч.2 ст.79 Господарського процесуального кодексу України, до закінчення реорганізації відповідача.

В обґрунтування даного клопотання представник відповідача зазначив, що відповідно до рішення зборів засновників приватного підприємства „Секунда-Д” від 08.04.2008 року (Протокол №3 зборів засновників приватного підприємства „Секунда-Д” від 08.04.2008 року) вирішено провести реорганізацію приватного підприємства „Секунда-Д” шляхом поділу на дві нові юридичні особи з відповідним переходом за розподільчим балансом майна, прав та обов’язків приватного підприємства „Секунда-Д”. Інформацію про реорганізацію приватного підприємства „Секунда-Д” внесено також і до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (докази чого додані до клопотання).

В судове засідання 14.04.2008 року представник позивача не з’явився, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив.

Представник третьої особи проти поданого клопотання про зупинення провадження у справі №35/99 заперечує, та вважає його безпідставним та необґрунтованим.

В судовому засіданні 14.04.2008 року, на підставі ст.77 ГПК України, оголошено перерву до 18.04.2008 року з метою отримання від відповідача додаткових доказів в обґрунтування поданого клопотання.

В судове засідання представник позивача не з’явився.

В судовому засіданні 18.04.2008 року представником відповідача були надані суду додаткові документи та підтримано подане в попередньому судовому засіданні клопотання про зупинення провадження у справі №35/99.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вирішив відмовити в задоволенні поданого відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі №35/99, як безпідставного та необґрунтованого.

Відповідно до ч.2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках:

1) призначення господарським судом судової експертизи;

2) надіслання господарським судом матеріалів до слідчих органів;

3) заміни однієї з сторін її правонаступником внаслідок реорганізації підприємств, організацій.

В даній частині статті передбачені випадки, коли господарський суд має право, але не зобов’язаний зупиняти провадження у справі.

Заміна однієї зі сторін її правонаступником внаслідок реорганізації підприємства, організації відбувається відповідно до ст.25 ГПК України. У разі вибуття однієї з сторін у спірному або встановлено рішенням господарського суду право відношенні внаслідок реорганізації підприємства чи організації господарський суд здійснює заміну цієї сторони її правонаступником.

Відповідно до ст.25 Господарського процесуального кодексу України в разі вибуття однієї з сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні внаслідок реорганізації підприємства чи організації господарський суд здійснює заміну цієї сторони її правонаступником, вказуючи про це в рішенні або ухвалі. Усі дії, вчинені в процесі до вступу правонаступника, є обов’язковими для особи, яку він замінив.

Правонаступництво можливе на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво –це перехід процесуальних прав і обов’язків сторони у справі до іншої особи у зв’язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміна сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв’язок матеріального і процесуального правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Предметом позовних вимог Державного підприємства „Агроспецсервіс” є виселення відповідача (ПП „Секунда-Д”) з незаконно займаного нежилого приміщення площею 190,7 кв.м., яке розташоване в адміністративній будівлі по вул. Б.Грінченко, 1 у місті Києві та перебуває на балансі Державного підприємства „Агроспецсервіс”, у зв’язку з припиненням дії Договору оренди нежилого приміщення №13 від 05.01.1998 року, укладеного між позивачем та відповідачем.

Як вбачається з протоколу №3 Загальних зборів власників приватного підприємства „Секунда-Д”, останніми вирішено провести реорганізацію (поділ) приватного підприємства „Секунда-Д” шляхом поділу на дві нові юридичні особи з відповідним переходом за розподільчим балансом майна, прав та обов’язків приватного підприємства „Секунда-Д” (п.1 Протоколу); створити комісію з реорганізації (поділу) та провести реорганізацію (поділ) шляхом поділу у порядку, встановленому чинним законодавством України та статутом приватного підприємства „Секунда-Д” протягом шести місяців з моменту прийняття рішення про реорганізацію, за результатами дій проведених комісією з реорганізації (поділу) скласти розподільчий баланс та подати його на затвердження загальним зборам власників (п.2-5 Протоколу).

Таким чином відповідачем визначений шестимісячний строк здійснення реорганізації підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи, підприємство на даний час здійснює свою діяльність та приймає участь у господарських правовідносинах з іншими особами, в т.ч. з позивачем.

Приймаючи до уваги той факт, що відповідно до ч.2 ст.79 ГПК України зупинення провадження у справі в даному випадку є правом господарського суду а не обов’язком, враховуючи те, що відповідно до ст.25 ГПК України процесуальне правонаступництво здійснюється на будь-якій стадії судового процесу (в т.ч. на стадії виконання рішення суду), а також предмет та підстави позову, суд вважає, що зазначені обставини не перешкоджають розгляду даної судової справи по суті. Відповідач на будь-якій стадії судового процесу має право звернутись до суду з відповідною заявою, в порядку ст.25 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 18.04.2008 року представник відповідача заявив усне клопотання про відвід судді, та зазначив про необхідність подання відповідної письмової заяви.

У зв’язку з чим, в судовому засіданні 18.04.2008 року судом оголошено перерву до 23.04.2008 року в рамках строку, передбаченого ст.20 Господарського процесуального кодексу України, з метою розгляду заяви про відвід та прийняття керівництвом суду відповідного рішення.

22.04.2008 року через Відділ діловодства господарського суду міста Києва, від відповідача надійшла заява про відвід судді Господарського суду міста Києва М.Є. Літвінової.

Головою Господарського суду міста Києва, було розглянуто заяву представника ПП «Секунда –Д»про відвід судді Літвінової М.Є. у справі №35/99, в результаті розгляду, останню залишено без задоволення. (Ухвала суду від 22.04.2008р. №35/99.)

В судовому засіданні 23.04.2008 року представники позивача та третьої особи підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити останні.

Відповідач в судове засідання 23.04.2008 року не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвал суду від 29.02.2008 року та від 24.03.2908 року №35/99 не виконав, відзив на позов не надав, хоча належним чином був повідомлений про судове засідання, докази чого наявні в матеріалах справи.

Враховуючи обмежені строки вирішення спору у справі №35/99 (ст.69 Господарського процесуального кодексу України), у відповідності до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05 січня 1998 року між Спеціалізованим державним підприємством по експлуатації будинку та наданню послуг Держхарчопрому України та Закритим акціонерним товариством «Секунда», яке у 2000 році було змінено на Приватне підприємство «Секунда-Д»(надалі відповідач), було укладено Договір оренди нежилого приміщення №13 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору орендодавець за погодженням з Фондом державного майна України від 09.02.1998 року №10-16/1348 та згідно з наказом Комітету харчової промисловості України від 21.01.1998 року №3, а орендар бере у тимчасове користування в адмінбудинку за адресою: Київ-252001, вул. Бориса Грінченка, 1 нежилі приміщення загальною площею 190,7 кв.м.

Строк дії Договору встановлено з 05.01.98р. по 31.12.2007р. (п.8.1. Договору).

12.04.01 року наказом Державного департаменту Продовольства №12 Спеціалізованим державним підприємством по експлуатації будинку та наданню послуг Держхарчопрому України було перейменовано на Державне підприємство «Спецсервіс», правонаступником якого стало 05.09.2006р. Державне підприємство «Агроспецсервіс»надалі позивач.

30 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №2-20, в частині зміни назви орендодавця та реквізитів сторін.

Листом від 17.09.2007 року №1146/54-15 позивачем було повідомлено відповідача про закінчення строку дії Договору та запропоновано підготувати майно для зворотної передачі.

Одночасно, листом від 30.11.2007 року №37-11-415/19178 Міністерство аграрної політики України (надалі третя особа), як орган управління майном, що є предметом спірного Договору, повідомило відповідача про непогодження щодо пролонгації Договору оренди індивідуально визначеного майна (нежитлових приміщень площею 190,7 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Б.Грінченка, 1).

Разом з тим, 30.11.2007 року, третьою особою було направлено на адресу позивача лист №37-11-4-15/19179, з проханням вжити заходів щодо звільнення орендарем займаних ним площ.

Враховуючи наведене, позивач зазначив, що станом на час звернення останнього до суду, відповідач нежилі приміщення площею 190,7 кв.м. по вулиці Б. Грінченка, 1 у місті Києві не звільнив, вказане майно по акту, відповідно до умов Договору не повернув.

За таких обставин, позивач просить суд виселити відповідача з незаконно займаних приміщень загальною площею 190,7 кв.м. розташованого в адміністративній будівлі по вулиці Б. Грінченко, 1 у місті Києві.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити останні в повному обсязі (письмові пояснення від 07.04.2008р. №31-4/301).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Спірне приміщення є державним майном, і спір щодо нього повинен вирішуватися відповідно до Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно –правовими актами (ч.1 ст.2, ст.3 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Договір є обов’язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” передбачено, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об’єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об’єкта оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна„ термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до п. 8.7. Договору, останній припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Як вбачається з матеріалів справи строк дії Договору закінчився 31.12.2007р.

Позивач у відповідності до вимог чинного законодавства звернувся до відповідача з відповідною заявою (лист №1146/54-15 від 17.09.2007р. наявний в матеріалах справи) про закінчення строку дії Договору та пропозицією підготувати майно для зворотної передачі.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист №37-11-4-15/19178 Міністерства аграрної політики України, як органу уповноваженого управляти майном, що є предметом Договору оренди, про непогодження щодо пролонгації Договору оренди індивідуально визначеного майна (нежитлових приміщень площею 190,7 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Б. Грінченка,1).

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутств орендаря він зобов’язаний повернути орендодавцеві об’єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Проте, незважаючи на вищевказані заяви, відповідач, після закінчення терміну дії Договору, орендоване приміщення не звільнив та не передав останнє позивачу відповідно до умов Договору.

Згідно матеріалів справи нового договору оренди на спірне приміщення укладено не було, таким чином відповідач безпідставно займає спірне нежитлове приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи на момент пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні відповідач свої зобов’язання щодо звільнення наданого в орендне користування приміщення не виконав, приміщення не звільнив та не передав за актом позивачу.

Як вбачається з наданих суду доказів, відповідачем були порушені договірні зобов‘язання щодо звільнення приміщення після закінчення терміну дії Договору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не були надані суду належні докази на спростування викладеного в позові.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про виселення відповідача з нежитлового приміщення площею 190,7 кв.м., яке розташоване в адміністративній будівлі по вул. Б. Грінченко, 1 у місті Києві і повернення зазначеного приміщення позивачу, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 17, 26, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.ст. 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити Приватне підприємство «Секунда –Д»(01001, м. Київ, Майдан Незалежності, 1/3, , р/р 4 в Печерському відділенні №3715 ОБ України в м. Києві, МФО 320241) з нежитлового приміщення площею 190,7 кв.м., розташованого в адміністративній будівлі по вулиці Б.Грінченко, 1 у місті Києві.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Секунда –Д»(01001, м. Київ, Майдан Незалежності, 1/3, , р/р 4 в Печерському відділенні №3715 ОБ України в м. Києві, МФО 320241) на користь Державного підприємства «Агроспецсервіс»(01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 24, , р/р 9701 в АКБ «Київ», МФО 322498), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, 85 (вісімдесят п’ять) гривень 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) гривень 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Суддя М.Є. Літвінова

Дата підписання повного

тексту рішення: 06.05.2008 року.