ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"08" травня 2008 р.                                                  Справа № 16/58 (6/332а)

„09” год. „00” хв.                                                  Господарський суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Фесюри М.В.,

при секретарі - Козацькому А.В.,

за участю представників сторін:

від позивача – Кручек О.О.

від відповідача –Усенко Л.М.

розглянувши в м. Чернігові у відкритому судовому засіданні справу

за ПОЗОВОМ:           Відкритого акціонерного товариства “Чернігівнафтопродукт”

(м. Чернігів вул. Толстого,154))

До ВІДПОВІДАЧА:           Державної податкової інспекції у м. Чернігові

(м. Чернігів вул. Кирпоноса,28)

Про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення.

Подано позов про визнання повністю недійсним податкового повідомлення - рішення відповідача № /0 від 14.05.2004р., яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з штрафних санкцій за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в cyмі 15378,50 грн.

Позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати частково недійсним податкове повідомлення - рішення № /0 від 14.05.2004р. в частині застосування штрафних санкцій за порушення вимог п.п. 1,5 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в cyмі 15350,00 грн.

При цьому позивач посилається на те, що штраф, передбачений п. 1, п.3 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", застосований безпідставно, оскільки відпуск нафтопродуктів за талонами на автозаправній станції проводився не як розрахункова операція з використанням таких талонів як однієї з форм безготівкових розрахунків, тому що вартість відпущеного пального за талонами вже була попередньо оплачена у безготівковій та готівковій формах до його отримання.

Окрім того, позивач зазначає, що не повинен застосовувати розрахункову книжку, оскільки на АЗС використовується реєстратор розрахунковий операцій, про що зазначено і в акті перевірки, а тому штраф в розмірі 340 грн. застосований неправомірно.

Також позивачем надана довідка про те, що реєстратор , який використовувався в момент перевірки, технічно неспроможний пробивати чеки при відпуску пального по талонах.

Також позивач вважає спірне рішення недійсним з тих підстав, що розмір штрафних санкцій визначено податковим органом всупереч вимогам закону, оскільки перевіряючими були взяті ціни пального, відпущеного по талонах, на момент перевірки , а не ті, за якими пальне було фактично реалізовано.

Відповідач позовних вимог не визнає, посилаючись на обґрунтованість та законність прийнятого податкового повідомлення-рішення, яким до позивача застосовано штрафні санкції, та зазначає, що реалізація пального по талонам є розрахунковою операцією, яка повинна проводитися через реєстратор розрахункових операцій у встановленому порядку. При проведенні розрахункових операцій через РРО суб'єкти підприємницької діяльності повинні роздруковувати відповідні розрахункові документи, що підтверджують виконання розрахункових операцій та видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Крім того, податковим органом надані платіжні документи про те, що ним фактично відшкодовані позивачу судові витрати по даній справі.

Вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши надані докази, з'ясувавши всі обставини справи, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у місті Чернігові прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 14.05.2004р., яким Відкритому акціонерному товариству "Чернігівнафтопродукт" визначено суму податкового зобов'язання з штрафних санкцій за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР від 06.07.1995р. у сумах 15010,00 грн., 340,00 грн. та 28,50 грн.

Штрафні (фінансові) санкції застосовані на підставі п.1, п.5 ст.3 ст.17, ст.22 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР від 06.07.1995р.

Спірне рішення прийняте ДПІ у місті Чернігові відповідно до висновків перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності філії №3 автозаправної станції № 1 (далі - АЗС), що належить позивачу та знаходиться за адресою : м. Городня, вул. Чорноуса, 101, за наслідками якої був складений акт за № 23-227/87 від 06.05.2004р.

16.06.2004р. позивачем до ДПІ у м. Чернігові подана скарга щодо незгоди з податковими повідомленнями - рішеннями, зокрема, № /0 від 14.05.2004р.

16.08.2004р. начальником ДПІ у м. Чернігові за результатами розгляду скарги прийнято рішення № 20594/10/10-013, яким залишено без розгляду скаргу в частині незгоди з податковими повідомленнями-рішеннями, зокрема, № /0 від 14.05.2004р.

Перевіркою було встановлено, зокрема, порушення пп.1, 5 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР від 06.07.1995р., а саме:

-          непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій та невидача розрахункового документу при реалізації палива за талонами на загальну суму 3002,00 грн., а саме:

ДП - 680 л. на суму 1292,00 грн.; А-92 - 90 л. на суму 189,00 грн.; А-80 - 770 л. на суму 1386,00 грн.; А-95 - 60 л. на суму 135,00 грн.

-          відсутність запису "Службове внесення" в корінцях розрахункової книжки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ст. З Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані у встановленому порядку та проведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; а також видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не містить обмежений перелік засобів проведення безготівкових операцій та в той же час не звільняє від обов'язку проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій.

Стаття 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" містить визначення терміну "розрахункова операція", а саме: "приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів". Місцем такої реалізації товару (пального) була АЗС позивача.

Слід зазначити, що талони та смарт-картки при здійсненні спірних операцій не можуть використовуватися лише як акт приймання-передачі, так як право власності на товар (пальне) може настати лише при передачі пального. Факт переходу права власності від ВАТ "Чернігівнафтопродукт" до контрагентів підтверджується поверненням талону або пред'явленням смарт-картки продавцю, тобто позивачу, а відсутність талону (смарт-картки) позбавляє права на отримання палива, що прямо передбачено договорами, укладеними ВАТ "Чернігівнафтопродукт" з контрагентами.

Таким чином, придбання особами за безготівкові кошти талонів на пальне не звільняє позивача від обов'язку проведення операцій по відпуску товару за такими талонами через реєстратор розрахункових операцій.

Доводи позивача про технічну неспроможність реєстратора проводити операції з реалізації пального по талонах судом не приймаються з наступних підстав.

Як встановлено ст.11 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" терміни переведення суб'єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій встановлюються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, Державної податкової адміністрації України та Національного банку України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. N 151 „Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 р. N 121 "Про терміни переведення суб'єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій" встановлено зазначений граничний термін роздрібної торгівлі нафтопродуктами (крім роздрібної торгівлі через контейнерні автозаправні станції) –01.01.2004р.

Перевірка проводилась після закінчення граничного терміну, отже позивач не звільнявся від обов’язку виконати вимоги законодавства по застосуванню реєстратора.

Поряд з цим, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як слідує з наданих позивачем пояснень та наданих доказів, а саме:

- договорів купівлі-продажу № 11621 від 03.08.2004р., № 9097 від 26.12.2003р.,

- податкових накладних № 22895/1 від 26.12.2003р., № 26986/1 від 03.08.2004р., І № 25049/1 від 27.04.2004р., № 24964/1 від 22.04.2004р., № 25076/1 від 28.04.2004р., № 25131/1 від 30.04.2004р., № 25162/1 від 30.04.2004р., № 12483/2 І від 18.03.2004р., № 10879/3 від 05.05.2004р., № 10897/3 від 06.05.2004р., № 10898/3 від 06.05.2004р., № 10734/3 від 23.04.2004р., № 10753/3 від 26.04.2004р., № 10762/3 від 28.04.2004р., № 10884/3 від 05.05.2004., № 10571/3 від О2.04.2004р., № 10759/3 від 27.04.2004р., № 10626/3 від 08.04.2004р., № 10656/3 від 13.04.2004р., № 10766/3 від 28.04.2004р., № 10882/3 від 05.05.2004р., №10755/3 від 27.04.2004р., № 10744/3 від 26.04.2004р., № 10886/3 від 05.05.2004р., № 10606/3 від 07.04.2004р., № 10880/3 від 05.05.2004р., № 10727/3 від 22.04.2004р., № 10495/3 від 26.03.2004р., № 10891/3 від 06.05.2004р., № 10731/3 від 23.04.2004р., № 10771/3 від 29.04.2004р., № 10846/3 від 30.04.2004р.,

-          платіжних доручень № 266 від 25.12.2003р., № 4 від 27.04.2004р., № 518 від 22.04.2004р., №. 514 від 27.04.2004р., № 527 від 30.04.2004р., № U492726 від30.04.2004р., № 86 від 17.03.2004р., № U506754 від 05.05.2004р., № U512778 від 06.05.2004р., № U517822 від 07.05.2004р., № 2371 від 05.05.2004р., № 100 від 23.04.2004р., № U444340 від 26.04.2004р., № U485136 від 29.04.2004р., № 87 від 02.04.2004р., № 989 від 26.04.2004р., № 538 від 09.04.2004р., № 92 від 09.04.2004р., № 97 від 28.04.2004р., № 136 від 05.05.2004р., № 135 від 05.05.2004р., № U447236 від 26.04.2004р., № 46 від 27.04.2004р., № 203 від 05.05.2004р., № U374262 від 07.04.2004р., № 49 від 28.05.2004р., № 2335111 від 21.04.2004р., З 422 від 25.03.2004р., № U434631 від 23.04.2004р., № U444808 від 26.04.2004р.,№ U454200 від 27.04.2004р., № U482470 від 29.04.2004р.,№ U500473 від 30.04.2004р., № U514634 від 07.05.2004р.,

-          квитанції до прибуткового касового ордеру № 301 від 03.08.2004р.,

-          довіреностей № 323712 від 30.04.2004р., № 114932 від 18.03.2004р., № 147934 від 05.05.2004р., № 308487 від 05.05.2004р., № 146644 від 23.04.2004р., № 146044 від 26.04.2004р., № 146127 від 23.04.2004р., № 146132 від 05.05.2004р., № 722941 від 02.04.2004р., № 013160 від 26.04.2004р., № 169843 від 08.04.2004р., № 773119 від 13.04.2004р., № 153070 від 28.04.2004р., № 153871 від 05.05.2004р., № 147435 від 26.04.2004р., № 770973 від 26.04.2004р., № 770978 від 05.05.2004р., № 463233 від 07.04.2004р., № 633837 від 05.05.2004р., № 152456 від 22.04.2004р., № 146784 від 26.03.2004р., № 147116 від 23.04.2004р., № 147131 від 29.04.2004р., № 147134 від 30.04.2004р., № 147145 від 06.05.2004р.,

-          видаткових накладних № 9097 від 26.12.2003р., № 11621 від 03.08.2004р., № 10411 від 27.04.2004р., № 10348 від 22.04.2004р., № 10432 від 28.04.2004р., № 10461 від 30.04.2004р., № 10479 від 05.05.2004р., № 11від 18.03.2004р., № 6580від 05.05.2004р., № 6593 від 06.05.2004р., № 6594 від 06.05.2004р., № 6544 від 23.04.2004р., № 6557 від 26.04.2004р., № 6565 від 28.04.2004р., № 6585 від 05.05.2004р., № 6439 від 02.04.2004р., № 6563 від 27.04.2004р., № 6477 від 08.04.2004р., № 6493 від 13.04.2004р., № 6569 від 28.04.2004р., № 6583 від 05.05.2004р., № 6559 від 27.04.2004р., № 6550 від 26.04.2004р., № 6586 від 05.05.2004р., № 6465 від 07.04.2004р., № 6581 від 05.05.2004р., № 6538 від 22.04.2004р., № 6407 від 26.03.2004р., № 6541 від 23.04.2004р., № 6573 від 29.04.2004р., № 6577 від 30.04.2004р., № 6589 від 06.05.2004р.,

-          реєстрів прийому - передачі бланків карток на відпуск ПММ № 11621, № 9097, № 10411,№ 10348, № 10432, № 10461, № 10479, № 11,№ 6580, № 6593, № 6594, № 6544, № 6557, № 6565, № 6585, № 6439, № 6563, № 6477, № 6493, № 6569, № 6583, № 6559, № 6550, № 6586, № 6465, № 6581, № 6538, № 6407, № 6541, № 6573, №6577, №6589,

отримувачі пального попередньо оплатили його вартість у безготівковій та готівковій формах, одержали відповідні талони та електронні картки, що надають право на отримання оплаченої кількості нафтопродуктів.

Згідно з п.1 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Як слідує зі змісту цієї норми, розмір штрафних санкцій повинен визначатися в залежності від вартості придбаного товару.

Податковий орган, провівши перевірку, відобразив в акті , що всього було реалізовано 1600 літрів пального на загальну суму 3002 грн. по ціні:

А-80 –1,8 грн., А-92 –2,1 грн., А-95 –2,25 грн., ДП 1,9 грн.

Але, як підтверджується вищенаведеними документами, маючи змогу по реєстрах реалізації в день перевірки пального, номерах талонів та , відповідно, угод і платіжних документів, за якими талони на пальне були продані, відслідкувати реальну вартість проданого пального, перевіряючі не встановили реальної ціни придбання, скориставшись лише інформацією про ціни на пальне на день перевірки.

Судом встановлено і підтверджується платіжними документами, що застосована податковим органом вартість для визначення розміру штрафних санкцій не відповідає і є вищою від реальної вартості придбання.

За таких обставин спірне податкове повідомлення –рішення не відповідає ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Що стосується іншого порушення, наявність якого оспорюється позивачем, то відповідно до пункту 5 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції, зобов'язані у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення.

Як вбачається з акту перевірки штраф в сумі 340 грн., застосований на підставі п.3 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за те, що в "розрахунковій книжці...в корінцях РК відсутній запис "Службове внесення". З приписів Закону вбачається, що розрахункова книжка застосовується у випадках, коли не застосовується РРО, однак на АЗС РРО використовувався, про що зазначено в акті перевірки. Отримання ПММ по картках багаторазового використання, як встановлено вище, не є розрахунковою

Закон виключає можливість одночасного застосування РРО та розрахункової книжки, тому в даному випадку спірне податкове повідомлення –рішення в цій частині не відповідає ст.ст.3,17 цього Закону.

Окрім того, у спірному податковому повідомленні-рішенні зазначено, що позивачу визначено суму податкового зобов'язання з штрафних санкцій за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Згідно із преамбулою Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" N 1776-Ш від 01.06.2000р. (із змінами та доповненнями) цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Отже, цей Закон не є законом про оподаткування.

В преамбулі Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. N2181-ІІІ передбачено, що цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Отже, як вбачається з преамбули Закону, він не регулює питання застосування та стягнення фінансових санкцій за порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

В редакції цього ж Закону № 2181, чинній на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, податкове зобов'язання визначалося як зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України (п. 1.2 ст.1), а податковий борг (недоїмка) як податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), узгоджене платником податків або встановлене судом (арбітражним судом), але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання (п. 1.3 ст. 1).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та Законами України.

Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" передбачено, що фінансові санкції застосовуються на підставі рішення відповідного органу, тобто визначена форма реагування державного органу та назва акта, який він приймає в межах своєї компетенції - рішення. Прийняття податкового повідомлення-рішення Законом України "Про порядок застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" не передбачено.

Відповідно до п.1.9 ст.1 Закону № 2181 податкове повідомлення це письмове повідомлення контролюючого органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Законом України № 2181 передбачений вичерпний перелік випадків, коли органи державної податкової служби як контролюючий орган можуть визначити податкове зобов'язання платнику податків (п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4), а саме: платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію; дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях; контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання; камеральною вважається перевірка, яка проводиться контролюючим органом виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків; згідно з законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов'язкового платежу), є контролюючий орган.

7

Відповідно до пункту 1.5 ст.1 Закону № 2181 положення цього Закону поширюються лише на штрафні санкції, які справляються з платників податків у зв'язку з порушенням ними правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Згідно п.8 Інструкції Державної податкової адміністрації України №110 від 17.03.2ОО1р. інші штрафні (фінансові) санкції, які встановлюються нормативно-правовими актами, контроль за виконанням яких покладено на органи державної податкової служби, застосовуються в частині, що не суперечить Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та в розмірах, визначених такими нормативно - правовими актами. При цьому дія Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" щодо таких штрафних (фінансових) санкцій розповсюджується в частині процедури узгодження належних до сплати штрафних (фінансових) санкцій, порядку виписки та вручення податкового повідомлення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що на підставі вищевказаних приписів законодавства відповідач не вправі визначати застосовані штрафні санкції як податкове зобов'язання з застосуванням процедур, встановлених Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Таким чином, враховуючи викладене, податковий орган неправомірно застосував як п.1, п.3 ч.і ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" при визначенні штрафних санкцій, так і норми Закону № 2181 при визначенні їх в якості податкового зобов'язання та наслідків в разі їх несплати.

За таких обставин позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У зв”язку з тим, що понесені позивачем судові витрати відшкодовані відповідачем повністю відповідно до платіжного доручення № 705 від 07.09.2005р., у суду відсутні підстави для прийняття рішення щодо повторного відшкодування позивачу понесених витрат.

Керуючись ст.ст.94, 157-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати частково недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові № /0 від 14.05.2004р. в частині визначення Відкритому акціонерному товариству "Чернігівнафтопродукт" податкового зобов'язання з штрафних санкцій за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в сумі 15350,00 грн.

3.          Постанова набирає законної сили і може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.254, 185,186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова у повному обсязі складена 08 травня 2008 року.

Суддя                                                                                                                        М.В.Фесюра