ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20.05.08 р. Справа № 44/363

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши матеріали за:

·          скаргою стягувача відкритого акціонерного товариства „Іловайськнафтопродукт” (представник Дорошенко Д.П., довіреність від 24.03.08 року), на бездіяльність підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області (головний державний виконавець Буханцов О.В., довіреність № 282 від 18.04.07 року), про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця в перебігу примусового виконання наказу господарського суду Донецької області у справі № 44/363 від 09.04.08 року та про зобов’язання підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області здійснити примусове стягнення з акціонерного банку „Український Бізнес Банк” грошових коштів на суму 6’453’839,40 грн. на користь відкритого акціонерного товариства „Іловайськнафтопродукт” на виконання наказу господарського суду Донецької області у справі № 44/363 від 09.04.08 року;

·          скаргою боржника акціонерного банку „Український Бізнес Банк” (представник до судового засідання не з’явився), на дії підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 2-567-8П від 14.04.08 року, а також про зупинення виконавчого провадження, відкритого на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 2-567-8П від 14.04.08 року,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство „Іловайськнафтопродукт” (далі – Товариство) звернулося до господарського суду Донецької області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області (далі – Служба), в якій просило визнати неправомірною бездіяльність Служби в перебігу примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 09.04.08 року № 44/363 (далі – Наказ) про стягнення з акціонерного банку „Український Бізнес Банк” (далі – Банк) на користь Товариства суми завданих збитків у розмірі 6’453’839,40 грн., а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. та відшкодування сплаченого державного мита у розмірі 25’500 грн., а також просило зобов’язати Службу виконати Наказ шляхом здійснення відповідного стягнення коштів з боржника. Вимоги скарги обґрунтовані недотриманням державним виконавцем вимог Закону України „Про виконавче провадження” в частині невідкладного початку здійснення виконавчих дій після закінчення строку для добровільного виконання, а також нездійсненням державним виконавцем дій щодо надіслання сторонам процесу постанови про відкриття виконавчого провадження за Наказом

В судовому засіданні Товариство підтримало викладену у скарзі позицію, зазначивши, що на арештованому рахунку Банку вже накопичено відповідну суму грошових коштів, необхідних для примусового виконання Наказу, наразі бездіяльність державного виконавця спричиняє Товариству додаткові збитки. Товариством надано суду копію виконавчого провадження, зняту представником стягувача при ознайомленні з виконавчим провадженням № 2-567-8П.

Боржник Банк також здійснив оскарження дій державного виконавця Служби, вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження № 2-567-8П незаконною, оскільки в ній зазначено неправильну назву виконавчого документу, неправильно визначено суму стягнення, неправильно вказано назву Банку та не зазначено дату добровільного виконання Наказу. Боржник просив зупинити виконавче провадження за Наказом до моменту розгляду скарги по суті, а також відкласти розгляд справи до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 03.01.08 року у справі № 44/363.

Державний виконавець Служби надав копії процесуальних документів та пояснив, що виконавче провадження за Наказом відкрите у відповідності до вимог Закону України „Про виконавче провадження”, наразі ухвалою Вищого господарського суду України від 14.05.08 року у справі № 44/363 виконавче провадження зупинене, на підставі чого 16.05.08 року державний виконавець зупинив виконавче провадження № 2-567-8П.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін та органу виконання судових рішень, дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені докази, суд вважає, що скарга Товариства підлягає частковому задоволенню, а скарга Банку не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В перебігу розгляду справи № 44/363 господарським судом Донецької області для забезпечення позовних вимог ухвалою від 26.11.07 року було накладено арешт на грошові кошти Банку в сумі 6’453’839,40 грн. на банківських рахунках відповідача, у тому числі на рахунку № 3739516 МФО 334969.

09.04.08 року судом на підставі рішення господарського суду Донецької області від 03.01.08 року та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 09.04.08 року у справі № 44/363 видано Наказ, згідно якого з Банку на користь Товариства слід стягнути суму завданих збитків у розмірі 6’453’839,40 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. та відшкодування сплаченого державного мита у розмірі 25’500 грн. – усього 6’479’457,40 грн.

За змістом скарг, наданих матеріалів та пояснень Служби, державним виконавцем Служби 14.04.08 року відкрите виконавче провадження з примусового виконання Наказу в частині стягнення збитків 6’453’839,40 грн. та державного мита 25’500 грн. (усього 6’479’339,40 грн.). Державний виконавець всупереч вимог частини 1 статті 5, статті 7 та статті 24 Закону України „Про виконавче провадження” не відкрив виконавче провадження за Наказом в частині стягнення з Банку суми витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., не зважаючи на те, що Наказ містить прямий припис щодо стягнення з Банку на користь Товариства як суми збитків, так і судових витрат.

Таким чином, посилання Банку на неправильне (помилкове) зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження № 2-567-8П загальної суми стягнення – знайшло своє підтвердження матеріалами справи, наразі це порушення не може слугувати підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 2-567-8П, оскільки цим порушенням, яке фактично є опискою, жодним чином не порушуються права боржника (стягується менша сума, ніж підлягає стягненню за Наказом), ця описка не впливає на законність вірної по суті постанови про відкриття виконавчого провадження № 2-567-8П в цілому, окрім того, означене не позбавляє державного виконавця виправити описку в постанові про відкриття виконавчого провадження № 2-567-8П або винести окрему постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Банку на користь Товариства суми судових витрат 118 грн.

Твердження Банку про незаконність постанови про відкриття виконавчого провадження № 2-567-8П через неправильне зазначення реквізитів Наказу та неправильне визначення назви боржника – є безпідставними, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження № 2-567-8П містить номер та дату Наказу (№ 44/363 від 09.02.08 року), а абревіатурне скорочення державним виконавцем організаційно-правової форми боржника (АБ замість акціонерного банку) взагалі не є порушенням.

Порушення державним виконавцем норм пункту 3.6.2 Інструкції про проведення виконавчих дій в частині невказання у постанові про відкриття виконавчого провадження № 2-567-8П конкретної дати добровільного виконання рішення – не є істотним та таким, що може вплинути на чинність постанови про відкриття виконавчого провадження № 2-567-8П, оскільки державним виконавцем відповідно до частини 2 статті 24 Закону України „Про виконавче провадження” та пункту 3.6.2 Інструкції про проведення виконавчих дій встановлено чітко визначений та відповідний закону строк добровільного виконання Наказу – сім днів.

З врахуванням вказаного, суд вважає відсутніми підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 2-567-8П.

Державний виконавець згідно частини 5 статті 24 Закону України „Про виконавче провадження” має надіслати учасникам виконавчого процесу та суду постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня після її винесення. Втім, державний виконавець Служби проігнорував зазначений припис закону, оскільки судом отримано примірник постанови про відкриття виконавчого провадження № 2-567-8П лише 23.04.08 року, а Банком – 05.05.08 року, про що свідчать вхідні реєстраційні штампи на відповідних супровідних листах.

Згідно частини 6 статті 30 Закону України „Про виконавче провадження” та пункту 4.1.3 Інструкції про проведення виконавчих дій – державний виконавець після закінчення строку для добровільного виконання Наказу (22.04.08 року) повинен був невідкладно приступити до проведення виконавчих дій, розпочавши примусове виконання Наказу. До першочергових виконавчих дій статтею 50 Закону України „Про виконавче провадження” та пунктами 5.1.1-5.1.3 Інструкції про проведення виконавчих дій віднесено саме звернення стягнення на грошові кошти боржника.

Водночас, державний виконавець Служби не надав доказів звернення стягнення на грошові кошти Банку (шляхом подання платіжної вимоги до банківської установи на підставі глави 5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті від 21.01.04 року № 22 для списання коштів на депозитний рахунок Служби), ігноруючи той факт, що відповідні грошові кошти в сумі 6’453’839,40 грн. на арештованому судом рахунку Банку – вже є наявними, що підтверджується листом управління Національного банку України в Донецькій області № 05-301/3624 від 15.05.08 року, і пред’явлення платіжної вимоги державного виконавця дасть реальну змогу фактично та у повному обсязі виконати рішення суду.

Означене зволікання державного виконавця в частині вжиття заходів примусового виконання, передбачених статтею 50 Закону України „Про виконавче провадження” та пунктами 5.1.1-5.1.3 Інструкції про проведення виконавчих дій – є протиправним та всупереч статті 7 статтею 7 Закону України „Про виконавче провадження” порушує права стягувача Товариства, який з моменту відкриття провадження до моменту розгляду скарги судом вже втратив з присудженої суми 200’863,17 грн. інфляційних (6’479’457,40 грн. Х 103,1% - 6’479’457,40 грн.).

Шестимісячний строк, визначений нормами статті 26 Закону України та пунктом 4.19.4 Інструкції про проведення виконавчих дій – встановлюється як термін проведення державним виконавцем всіх заходів примусового виконання, з остаточним винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу. Натомість цей строк не є застосовним для строку початку здійснення виконавчих дій шляхом звернення стягнення на арештовані грошові кошти Банку, які (дії) мали розпочатися не пізніше 22.04.08 року. До того, виходячи зі змісту абзацу 4 пункту 5.1.3 Інструкції про проведення виконавчих дій, державний виконавець не пізніше 14.05.08 року (одного місяця з моменту відкриття виконавчого провадження) повинен здійснити виконавчі дії за Наказом (у якому вказано конкретний номер рахунку Банку № 3739615) у формі стягнення коштів з визначеного судом рахунку та у разі їх відсутності коштів на цьому рахунку мав звернутися до суду з клопотанням про заміну способу та порядку виконання рішення.

Втім, докази здійснення державним виконавцем зазначених виконавчих дій – суду не надані.

Окрім того, всупереч норм статті 46 Закону України „Про виконавче провадження” державний виконавець Служби не здійснив винесення постанови про стягнення на користь держави виконавчого збору в сумі 645’383’94 грн. – 10% від суми, що підлягає стягненню, тобто не виконав припису закону щодо стягнення на користь Державного бюджету України обов’язкового платежу.

З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими вимоги скарги Товариства на бездіяльність державного виконавця Служби, наразі суд не в змозі на момент розгляду скарги (20.05.08 року) зобов’язати Служби виконати Наказ, оскільки ухвалою Вищого господарського суду України від 14.05.08 року у справі № 44/363 та постановою державного виконавця від 16.05.08 року виконавче провадження з примусового виконання Наказу – зупинене.

Клопотання Банку про зупинення судом виконавчого провадження – не може бути задоволене, оскільки згідно приписів статті 1211 ГПК України подібним правом зупиняти виконання рішення суду першої інстанції наділений лише суд касаційної інстанції. Неявка Банку до судового засідання – не є перешкодою для розгляду скарги по суті в силу частини 2 статті 1212 ГПК України, наразі клопотання про відкладення розгляду скарги не може бути задоволене, оскільки розгляд касаційної скарги на рішення суду не пов’язаний з оскарженням виконавчих дій в перебігу виконання цього рішення.

На підставі статей 1, 5, 7, 24, 25, 30, 50, 63, 85 Закону України „Про виконавче провадження”, пунктів 3.2.6, 4.1.3, 4.19.4, 5.1.1, 5.1.3 Інструкції про проведення виконавчих дій, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 44, 86 та 1212 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити скаргу відкритого акціонерного товариства „Іловайськнафтопродукт” на бездіяльність підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця в перебігу примусового виконання наказу господарського суду Донецької області у справі № 44/363 від 09.04.08 року.

В решті вимог скарги – відмовити.

Визнати неправомірною бездіяльність підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області в перебігу примусового виконання наказу господарського суду Донецької області у справі № 44/363 від 09.04.08 року.

Відмовити у задоволенні скарги боржника акціонерного банку „Український Бізнес Банк” на дії підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 2-567-8П від 14.04.08 року, а також про зупинення виконавчого провадження, відкритого на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 2-567-8П від 14.04.08 року.

Ухвала може бути оскаржена через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня її винесення.

Суддя Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 4 примірниках:

1 –стягувачу;

2 –боржнику;

3 –органу державної виконавчої служби;

4 –господарському суду Донецької області