ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

25 березня 2008 р.            Справа 12/13-08

за позовом: Закритого акціонерного товариства Компанії "Райз" в особі Подільської філії (24240, Вінницька обл., Томашпільський р-н, смт. Вапнярка, вул. Леніна, 231, ідент.код 13980201)

до: Селянського фермерського господарства "Гервасій" (Вінницька обл., Крижопільський р-н, с. Крикливець, вул. Леніна,134 ідент.код 31993536)

про стягнення 15 439,49 грн.

Головуючий суддя Кожухар М.С.

Cекретар судового засідання Швець Н.В.

Представники

позивача : Шнепа С.В.- за дорученням

відповідача : не з"явився

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення 15439,49 грн. згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № 035/6-26 від 15.03.07р., в тому рахунку: 12514,44 грн. - основного боргу, 50,80 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 1167,59 грн. пені та 1706,66 грн. 28% річних.

Ухвалою суду від 26.01.2008 року порушено провадження у справі з призначенням судового засідання на 21.02.2008 року.

Ухвалою суду від 21.02.08р. розгляд справи відкладено на 25.03.08р., у зв"язку з неявкою представника відповідача та ненаданням сторонами необхідних для вирішення спору доказів.

Відповідач правом участі в судовому засіданні 25.03.08р. не скористався. Про дату, місце та час слухання справи повідомлений належним чином ухвалою суду від 21.02.08р., про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції відповідачу 27.02.08р. за № 5644. Візиву та витребуваних судом документів не надав.

З огляду на це, суд розглядає справу без участі представника відповідача за наявними у справі документами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Від позивача через канцелярію суду надійшла заява № 541 від 25.03.08р., де він зокрема відмовляється від позовних вимог в частині стягнення 50,80 грн. відсотків за користування товарним кредитом та від стягнення 2,02 грн. пені і 2,56 грн. 28% річних, в зв"язку з невірним розрахунком позовних вимог. Дана заява прийнята судом.

З пояснень представника позивача, наданих матеріалів суд вбачає таке.

Відповідно до Договору поставки на умовах товарного кредиту № 035/6-26 від 15.03.2007р. Селянське фермерське господарство "Гервасій" (Покупець) придбало у ЗАТ Компанії «Райз» (Постачальник) товар на загальну суму 38268,07 грн., що підтверджується накладними та довіреностями.

Частина товару загальною вартістю 9554,27 грн. постачалась на авансових умовах з терміном платежу до 31.03.2007р. (додатки № 1, №2, № 2в до договору).

Решта - на умовах товарного кредиту, в сумі 22330,09 грн. - до 01.10.07р., в сумі 6398,35 грн. до 30.10.07р.

Відповідач свої зобов'язання по договору виконав частково, оплатив вартість товару на загальну суму 25 771,63 грн., що підтверджується платіжними дорученнями : № 55 від 16.08.2007р на 14 371,63 грн, № 55 від 28.09.2007р.на 6400 грн., № 64 від 26.10.2007р. на 5000 грн.

Таким чином, основний борг відповідача складає 12514,44 грн.

Наведене стверджується:

- договором поставки на умовах товарного кредиту № 035/6-26 від 15.03.2007р. з додатками;

- накладними та довіреностями;

- розрахунком ціни позову;

- платіжними дорученнями;

- іншими матеріалами справи;

- відсутністю заперечень відповідача на позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши і оцінивши надані докази по справі, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Також ч. 2 ст. 536 ЦК України встановлено, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

З урахуванням наведеного позовні вимоги в частині стягнення 12514,44 грн. боргу за отриманий товар на умовах товарного кредиту підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Частиною 2 ст. 217 ГК України передбачено такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції, оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Пунктом 7.3 договору № 035/6-26 від 15.03.2007р. встановлено, що Покупець (СФГ "Гервасій») за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань по оплаті у встановлені договором терміни вартості товару та/або процентів за користування товарним кредитом, сплачує за кожен день прострочення на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу.

З урахуванням наведеного позовні вимоги про стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню в сумі 1165,57 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.5 договору сторони передбачили, що у випадку прострочення виконання грошових зобов’язань по оплаті вартості товару та сплати відсотків, сплачує на користь постачальника відсотки за неправомірне користування коштами в розмірі 28% річних з простроченої суми.

З огляду на наведене, з відповідача підлягають стягненню 1704,10 грн. - 28% річних.

Заявою від 25.03.08р. представник позивача відмовився від позовних вимог в частині стягнення 50,80 грн. відсотків за користування товарним кредитом та від стягнення 2,02 грн. пені і 2,56 грн. 28% річних, в зв"язку з невірним розрахунком позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок відсотків та пені у вказаних сумах здійснено без врахування дати поставки товару. За таких обставин відмова позивача від позову не суперечить чинному законодавству, не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, тому приймається судом на підставі ст. 78 ГПК України.

Провадження у справі в частині стягнення 50,80 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 2,02 грн. пені і 2,56 грн. 28% річних підлягає припиненню відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Згідно ст.ст.32, 33 ГПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а в силу статей 32, 33 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в сумі 12514,44 грн. основного боргу, 1165,57 грн. пені та 1704,10 грн. 28% річних, з віднесенням на відповідача судових витрат на оплату держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно задоволеним позовним вимогам відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 80 п. 4, 82, 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Селянського фермерського господарства "Гервасій" (Вінницька обл., Крижопільський р-н, с. Крикливець, вул. Леніна, 134 ідент.код 31993536, п/р 260411963 ОД "райффайзен Банк Аваль", МФО 302247) на користь ЗАТ Компанії «Райз»в особі Подільської філії (24240, вул. Леніна, 231, смт. Вапнярка, Томашпільський район, Вінницька область, ідент.код 30213384) - 12514,44 грн. основного боргу, 1165,57 грн. пені, 1704,10 грн. - 28% річних, 153,84 грн. відшкодування витрат пов’язаних зі сплатою державного мита та 117,58 грн. –відшкодування витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Прийняти відмову та припинити провадження у справі в частині стягнення 50,80 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 2,02 грн. пені і 2,56 грн. 28% річних.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя Кожухар М.С.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано

відповідно до вимог ст.84 ГПК України 31 березня 2008 р.