Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 квітня 2008 року справа № 45/57-07

Колегія суддів у складі: головуючого судді В.Я. Погребняка,

судді В.В. Афанасьєва,

судді А.І. Бухана

при секретарі Парасочці Н.В.,

за участю представників:

позивача –Осьмухіна С.А., Хоменка О.О.

відповідача –Портика В.О

розглянувши в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу cільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Україна Нова»(вхідний № 677 Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від 3 березня 2008 року у справі № 45/57-07

за позовом Науково-виробничої фірми «Сінтал Д», м. Харків

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Україна Нова», с. Закутнівка

про стягнення 34694,40 грн.,

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 3 березня 2008 року у справі №45/57-07 (суддя Калініченко Н.В.) в задоволенні позову відмовлено частково, стягнено з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "УКРАЇНА НОВА" на користь науково-виробничої фірми "Сінтал’Д" –товариства з обмеженою 23 129,60 грн. заборгованості, 775,36 грн. витрат, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, витрати по сплаті державного мита у розмірі 231,20 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Відповідач з рішенням господарського суду Харківської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 3 березня 2008 року повністю та направити справу до господарського суду Харківської області на новий розгляд у новому складі суду.

Позивач свій відзив на апеляційну скаргу не подав, проте його уповноважені представники у судовому засідання просять прийняте по справі рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення При цьому вони зазначили, що господарський суд Харківської області належним чином дослідив усі матеріали справи та дав правильну правову оцінку обставинам спору.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів дослідження документально підтверджених обставин спору, за яким встановив, що між позивачем та відповідачем 13.04.2005 р. був укладений договір № 126/2005-П купівлі-продажу. Відповідно до статей 1-2 та 5 договору, позивач (продавець по договору) зобов’язався передати у власність відповідача (покупець по договору) товар –насіння цукрового буряку у кількості 306,8 посівних одиниць в строк до 15.04.2005 р. на загальну суму 23 129,60 грн., а відповідач зобов’язався прийняти товар та сплатити за нього встановлену договором грошову суму. Відповідно до статті 15 договору, відповідач зобов’язався оплатити позивачу придбаний по договору товар у строк до 01.10.2005 р. Позивач передав у власність відповідача за накладною № Ч0067/34 від 13.04.2005 р. насіння цукрового буряку у кількості 306,8 посівних одиниць на загальну суму 23 129,60 грн. Відповідач прийняв у власність насіння цукрового буряку, однак грошових коштів за отриманий у власність товар позивачу не сплатив, про що свідчить відсутність в матеріалах справи доказів перерахування відповідачем 23 129,60 грн. з поточного рахунку відповідача на поточний рахунок позивача, або про оплату іншим способом. Посилання відповідача на те, що позовні вимоги необґрунтовані у зв’язку з тим, що між сторонами укладено додаткову угоду № 4 від 30.09.2005 р. до договорів купівлі-продажу № 153/2005-КСЗ від 28.03.2005 р. та № 126/2005-П від 13.04.2005 р., та акт від 30.09.2005 р. зарахування зустрічних вимог до договорів купівлі-продажу № 153/2005-КСЗ від 28.03.2005 р. та № 126/2005-П від 13.04.2005 р., відповідно з якими між сторонами відбувся залік зустрічних вимог, спростовується висновком додаткової судово-технічної експертизи № 372 від 04.02.2008 р. проведеної ХНДІСЕ імені засл. професора М. С. Бокаріуса. Як вбачається із матеріалів справи, заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий у власність товар складає 23 129,60 грн.

Відповідно до ст. 16 Договору, сторони дійшли до згоди про те, що у разі прострочення відповідачем оплати товару, позивач має право вимагати оплати товару та сплати штрафу, розмір якого складає п’ятдесят відсотків від загальної ціни цього договору. Як свідчать матеріали справи, відповідач не оплатив позивачу отриманий у власність товар в визначений ст. 15 договору строк (до 01.10.2005 р.), чим порушив своє зобов’язання по оплаті отриманого товару. Проте, враховуючи, що позивачем пред’явлено до стягнення штраф без врахування скорочених строків позовної давності, передбачених ст. 258 ЦК України, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача штрафу в розмір 11 564,80 грн. суд відмовив позивачу. Таким чином, у зв’язку з тим, що відповідачем порушено зобов’язання по оплаті позивачу вартості отриманого у власність товару, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом та суд вважає вимоги позивача по стягненню з відповідача 23 129,60 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань на підставі договору № 126/2005-П купівлі-продажу від 13.04.2005 р. обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами. При цьому господарський суд Харківської області послався на положення статей 509, 526, 530, 693 Цивільного Кодексу України, статей 173, 193 Господарського кодексу України.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, через що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської області забезпечив додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно дослідив фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

В обґрунтування свої апеляційних вимог відповідач посилається на те, що рішення господарського суду Харківської області неправомірно базується на висновках судово-технічної та почеркознавчої експертиз, якими визнано, що надані позивачем зразки підпису директора позивача Могила В.В.- факсиміле та печатки фірми не відповідають тим, які нанесені на наданих відповідачем копіях додаткової угоди № 4 від 30 вересня 2005 року до договорів купівлі-продажу № 153/2005-КСЗ від 28.03.2005 р. №126 /2005-П від 13.04.2005 р., акту от 30.09.2005 р. про залік зустрічних вимог по вказаним вище договорам не являються відбитками печатки та факсиміле позивача. На думку відповідача, у позивача є декілька екземплярів факсиміле підпису директора позивача Могила В.В. та печаток фірми.

Оскільки будь-яких інших належним чином документально підтверджених доказів правомірності своїх заперечень проти прийнятого по справі судового рішення відповідач під час розгляду його апеляційної скарги не надав, колегія не вбачає правових підстав не погодитися з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області 3 березня 2008 року у справі 45/57-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий суддя Погребняк В. Я.

Судді Афанасьєв В.В.

Бухан А.І.