ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 р.

№ 18/51-12/22

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого

Волковицької Н.О.

Рогач Л.І.

за участю представників:

позивача

Дзібій –Полячок Н.М. –довіреність від 02.10.2007 р.

відповідача

Ярицький Л.І. –довіреність від 27.02.2008 р.

третьої особи

Очеретна Л.О. –довіреність від 28.12.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні

скарги

- Приватного підприємства "Свон"

- Філії "Виробничого ремонтно –технічного підприємства "Укргазенергосервіс" Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

постанову

від 07.11.2007 Львівського апеляційного господарського суду

у справі

№ 18/51-12/22 господарського суду Івано –Франківської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фонд розвитку "НафтоГаз"

до

Приватного підприємства "Свон"

про

визнання договору недійсним

та за зустрічним позовом

Приватного підприємства "Свон"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фонд розвитку "НафтоГаз"

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору

Дочірня компанія "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" в особі філії Виробничого ремонтно –технічного підприємства "Укргазенергосервіс" ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України"

про

спонукання виконання договірних зобов'язань

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Фонд розвитку "НафтоГаз" звернулось до господарського суду Івано –Франківської області з позовом до ПП "Свон" про визнання недійсним договору № 8 від 21.10.2005 р. на дольову участь у будівництві на підставі статті 203 Цивільного кодексу України з підстав суперечності договору вимогам законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладений між сторонами договір № 8 від 21.10.2005 р. неможливо віднести до жодного з видів цивільно –правових договорів, оскільки спірний договір містить деякі ознаки договору інвестування, але не містить порядку залучення інвестицій, які функції забудовник передає інвестору , затверджений кошторис вартості будівництва.

Крім того, на думку позивача, спірний договір не є різновидом договору будівельного підряду, оскільки в порушення вимог статей 875, 879 Цивільного кодексу України в договорі не передбачено строк здійснення та здачі будівельних робіт, забезпечення будівництва, оплата робіт, тобто спірний договір містить внутрішні суперечності, що унеможливлює конкретизацію прав та обов'язків сторін за договором.

ПП "Свон" звернулось до господарського суду Івано –Франківської області із зустрічною позовною заявою про зобов'язання ТОВ "Фонд розвитку "НафтоГаз" виконати умови договору № 8 від 21.10.2005 р. на дольову участь у будівництві, посилаючись на приписи статті 193 Господарського кодексу України, статті 525, 526 Цивільного кодексу України.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що спірний договір є дійсним, відповідає приписам чинного законодавства, а про відповідне схвалення договору свідчать рахунок –фактура та податкова накладна виписані головним бухгалтером ТОВ "Фонд розвитку "НафтоГаз".

Рішенням господарського суду Івано –Франківської області від 21.06.2007 р. (суддя Матуляк П.Я.) позовні вимоги за первісним позовом задоволені, визнано недійсним договір № 8 на дольову участь у будівництві від 21.10.2005 р., укладений між ТОВ"Фонд розвитку "НафтоГаз" та ПП "Свон".

У задоволенні зустрічної позовної заяви відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги за первісним позовом про визнання недійсним договору № 8 від 21.10.2005 р. господарський суд дійшов висновку, що спірний договір не відповідає вимогам закону, при цьому зазначивши, що правовідносини, які випливають з спірного договору повинні були б відповідати вимогам Закону України "Про інвестиційну діяльність", проте, не було визначено об'єкт інвестування, тобто які саме квартири включені в інвестиційні відносини, місцезнаходження даних квартир, загальна площа кожної квартири, поточна ціна вимірної одиниці об'єкта інвестування, порядок залучення коштів пайовика, що на думку суду, свідчило про недотримання, зокрема, вимог статті 179 Господарського кодексу України.

У задоволенні зустрічної позовної заяви відмовлено з огляду на визнання спірного договору недійсним.

ПП Свон" оскаржило рішення господарського суду Івано –Франківської області від 21.06.2007 р. до Львівського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.10.2007 р. до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" в особі філії Виробничого ремонтно –технічного підприємства "Укргазенергосервіс" ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України".

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2007 р. (судді: Давид Л.Л., Кордюк Г.Т., Мурська Х.В.) рішення господарського суду Івано –Франківської області від 21.06.2007 р. скасовано, прийнято нове рішення, яким:

- в задоволенні первісного позову ТОВ "Фонд розвитку "НафтоГаз" до ПП "Свон" про визнання договору на дольову участь у будівництві № 8 від 21.10.2005 р. та в задоволенні зустрічного позову ПП "Свон" до ТОВ "Фонд розвитку "НафтоГаз" про спонукання виконання договірних зобов'язань за договором № 8 від 21.10.2005 р. відмовлено;

- провадження у справі припинено.

Мотивуючи постанову суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірний договір № 8 від 21.10.2005 р. не містить істотних умов договору, суперечить вимогам статті 638 Цивільного кодексу України, статей 179, 180 Господарського кодексу України в частині визначення предмету, ціни та строку дії договору, а тому є неукладеним договором, який не породжує для сторін господарських зобов'язань.

Крім того, суд апеляційної інстанції на підставі пункту 11 статті 80 Господарського процесуального кодексу України припинив провадження у справі з огляду на те, що визнати недійсним можливо лише укладений договір, як і спонукати чи відмовити у спонукані до вчинення дій по ньому.

ПП Свон" та Філія Виробничого ремонтно –технічного підприємства "Укргазенергосервіс" ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" подали до Вищого господарського суду України касаційні скарги, в яких просять судові рішення у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги ПП "Свон" за зустрічним позовом про спонукання ТОВ "Фонд розвитку "НафтоГаз" виконання договірних зобов'язань за договором № 8 від 21.10.2005 р., обґрунтовуючи доводи касаційних скарг неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

ПП "Свон" у своїй касаційній скарзі, зокрема, зазначив, що спірний договір не суперечить вимогам законодавства, містити істотні умови, такі як предмет, ціна та строки дії договору, відповідне схвалення договору підтверджується рахунком –фактурою № СФ-0000001 від 29.09.2006 р. та податковою накладною № 36 від 29.09.2006 р., виписані головним бухгалтером ТОВ "Фонд розвитку "НафтоГаз", а також звернення товариства до ПП "Свон" з листом № 01/8 від 15.02.2007 р. в якому повідомлялось не про недійсність договору, а про його розірвання.

Філія Виробничого ремонтно –технічного підприємства "Укргазенергосервіс" ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" у касаційній скарзі також посилалась на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права щодо неповного з'ясування обставин справи.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в постанові, колегія суддів вважає, що касаційні скар ги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція виходить з обставин встановлених судом першої та апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору за первісним позовом є визнання недійсним договору на дольову участь у будівництві № 8 від 21.10.2005 р., укладеного між ТОВ "Фонд розвитку "НафтоГаз" та ПП "Свон" на підставі статті 203 Цивільного кодексу України, з підстав його суперечності законодавству.

Здійснюючи апеляційне провадження суд апеляційної інстанції на підставі приписів статті 638 Цивільного кодексу України та статті 180 Господарського кодексу України, дійшов висновку, що положення спірного договору № 8 від 21.10.2005 р. носять загальний характер і свідчать про неузгодженість сторонами предмету договору, порядку розрахунків за ним та строку дії, а тому є неукладеним.

Відповідно до пункту 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 180 Господарського кодексу України визначає істотні умови господарського договору. Відповідно до положень цієї статті зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов'язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Під час здійснення апеляційного провадження суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що договір на дольову участь у будівництві № 8 від 21.10.2005 р. має ознаки договору про інвестиційну діяльність та договору підряду, однак сторони, в супереч вимогам статті 628 Цивільного кодексу України, якою передбачено зміст договору, не передбачили в договорі якими саме нормами вони керуватимуться.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції договір № 8 від 21.10.2005 р. не дає чіткого визначення предмету договору, його ціни, не містить умов щодо строку його дії.

Згідно з частиною 8 статті 181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Отже, фактичні дії сторін можуть підтверджувати, що договір укладений, але на інших умовах.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду справи було з'ясовано та встановлено, що сторони фактично не приступили до виконання своїх зобов'язань за спірним договором, передбачена договором сума 120873,57 грн. ПП "Свон" не перерахована, акти виконаних робіт сторони не підписували.

А тому, беручи до уваги приписи законодавства та встановлені під час здійснення апеляційного провадження обставини, судова колегія вважає правомірним висновок Львівського апеляційного господарського суду стосовно того, що спірний договір на дольову участь у будівництві № 8 від 21.10.2005 р. суперечить вимога статті 638 Цивільного кодексу України та статтям 179, 180 Господарського кодексу України та є неукладеним, у зв'язку з чим судом апеляційної інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог як за первісним так і за зустрічним позовом.

Разом з цим, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог, судом апеляційної інстанції помилково припинено провадження на підставі пункту 11 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки як відмова у задоволенні позовних вимог так і припинення провадження є формою завершення справи, що виключає можливість застосування такої форми одночасно та не передбачено приписами статті 103 вказаного кодексу, якою встановлені повноваження апеляційної інстанції.

Викладені у касаційних скаргах доводи заявників, судова колегія вважає непереконливими, такими, що зводяться до оцінки доказів у справі, розгляд яких за приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень касаційної інстанції та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Керуючись пунктом 5 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Виключити з резолютивної частини постанови пункт 4 щодо припинення провадження у справі, в іншій частині постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2007 р. у справі № 18/51-12/22 господарського суду Івано –Франківської області залишити без змін.

Касаційні скарги ПП "Свон" та Філії Виробничого ремонтно –технічного підприємства "Укргазенергосервіс" ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" - залишити без задоволення.

Головуючий Т. Дроботова

Судді Н. Волковицька

Л. Рогач