КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2008                                                                                           № 39/57-49/54

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Коктиш В.Р. – директор (наказ № 2 від 11.08.2005);

від відповідача - не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полігон інтегрейшн Україна"

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.05.2008

у справі № 39/57-49/54

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Чесна музика"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Полігон інтегрейшн Україна"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 24000,00 грн.

Суть рішення і апеляційної скарги:

Відкрите акціонерне товариство „Чесна музика” (далі – позивач) у вересні 2007 року звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Полігон інрегрейшн Україна” (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за порушення строку надання звіту у сумі 24000,00 грн. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.

Справа неодноразово розглядалася різними судовими інстанціями.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.05.2008 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 24000,00 грн. компенсації, 240,00 грн. державного мита та 118 грн. витрат на матеріально-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивоване тим, що відповідач неналежним сином виконав свої зобов'язання за договором, а саме зобов'язання щодо передачі звіту відповідно до пункту 4.5 договору, отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача в частині застосування наслідків, визначених пунктом 7.6 договору у вигляді сплати на користь позивача компенсації в розмірі 24 000,00 грн. (з 11.07.2007 по 27.08.2007) є обґрунтованими та задовольнив їх.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на нормах ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач, не погоджуючись із вищевказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2008 по справі № 39/57-49/54 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що надсилання звіту у паперовій формі мало поодинокий характер, відбувалося за два роки до моменту звернення позивача до суду з позовом та більше не використовувалося сторонами .

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2008 у справі № 39/57-49/54 апеляційна скарга прийнята до розгляду та порушено апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2008 розгляд апеляційної скарги по даній справі відкладався на підставі ст. 77 ГПК України.

Розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду №01-23/1/2 від 14.07.2008 розгляд апеляційної скарги у справі № 39/57-49/54 було доручено колегії суддів у складі: Смірнова Л.Г. - головуючий суддя, суддів Коротун О.М., Попікової О.В.

В судове засідання 15.07.2008 з’явився лише представник позивача. Представник відповідача (вдруге) в судове засідання 15.07.2008 не з’явився, хоча двічі був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення про вручення кореспонденції № 6764310 від 23.06.2008 (ухвали суду від 12.06.2008), № 697018 від 01.07.2008 (ухвали суду від 24.07.2008).

Отже, відповідач знав про дату розгляду апеляційної скарги по даній справі 15.07.2008, але не надав доказів неможливості направлення в судове засідання будь-якого свого представника, з врахуванням того, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалася обов’язковою. В зв’язку з другою неявкою сторони, а також з ненадходженням заяв, клопотань відповідача про відкладення розгляду справи, Київський апеляційний господарський суд визнав за можливе розглянути апеляційну скаргу по справі № 39/57-49/54 за відсутності представника відповідача.

Представник позивача просив суд відмовити у задоволення апеляційної скарги, рішення господарського суду міста Києва по справі № 39/57-49/54 від 12.06.2008 залишити без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника сторони, Київський апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вірно зазначено судом першої інстанції, 01.12.2005 між Відкритим акціонерним товариством „Чесна музика” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Полігон інрегрейшн Україна” було укладено договір №18/12-05 про надання права розповсюдження на території України музичних творів у формі рингтонів та реалтонів для мобільних телефонів (далі – договір).

Відповідно до пункту 2 договору позивач надає відповідачу на умовах, визначених договором, невиключне право (дозвіл) на використання на використання на території України об'єктів авторського права - музичних творів (частина музичних творів), що складають репертуар позивача (музичні твори з текстом або без тексту, виключним авторським правом на використання яких на території України володіє позивач, і перелік яких встановлюється сторонами в додатках до договору), шляхом розповсюдження рингтонів, реалтонів серед користувачів мобільного телефонного зв'язку.

Так, пунктом 4.5 договору сторони визначили, що відповідач щомісяця протягом 10 календарних днів після закінчення місяця, надає позивачеві звіт за формою, встановленою додатками 5. 6 до договору. Сторони також погодили, що у випадку порушення відповідачем пункту 4.5 договору останній сплачує позивачу компенсацію у розмірі 500 грн. за кожну добу затримки (пункт 7.6 договору).

У відповідності до пункту 6.1 договору договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2006.

31.12.2006 сторони підписали додаткову угоду № 1до договору, якою

продовжили строк дії договору до 31.12.2007.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 627 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

09.08.2007          позивач звернувся з претензією до відповідача з приводу

несвоєчасного надання звіту, передбаченого пунктом 4.5 договору, та вимагав надати звіт за період з 01.06.2007 по 30.06.2007, а також сплатити компенсацію, передбачену пунктом 7.6 договору.

21.08.2007 відповідач листом № 162/210807 повідомив позивача про те, що претензія позивача є необґрунтованою, оскільки відповідачем 17.07.2007 з адреси на адресу було направлено звіт за червень місяць відповідно до пункту 4.5 договору, а термін затримки надання звіту з 10.07.2007 по 17.07.2007 складає лише 7 календарних днів і тому компенсація, згідно пункту 7.6 договору має бути виплачена за 7 календарних днів і складає 3500,00 грн.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем пункту 4.5 договору, зокрема, докази надання відповідачем звіту позивачу за період з 01.06.2007 по 30.06.2007 в строк та за формою, передбаченою пунктом 4.5 договору.

Як вбачається з матеріалів справи, умовами договору не визначено спосіб надіслання звіту.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Як вказано в Постанові Вищого господарського суду України від 12.02.2008 по справі № 39/57 судам належить з’ясувати, яким саме чином надсилалися звіти за попередні періоди та з врахуванням цього надати оцінку доводам сторін про належне або неналежне виконання умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, за попередні періоди, а саме з а періоди з 01.01.2007 по 31.01.2007, з 01.02.2007 по 28.02.2007, з 01.03.2007 по 31.03.2007, з 01.06.2007 по 30.06.2007, з 01.07.2007 по 31.07.2007, з 01.08.2007 по 31.08.2007, з 01.09.2007 по 30.09.2007, з 01.10.2007 по 31.10.2007 (арк. справи 107-115) відповідач надавав відповідачу звіти в паперовій (документальній) формі.

В зв’язку з чим, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що за попередні періоди відповідач надавав відповідачу звіти в паперовій (документальній) формі, що повністю спростовує твердження відповідача про те, що звіти за попередні періоди також подавались в електронній формі.

При цьому, суд апеляційної інстанції також погоджується з висновком суду першої інстанції, що витяг з журналу вихідної електронної документації, наданий представником відповідача, не є належним та допустимим доказом в розумінні вимог статті 34 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2008 відповідача було зобов’язано надати суду для огляду журнал вихідної кореспонденції від 17.11.2007, проте вимога суду виконана не була.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовується доводами апеляційної скарги, що 17.09.2007 позивач отримав кур'єрською поштою від відповідача належним чином оформлені звіти за період з 01.06.2007 по 31.06.2007.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушень зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов'язання за договором, а саме зобов'язання щодо передачі звіту відповідно до пункту 4.5 договору, що вимоги позивача в частині застосування наслідків, визначених пунктом 7.6 договору у вигляді сплати на користь позивача компенсації в розмірі 24 000,00 грн. (з 11.07.2007 по 27.08.2007) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на встановлене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в розумінні ст. 104 ГПК України. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв’язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Полігонінрегрейшн Україна” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2008 у справі №39/57-49/54 залишити без змін.

Матеріали справи № 39/57-49/54 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом місяця.

Головуючий суддя

Судді

21.07.08 (відправлено)