ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

10.04.2008

Справа №2-14/3573-2008

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Криммолоко», м. Сімферополь, вул.. Севастопольська,35

До відповідача Відкритого акціонерного товариства «Крименерго», м. Сімферополь, вул.. Київська,74/6

Про визнання недійсним розрахунку об’єму та вартості недооблікованої електричної енергії на суму 66 633,47 грн.

Суддя Курапова З.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Куликов М.В., копія дов. № 229 від 20.02.2008. у справі

Від відповідача – Дяченко Т.В., копія дов. № 005-Д від 03.01.2008. у справі

Суть спору: Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним розрахунку об’єму та вартості недооблікованої електричної енергії на суму 66 633,47 грн., складений на підставі Акта № 103055 від 15.01.2008. про порушення Правил користування електричної енергією та Протоколу засідання комісії по розгляду актів про порушення ППЕЕ № 21239 від 15.02.2008.

Позивач свої позовні вимоги про визнанні недійсним розрахунку об’єму та вартості недооблікованої електричної енергії пояснює незгодою з доводами, викладеними в Акті і Протоколі засідання комісії по розгляду актів про порушення ППЕЕ № 2129 від 15.02.2008., про наявність порушення п.7.6. ППЕЕ. Відповідач зазначає, що згідно п.6.42 ППЕЕ Споживач повинен бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніш 5 робочих днів до дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. В акті зазначені час і дата засідання - 25.01.2008. в 9-00., однак засідання комісії не відбулося, про день наступного засідання комісії позивач не повідомлений, протокол комісії № 2129 від 15.02.2008. складений без повідомлення позивача та у відсутності його представника. Представниками ВАТ «Крименерго» на момент перевірки не виявлені самовільно підключені струмоприймачі та їх наявність і потужність не зазначені в акті. Потужність самовільно підключених струмоприймачів є однією із величин розрахунку об’єму та вартості недооблікованої електроенергії відповідно до Методики визначення об’єму і вартості електричної енергії, недооблікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричної енергії. Відповідач здійснив розрахунок об’єму та потужності електроенергії виходячи із значення однієї величини потужності струмоприймачів, прийнятої комісією – 60.

Відповідач позовні вимоги не визнав за мотивами, що акт про порушення ППЕЕ та протокол комісії складені у відповідності з вимогами Правил користування електричної енергією, вимоги про визнання недійсним розрахунку об’єму та вартості електричної енергії не підлягають розгляду у господарському суді, у зв’язку з чим відповідач просить провадження у справі припинити.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи представників позивача та відповідача, суд -

Встановив :

01 вересня 2003 р. ВАТ «Крименерго» (Постачальник) і ВАТ «Криммолоко» (Споживач) уклали договір № 14/592-03 про поставку електричної енергії, відповідно до якого Постачальник поставляє електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує постачальнику її вартість і здійснює інші платежі відповідно до умов цього Договору і додатків до договору, які є його невід’ємними частинами (р. 1 договору).

Згідно п.9.7. договору, цій Договір вступає в силу з дня його підписання та укладається на строк до 31 грудня 2003 р. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однієї із сторін не буде заявлено о припиненні його дії або перегляду умов договору.

Відповідно до преамбули розділу 2 договору, у період виконання умов цього Договору, а також при вирішенні усіх питань, не обумовлених цим Договором, Сторони зобов’язуються користуватися діючим законодавством України, насамперед – Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричної енергією.

Згідно п.4.2.3. договору Споживач оплачує Постачальнику вартість електроенергії, розраховану, виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів і кількості часу їх використання (відповідно до Методики, затвердженої НКРЕ), у випадку наступних дій Споживача:

- самовільного внесення змін в схеми розрахункового обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу;

- зняття з засобів обліку та іншого обладнання пломб, встановлених Постачальником;

- споживання електроенергії поза засобів обліку;

- інших умов, встановлених методичними рекомендаціями НКРЕ.

15.01.2008. в ході перевірки стану облікових засобів позивача, ВАТ «Крименерго», діючи в особі своїх представників, встановив порушення позивачем Правил використання електричної енергією, а саме «п. 7.6. самовільного підключення струмоприймачів, електроенергія споживалась, але не враховувалась і не оплачувалась споживачем».

В акті комісією відповідача зазначено, що визначити повну приєднану потужність не надається можливим, споживання струмоприймачів здійснюється від ТСН-25, трансформатора власних потреб Р-25 КВТ.

Відповідно до п.6.41 Правил користування електричної енергією, затверджених Постановою НКРЕ 31.07.96. № 28 (у редакції від 26.11.2006.), у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії або передавальної організації порушень Правил або умов договору на місце виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень. Споживач має право подати пояснення у зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті.

Акт складений у присутності інженера-енергетика позивача Заікіна В.І., який підписав акт з зауваженням, що «оплата трансформатора власних потреб здійснюється сумісно з СМЕС, лічильник технічного обліку встановлений СМЕС, вся технічна документація передана в СМЕС. В наступний час РП-214 використовується сумісно з СМЕС з 1989 р.».

Відповідно до п.6.40 Правил ( у редакції від 26.11.2006.) на підставі акта про порушення ПКЕЕ, зазначається об’їм недорахованої електроенергії, який нараховується згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006. № 562, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 р. № 782/12656.

Відповідно до підп. 7 п.2.1. вказаної Методики, вона застосовується у випадку самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або проводів до мережі електропередавальної організації.

Згідно п. 6.42 Правил (у редакції від 26.11.2006.) на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначається обсяг недорахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Споживач має право оскаржити до суду рішення комісії протягом 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу.

Протоколом № 2129 засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 15.02.2008. здійснений перерахунок недооблікованої електричної енергії позивача на суму 66633,47 грн.

Як слідує із позовної заяви позивач просить визнати недійсним розрахунок об’єму і вартості недооблікованої електричної енергії на суму 66 633,47 грн., складений на підставі Акту № 103055 від 15.01.2008. про порушення Правил користування електричної енергією та Протоколу засідання комісії по розгляду актів про порушення ППЕЕ № 21239 від 15.02.2008.

Згідно з ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав та законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживачів; визнання недійсним господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб’єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов’язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Таким чином, як випливає із приписів даної правової норми, права і законні інтереси суб’єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживачів. Отже, у даній правовій нормі йдеться мова про акти юридичні, волевиявлення в яких обов’язкові для виконання.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України № 483 від 15.12.2006.), господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України, міждержавних договорів та угод віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство, 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов’язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Діючим законодавством, зокрема Правилами користування електричною енергією не передбачена можливість визнання недійсним розрахунку об’єму та вартості недооблікованої електричної енергії та анулювання постачальником електричної енергії заборгованості споживча шляхом визнання недійсним розрахунку об’єму та вартості недооблікованої електроенергії,

Розрахунок вартості недооблікованої електроенергії не є актом ненормативного характеру або господарської угодою та не може бути визнаний недійсним, т. к. нарахування заборгованості за недообліковану електроенергію та ведення лицевих рахунків споживачів електричної енергії є елементом бухгалтерського обліку, під яким, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999. № 996-Х1У поймається система обробки і підготовки інформації про діяльність підприємства для внутрішнього користування в процесі управління виробництвом.

Таким чином, проаналізувавши приведені норми законодавства та матеріали справи, можна зробити висновок, що позивач невірно обрав спосіб захисту свого права, оскільки ні законом ні договором не передбачено визнання недійсним розрахунку об’єму і вартості недооблікованої електричної енергії, а відтак у позові слід відмовити.

Аналогічний висновок міститься у Постанові Вищого господарського суду України від 28.02.2008. у справі № 20/410а.

При цьому, необхідно зазначити, що позивач має право захисту своїх прав іншим способом, наприклад, при пред’явленні до нього вимог в суд про стягнення нарахованої заборгованості.

Держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на позивача відповідно до ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 10 квітня 2008 р. оголошені тільки вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 84 ГПК України рішення оформлено та підписано 17 квітня 2008 р.

З огляду на викладене та керуючись 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу Україні, суд –

УХВАЛІВ:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Курапова З.І.