КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2008                                                                                           № 16/27

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:           Кошіля В.В.

Вербицької О.В.

при секретарі:           Цецарському А.О.

За участю представників:

від позивача -                    СухаревськийВ.М., СоболевськийА.М.

від відповідача-           не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсів”

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2008

у справі № 16/27 (Ярмак О.М.)

за позовом                               Дочірнього підприємства "Поліграфічний комбінат "Зоря"

до                                                   Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсів”

про                                                  стягнення 2642871,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду містаКиєва від 20.01.2008 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” на користь Дочірнього підприємства „Поліграфічний комбінат „Зоря” 471 240,00 грн. річних, 2 171 631,00 грн. – інфляційних витрат, 25 500 ,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Державне підприємство „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсів” (відповідач) звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити в позові повністю. Відповідач вважає, що рішення прийняте судом першої інстанції без повного з’ясування обставин, що мають суттєве значення для справи та з порушенням норм матеріального права.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, апеляційний господарський суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд прийшов до наступного.

03.12.2003 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 36-12/03, у відповідності до умов договору позивач (виконавець) зобов’язався виготовити і передати відповідачу (замовнику) бланки документів суворого обліку (звітності) у кількості 2 000 000 комплектів, а відповідач взяв на себе зобов’язання прийняти продукцію та оплатити її вартість.

Згідно п. 5.2 договору позивач виготовляє продукцію партіями. Розмір кожної партії та строк її виготовлення визначається у специфікаціях до даного договору, що є невід’ємними його частинами. Приймання готової продукції відповідачем, згідно із п. 5.4 договору може здійснюватися частинами протягом усього терміну дії цього договору, оплата ж вартості замовлення здійснюється останнім, частинами протягом десяти робочих днів з дня відвантаження кожної партії продукції (п. 6.3 договору).

22.04.2005 було відвантажено останню партію продукції за договором відповідачу, та залишилась не оплаченою продукція, на суму 870 400,00 грн.

27.01.2004 між позивачем та відповідачем було укладеного договір № 5-01/04, відповідно до умов договору позивач зобов’язався виготовити і передати відповідачу бланки документів суворого обліку (звітності), а відповідач прийняти продукцію і оплатити її вартість.

02.08.2004 та 04.08.2004 між позивачем та відповідачем були підписані додаткові угоди № 1 та № 2, якими внесені зміни до умов договору № 5-01/04 від 27.01.2004.

Пунктом 6.3 договору та додатковою угодою № 2 від 04.08.2004 передбачено, що відповідач здійснює оплату вартості замовлення протягом 10 банківських днів з дня відвантаження відповідної партії продукції позивачем.

15.03.2005 було відвантажено останню партію продукції відповідачу, однак відповідачем неоплаченою залишилась продукція, отримана за договором № 5-01/04 на суму 13 209 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2005 у справі № 30/13 повністю задоволено позов ДП „Поліграфічний комбінат „Зоря” та постановлено стягнути з Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” на користь Дочірнього підприємства „Поліграфічний комбінат „Зоря” 14 079 400,00 грн. боргу, 549 643 грн. – штрафних санкцій, 25 500,00 грн. –державного мита та 118,00 грн. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача додатково за час прострочення 471 240,00 грн. – 3-х відсотків за користування належними позивачу коштами та 2 171 631,00 грн. – інфляційних витрат у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано доказів про належне виконання своїх зобов’язань.

Обов’язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному разі це стосується відповідача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він просив скасувати рішення суду першої інстанції. На підставі викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального та процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсів” та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2008 - відсутні.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсів” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2008 - без змін.

Матеріали справи № 16/27 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Вербицька О.В.