КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2008                                                                                           № 05-5-3/889

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

позивача - Подільської районної у м. Києві ради – не з’явився,

позивача - КП “Оренда” – не з’явився,

відповідача – не з’явився, прокуратури – Самардак А.В.,

розглянувши апеляційне подання Заступника прокурора Подільського району м. Києва

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 21.01.2008

у справі № 05-5-3/889

за позовом                               Заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах державив особі Подільської районної у м. Києві ради та Комунального підприємства “Оренда”

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліцей українського фінансово-економічного інституту"

про                                                  стягнення 32984,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Подільського району м. Києва звернувся до господарського суду м. Києва з позовом в інтересах держави в особі Подільської районної у м. Києві ради та Комунального підприємства “Оренда” (далі – КП “Оренда”) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Ліцей українського фінансово-економічного інституту” (далі – ТОВ “Ліцей українського фінансово-економічного інституту”) про стягнення 32984,98 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.01.2008 № 05-5-3/889 позовну заяву та додані до неї документи, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду м. Києва від 21.01.2008, Заступник прокурора Подільського району м. Києва вніс апеляційне подання, в якому просив ухвалу суду скасувати, а справу передати на розгляд до господарського суду м. Києва.

Апеляційне подання мотивоване тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2008 у зв’язку з неявкою представників сторін та прокурора у справі, розгляд справи було відкладено на 01.04.2008.

В засідання суду 01.04.2008 сторони повноважних представників не направили та не повідомили суд про причини їх неявки.

Керуючись ст. 75 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу за наявними в ній документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора у справі, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Заступник прокурора Подільського району м. Києва звернувся до господарського суду м. Києва з позовом в інтересах держави в особі Подільської районної у м. Києві ради та КП “Оренда” до ТОВ “Ліцей українського фінансово-економічного інституту” про стягнення 32984,98 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.01.2008 № 05-5-3/889 позовну заяву та додані до неї документи, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернуто без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідно до п. 2 рішення Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 під поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, зазначеним у ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, потрібно розуміти як орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

З поданої позовної заяви та доданих до неї документів прокурора не вбачається, що КП “Оренда” законом надано повноваження органу виконавчої влади. Вказані обставини є необхідною умовою для визначення КП “Оренда” як “органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, згідно з п. 2 рішення Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999.

У випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто, “органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, господарський суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Колегія суддів з наведеним висновком господарського суду м. Києва не погоджується з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

В рішенні Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 вказано, що із врахуванням того, що “інтереси держави” є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Також, у цьому рішенні зазначено, що поняття “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах” означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування. Витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою (ч. 3 ст. 142 Конституції України).

Пред’являючи позов в інтересах держави в особі Подільської районної у м. Києві ради та КП “Оренда”, Заступник прокурора Подільського району м. Києва обґрунтував свої вимоги тим, що відповідно до рішення Подільської районної у м. Києві ради № 49 від 27.12.2004 “Про створення комунального підприємства “Оренда” та про порядок використання одержаної орендної плати”, створено КП “Оренда” і цим же рішенням підприємству делеговано функції орендодавця нежитлових приміщень, що є комунальною власністю.

Заступник прокурора району в позовній заяві зазначав, що відповідно до ст. 41 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” районні у містах ради та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України здійснюють управління нерухомим майном, що належить до комунальної власності територіальних громад районів у містах, формують, затверджують, виконують відповідні бюджети та контролюють їх виконання.

В позовній заяві також вказано, що єдиним засновником КП “Оренда” відповідно до Статуту підприємства є Подільська районна у м. Києві рада і КП “Оренда” в своїй діяльності підзвітне та підконтрольне Подільській районній у м. Києві раді.

Рішенням Подільської районної у м. Києві ради № 204 від 12.02.2004 встановлено, що отримана КП “Оренда” плата за оренду нежитлових приміщень після сплати податків розподіляється таким чином: 6% - КП “Оренда”, решта коштів (94%) спрямовуються: 50% до бюджету району, 50% - балансоутримувачам приміщень, які спрямовують їх на утримання нежитлових приміщень, проведення ремонту цих приміщень, виконання робіт по загальноміських і районних програмах.

При цьому, прокурор в позовній заяві стверджує, що несвоєчасне та неповне надходження плати за оренду об’єктів комунальної власності до бюджету району порушує економічні інтереси держави, оскільки не дає змоги належним чином фінансувати соціально – економічні програми району і вказане зобов’язує прокурора звернутися до суду на захист державних інтересів з позовом.

Відповідно до ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується, зокрема, прокурором чи його заступником.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, вона підписана Заступником прокурора Подільського району м. Києва в межах повноважень, наданих йому ст.ст. 20, 35, 36-1 Закону України “Про прокуратуру” та ст.ст. 2, 29, 54 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, пред’являючи позов в інтересах держави в особі Подільської районної у м. Києві ради та КП “Оренда”, Заступник прокурора Подільського району м. Києва, відповідно до ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, вказав, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтував необхідність їх захисту, а також зазначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах та в межах, наданих йому повноважень, підписав подану позовну заяву, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано, на підставі п.1 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернув позовну заяву та додані до неї документи без розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, ухвала господарського суду м. Києва від 21.01.2008 № 05-5-3/889 слід скасувати, а позовну заява та додані до неї документи передати на розгляд господарському суду м. Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101 – 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Ухвалу господарського суду м. Києва від 21.01.2008 № 05-5-3/889 скасувати, а позовну заяву Заступника прокурора Подільського району м. Києва з доданими до неї документами передати на розгляд господарського суду м. Києва.

2.          Копію ухвали надіслати сторонам та прокурору.

Головуючий суддя

Судді