ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2008 р.

№ 2-14/7275-2007

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Шевчук С.Р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу           Комунального підприємства "Житлово-

експлуатаційне об"єднання Київського

району м. Сімферополя"

на рішення           господарського суду Автономної Республіки Крим від 28.08.2007 року

та на постанову          Севастопольського апеляційного

господарського суду від 29.11.2007 року

у справі                                                  № 2-14/7275-2007

господарського суду                              Автономної республіки Крим

за позовом          Відкритого акціонерного товариства "Крименерго"

до           Комунального підприємства "Житлово-

експлуатаційне об"єднання Київського

району м. Сімферополя"

про          спонукання до укладення додаткової угоди

до договору

за участю представників:

позивача –          Ющенко Т.А.

відповідача -                                         Палей Л.В.

ВСТАНОВИВ:

В травні 2007 року ВАТ "Крименерго" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Комунального підприємства "Житлово- експлуатаційне об"єднання Київського району м. Сімферополя" про спонукання останнього укласти додаткову угоду № 7 до договору № 4156 від 11 лютого 2006 року в редакції ВАТ «Крименерго»про порядок зазначення кількості електричної енергії, яка використовується на загальнобудинкові системи.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 28.08.2007 року (суддя Курапова З.І.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.11.2007 року (судді: Маслова З.Д., Прокопанич Г.К., Лисенко В.А.), позов задоволено частково; зобов"язано ЖЕО Київського району м. Сімферополя укласти додаткову угоду № 7 до договору № 4156 від 11 лютого 2006 року "Про порядок зазначення кількості електричної енергії, яка використовується на загальнобудинкові потреби" в такій редакції:

Преамбула: «ВАТ «Крименерго», у подальшому іменований енергопостачальна організація (Постачальник), в особі зам. начальника СМ СГЕС Кіреєва Сергія Олексійовича, діючого на підставі довіреності №091-Д від 04.01.2007 року, з однієї сторони, і ЖЕО Київського району в особі начальника Токарева Сергія Валерійовича, діючого на підставі статуту, у подальшому іменований Споживач (балансоутримувач мереж) з іншої сторони уклали цю додаткову угоду про поставку електроенергії для житлового будинку вул. Тургенєва, 52.

Пункт 1. «Відповідно до п.12.7 Правил користування електричною енергією Споживач забезпечує складання та надання в розрахункову дату баланс електричної енергії в технологічних мережах у встановленій та узгодженій з постачальником формі на підставі показників загальнобудинкових засобів обліку, квартирних засобів обліку та засобів обліку інших споживачів, які підключені до технологічних мереж із-під загального обліку та сплачує Постачальнику кількість електричної енергії, споживаної на загальні потреби будинку».

Пункт 2. «Алгоритм розрахунку кількості електричної енергії, споживаної на загальні потреби будинку: в розрахунковий день Споживач фіксує показники загальнобудинкових засобів обліку, показники квартирних засобів обліку та інших споживачів, які підключені до його технологічних мереж із-під загального обліку згідно з додатком «Список споживачів фізичних осіб, споживання яких враховується при складанні балансу електричної енергії». У випадку ненадання Споживачем показників квартирних засобів обліку, постачальник має право здійснити складання балансу електричної енергії по показникам, які зафіксовані робітниками постачальника. Кількість електричної енергії, споживаної на загальні потреби, зазначається як алгебраїчна різниця кількості електричної енергії, споживаної квартирами та іншими споживачами, які мають договір про поставку електричної енергії з Постачальником і підключені до цих мереж».

Пункт 4. «За вимогою Постачальника електричної енергії власник мереж зобов'язаний відключити електричні установки Субспоживачів, які підключені до його технологічних мереж. Відключення споживачів здійснюється згідно з Положенням «Про порядок відключення споживачів від джерел електропостачання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 93 від 28 січня 2004 року».

В касаційній скарзі Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційне об"єднання Київського району м. Сімферополя" просить скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів у даній справі і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог скаржники посилаються на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 січня 2006 року між ВАТ "Крименерго” та ЖЕО Київського району міста Сімферополя укладено договір за №4156 про постачання електричної енергії.

27 квітня 2007 року позивач отримав від відповідача додаткову угоду за №7 до договору №4156 з протоколом розбіжностей до преамбули та пунктів 1, 2, 4 додаткової угоди.

Позивач, заперечуючи проти умов договору з протоколом розбіжностей, запропонованих відповідачем у додатковій угоді №7 до вказаного договору, звернувся до суду з позовом про зобов"язання відповідача укласти додаткову угоду №7 в запропонованій ВАТ "Крименерго" редакції.

Місцевий та апеляційний господарські суди повно, всебічно дослідили надані сторонами докази і доводи, належно їх оцінили та дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

При цьому, суди виходили з того, що частиною другою статті 32 Закону України «Про власність»передбачено, що суб'єктами права комунальної власності є адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних, міських, селищних, сільських рад народних депутатів.

Відповідно до частини 1 статті 35 цього ж Закону об'єктами права комунальної власності є у тому числі майно, державний житловий фонд, об'єкти житлово-комунального господарства; майно підприємств; місцеві енергетичні системи, а також інше майно, необхідне для забезпечення економічного і соціального розвитку відповідної території.

Частиною другою статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»державний житловий фонд визначено як житловий фонд місцевих Рад та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Житловий будинок № 52 по вул. Тургенєва, 52 у м. Сімферополі переданий відповідачу на баланс. Знаходження майна на балансі не визначає права власності на це майно, в зв"язку з чим у преамбулі договору необхідно зазначити споживача, як балансоутримувача.

Згідно п.1.2. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ № 910 від 17 жовтня 2005 року, (далі –Правила), основний споживач - споживач електричної енергії або власник електричних мереж, який передає частину електроенергії своїми технологічними електричними мережами субспоживачам; субспоживач - споживач, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача. Тобто, власник внутрішньобудинкових електричних мереж (балансоутримувач) є основним споживачем електричної енергії, а мешканці багатоквартирних житлових будинків (орендарі або власники окремих приміщень будинку), електроустановки яких приєднані до внутрішньобудинкових електричних мереж, є субспоживачами електричної енергії.

За таких обставин, місцевий господарський суд, з висновками якого погодилась апеляційна інстанція, обгрунтовано вказав, що преамбулу додаткової угоди до зазначеного договору необхідно викласти у такій редакції: "ВАТ «Крименерго», у подальшому іменований енергопостачальна організація (Постачальник), в особі зам. начальника СМ СГЕС Кіреєва Сергія Олексійовича, діючого на підставі довіреності №091-Д від 04.01.2007 року, з однієї сторони, і ЖЕО Київського району в особі начальника Токарева Сергія Валерійовича, діючого на підставі статуту, у подальшому іменований Споживач (балансоутримувач мереж), з іншої сторони, уклали цю додаткову угоду про поставку електроенергії для житлового будинку вул. Тургенєва, 52.".

Абзацом четвертим пункту 3.6. Правил передбачено, що у багатоквартирних будинках на межі балансової належності внутрішньобудинкових мереж і мереж електропередавальної організації (основного споживача) встановлюється загальнобудинковий розрахунковий облік, який враховує обсяг електричної енергії, використаний мешканцями будинку на технічні цілі, для потреб інших електроустановок, які приєднані до мереж цього будинку та розміщені всередині будинку або за його межами. Тобто, у багатоквартирних будинках на межі балансової належності внутрішньобудинкових мереж і мереж електропередавальної організації (основного споживача) встановлюється розрахунковий облік, який враховує загальний обсяг електричної енергії, що використаний: мешканцями будинку, на технічні цілі будинку, для потреб інших електроустановок, які приєднані до мереж будинку та розмішені всередині будинку або за його межами.

Згідно додатку № 3.1. до договору багатоквартирний будинок по вул. Тургенєва, 52 у м. Сімферополі є гуртожитком.

Відповідно до положень п. 1.2. Правил користування електричною енергією, населений пункт - юридична особа - споживач (власник електроустановок населеного пункту або уповноважена власником (співвласниками) експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту), об'єднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту. Отже, гуртожитки мають статус населеного пункту.

З огляду на викладене, господарські суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про прийняття пункту 1 додаткової угоди в редакції постачальника, а саме: "Відповідно до п.12.7 Правил користування електричною енергією Споживач забезпечує складання та надання в розрахункову дату баланс електричної енергії в технологічних мережах у встановленій та узгодженій з постачальником формі на підставі показників загальнобудинкових засобів обліку, квартирних засобів обліку та засобів обліку інших споживачів, які підключені до технологічних мереж із-під загального обліку та сплачує Постачальнику кількість електричної енергії, споживаної на загальні потреби будинку».

Пунктом 3.6. Правил передбачено, що у багатоквартирних будинках на межі балансової належності внутрішньобудинкових мереж і мереж електропередавальної організації (основного споживача) встановлюється загальнобудинковий розрахунковий облік, який враховує обсяг електричної енергії, використаний мешканцями будинку, на технічні цілі, для потреб інших електроустановок, які приєднані до мереж цього будинку та розміщені всередині будинку або за його межами.

Пунктом 3.12 Правил передбачено, що у разі, якщо до технологічних електричних мереж основного споживача приєднані електроустановки інших суб'єктів господарювання, власників мереж тощо, розрахунковий облік має бути організований основним споживачем таким чином, щоб забезпечити складання балансу електричної енергії у власних технологічних електричних мережах для проведення комерційних розрахунків.

Відповідно до п.12.1, 12.2. Правил електрична енергія постачається "населеному пункту" на підставі договору про постачання електричної енергії; точка продажу електричної енергії "населеному пункту" встановлюється на межі балансової належності електроустановок цього "населеного пункту".

Згідно з п.12.7 Правил для забезпечення проведення повних та своєчасних розрахунків "населений пункт" забезпечує складання балансу обсягу електричної енергії у власних технологічних мережах та надає його постачальнику електричної енергії в термін, обумовлений договором про користування електричною енергією на території "населеного пункту". У зв'язку з чим, судом першої інстанції правомірно пункт 2 додаткової угоди прийнято у редакції Постачальника.

Таким чином, відповідає вимогам чинного законодавства пункт 2 додаткової угоди №7 до вказаного договору, викладений постачальником у наступній редакції: «Алгоритм розрахунку кількості електричної енергії, споживаної на загальні потреби будинку: в розрахунковий день Споживач фіксує показники загальнобудинкових засобів обліку, показники квартирних засобів обліку та інших споживачів, які підключені до його технологічних мереж із-під загального обліку згідно з додатком «Список споживачів фізичних осіб, споживання яких враховується при складанні балансу електричної енергії». У випадку ненадання Споживачем показників квартирних засобів обліку, постачальник має право здійснити складання балансу електричної енергії по показниках, які зафіксовані робітниками постачальника. Кількість електричної енергії, споживаної на загальні потреби, зазначаються як алгебраїчна різниця кількості електричної енергії, споживаної квартирами та іншими споживачами, які мають договір про поставку електричної енергії Постачальником і підключені до цих мереж».

Відповідно до пункту 12.10 Правил електроустановки споживачів "населеного пункту" та споживачів на території "населеного пункту", які не дотримуються умов договорів, укладених згідно з вимогами цих Правил з постачальником електричної енергії або "населеним пунктом", підлягають відключенню від електричних мереж "населеного пункту".

Отже, у зв’язку з вище викладеним, на вимогу постачальника електричної енергії, "населений пункт" зобов'язаний відключити електроустановки споживача на території "населеного пункту" у порядку, встановленому Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року за № 1357.

Пунктом 1.2. Правил передбачено, що основний споживач - це споживач електричної енергії або власник електричних мереж, який передає частину електроенергії своїми технологічними електричними мережами субспоживачам.

З урахуванням викладеного, необгрунтованими є доводи відповідача щодо виключення пункту 4 додаткової угоди №7 та правильності викладення його в редакції, запропонованій постачальником наступного змісту: «За вимогою Постачальника електричної енергії власник мереж зобов'язаний відключити електричні установки Субспоживачів, які підключені до його технологічних мереж. Відключення споживачів здійснюється згідно з Положенням «Про порядок відключення споживачів від джерел електропостачання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 93 від 28 січня 2004 року».

Такі висновки місцевого та апеляційного господарських судів відповідають матеріалам справи, чинному законодавству, зокрема, пункту 5 статті 188 Господарського кодексу України, якою передбачено, якщо судовим рішенням договір змінено, він вважається зміненим з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають цим обставинам, їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до намагань відповідача надати перевагу одних доказів над іншими, що суперечить вимогам ст. 1117 ГПК України, і тому до уваги не беруться.

За таких обставин, прийняте рішення суду першої та постанова апеляційної інстанцій відповідають матеріалам справи та вимогам закону, а тому судові акти слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об"єднання Київського району м. Сімферополя" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 28.08.2007 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.11.2007 року у справі №2-14/7275-2007залишити без змін.

Головуючий суддя

Т.П. Козир

Судді

Н.І. Мележик

С.Р. Шевчук