ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008 р.

№ 5/291

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.–головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційні скарги Головного управління юстиції у Закарпатській області, м. Ужгород Закарпатської області (далі –Управління юстиції), та

міського відділу реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції, м. Мукачево Закарпатської області (далі –Відділ реєстрації)

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.01.2008

зі справи № 5/291

за позовом Управління юстиції

до Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Ужгород Закарпатської області (далі –територіальне відділення АМК),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача –Відділ реєстрації,

про визнання недійсним та скасування рішення від 21.05.2007 № 9.

Судове засідання проведено за участю представників:

Управління юстиції –Росохи С.В.,

територіального відділення АМК –Ахтімірової М.Г., Рожкової Д.В.,

Відділу реєстрації –не з'яв.

За результатами розгляду касаційних скарг Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Управління юстиції звернулося до господарського суду Закарпатської області з позовом про визнання недійсним рішення адміністративної колегії територіального відділення АМК від 21.05.2007 № 9 (далі –рішення від 21.05.2007 № 9).

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 12.11.2007 (суддя Йосипчук О.С.) позов задоволено частково: визнано недійсними та скасовано пункти 2-5 резолютивної частини рішення територіального відділення АМК. Даний судовий акт мотивовано тим, що зазначені в рішенні територіального відділення АМК факти порушення Відділом реєстрації законодавства про захист економічної конкуренції спростовуються дослідженими під час розгляду справи доказами.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 (колегія суддів у складі: суддя Кузь В.Л. –головуючий, судді Городечна М.І., Процик Т.С.) рішення місцевого господарського суду з даної справи скасовано частково; в задоволенні позову відмовлено повністю; судові витрати віднесено на позивача. Постанову апеляційного господарського суду обґрунтовано пропуском установленого Законом України “Про захист економічної конкуренції” присічного строку оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України.

Управління юстиції звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову апеляційного господарського суду скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі, посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, а саме: статей 1, 2 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України), статті 51 Бюджетного кодексу України, Положення про Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.02.2007 № 47/5, та статті 39 Закону України “Про захист економічної конкуренції” (далі – Закон). Скаржником, зокрема, зазначено, що: рішення від 21.05.2007 № 9 суттєво зачіпає права та інтереси Управління юстиції як розпорядника коштів органів юстиції в Закарпатській області; територіальне відділення АМК безпідставно не залучило Управління юстиції як третю особу до участі у справі про порушення Відділом реєстрації законодавства про захист економічної конкуренції, тому Управління юстиції було позбавлене можливості у встановленому порядку отримати копію рішення від 21.05.2007 № 9, а відтак не порушувало встановленого статтею 60 Закону строку оскарження зазначеного рішення.

Відділ реєстрації звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій зазначив аналогічні наведеним в касаційній скарзі Управління юстиції вимоги та суть порушень, допущених, на його думку, апеляційним господарським судом.

Відзив на касаційні скарги не надходив.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. А згідно з частиною другою статті 4 названого Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Відповідно ж до приписів статті 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” рішення органів Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду.

У пункті 4 Інформаційного листа Верховного Суду України від 26.12.2005 № 3.2-2005 також зазначено: “Закони України можуть передбачати вирішення певних категорій публічно-правових спорів в порядку іншого судочинства (наприклад, стаття 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” встановлює, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення)”.

Отже, спір у цій справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами ГПК України.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що:

- за результатами розгляду справи № 03-7/2007 адміністративною колегією територіального відділення АМК прийнято рішення від 21.05.2007 № 9, згідно з яким:

1) визнано, що Відділ реєстрації протягом 2005 –2006 років та з січня по березень 2007 року займав монопольне становище на ринку додаткових платних послуг правового і технічного характеру відділами реєстрації актів цивільного стану в межах м. Мукачево з часткою сто відсотків;

2) дії Відділу реєстрації з надання зазначених послуг за цінами, що не відповідають Тарифам, затвердженим наказом Управління юстиції від 18.01.2006 № 002/01-08, визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 1 частини другої статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на відповідному ринку шляхом встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б установити за умов існування значної конкуренції на ринку;

3) дії Відділу реєстрації, які полягали у стягненні різної плати за послуги з організації та індивідуального проведення обрядів урочистої реєстрації шлюбу в орендованих відділом реєстрації приміщеннях, визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 частини другої статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на відповідному ринку шляхом застосування різних цін чи інших різних умов до рівнозначних угод з суб’єктами господарювання, продавцями чи покупцями без об’єктивно виправданих на те причин;

4) Відділ реєстрації зобов’язано припинити зазначені порушення законодавства про захист економічної конкуренції та повідомити про це територіальне відділення АМК протягом десяти днів з дня отримання рішення;

5) за вчинення зазначених порушень на Відділ реєстрації відповідно до статті 52 Закону накладено штраф у сумі 8 500 грн.;

- рішення від 21.05.2007 № 9 було отримано Відділом реєстрації 25.05.2007;

- згідно з Положенням про міський відділ реєстрації актів цивільного стану, затвердженим наказом начальника Мукачівського управління юстиції від 04.01.2005, Відділ реєстрації є юридичною особою, яка фінансується за рахунок державного бюджету;

- розпорядником коштів Відділу реєстрації є Управління юстиції;

- Положенням про сектор представництва інтересів держави та органів юстиції в судах Головним управлінням юстиції в Закарпатській області, затвердженим наказом начальника цього управління від 14.03.2007 № 76/01-08, передбачено, що Управління юстиції здійснює захист у судах інтересів підвідомчих йому установ та структурних підрозділів;

- Управління юстиції не залучалося до участі у справі № 03-7/2007 про порушення Відділом реєстрації законодавства про захист економічної конкуренції;

- 04.09.2007 Управління юстиції звернулося до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення від 21.05.2007 № 9.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання про наявність підстав для визнання недійсним та скасування рішення від 21.05.2007 № 9.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону: заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення; цей строк не може бути відновлено.

Отже, вказаною нормою визначено коло осіб, які мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України.

За приписом частини другої статті 39 Закону, зокрема: третьою особою є особа, залучена до участі у справі у зв’язку з тим, що рішення може суттєво зачепити її права та інтереси, охоронювані цим Законом; про визнання третьою особою органами Антимонопольного комітету України приймається розпорядження, про що повідомляються особи, які беруть участь у справі.

Водночас статтею 2 Закону встановлено, що: цим Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб’єктами господарювання; суб’єктів господарювання з іншими суб’єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв’язку з економічною конкуренцією; цей Закон застосовується до відносин, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на території України.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що підставою для залучення як третьої особи до участі у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції є обґрунтоване припущення, що рішення у такій справі стосується лише прав та інтересів, пов’язаних з економічною конкуренцією на території України, а не будь-яких прав та інтересів особи взагалі.

У зв’язку з наведеним апеляційний господарський суд в оскаржуваній постанові правомірно зазначив, що рішення від 21.05.2007 № 9 не стосується прав та інтересів Управління юстиції.

З урахуванням зазначеного оскаржувана постанова апеляційного господарського суду є законною і обґрунтованою, а доводи касаційних скарг не спростовують зазначених висновків суду.

Керуючись статтями 1119 – 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 зі справи № 5/291 залишити без змін, а касаційні скарги Головного управління юстиції у Закарпатській області та міського відділу реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції –без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя            І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов