КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2008                                                                                           № 1/93

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Григоровича О.М.

суддів:

за участю секретаря судового засідання:

представників сторін:

позивача: Носкова А.В. (дов. від 10.01.08 № У07/111);

відповідача: Печерський П.М. (дов. від 27.06.08 № 174),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

на рішення Господарського суду м.Києва від 14.05.2008

у справі № 1/93

за позовом                               Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

до                                                   Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

про                                                  визнання договору укладеним на умовах позивача

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.08 в задоволенніпозовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Скарга мотивована тим, що висновки суду є помилковими, оскільки судом першої інстанції застосовано нормативний акт, який не підлягав застосуванню при вирішенні даного спору. В апеляційній скарзі зазначено, що розпорядження КМДА від 30.10.06 № 1576, на яке посилається місцевий суд, як на підставу відмови у задоволенні позову, втратило чинність ще 30.05.07, тобто має місце застосування норм матеріального права, що не підлягали застосуванню.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідачем наданий не був.

Розглянувши мотиви апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

При недостатньому тискові в комунальній водопровідній мережі для постачання водою верхніх поверхів будинків технологічно передбачається встановлення насосів для підвищення тиску води. Отже, послуги з підвищення тиску холодної води є невід’ємною частиною технологічного процесу водопостачання та водовідведення.

Згідно з встановленим порядком насосне обладнання для підкачування холодної води та регулятори тиску, встановлені в теплових пунктах, перебувають на балансі теплопостачальних організацій і експлуатуються ними.

Позивач є теплопостачальною організацією, на балансі якої обліковується водонасосне обладнання.

03.01.08 з метою врегулювання договірних відносин між сторонами щодо використання водонасосного обладнання позивачем на адресу відповідача листом № 40/10 було направлено 14 договорів про надання послуг з підвищення тиску холодної води, підписаних позивачем.

17.01.08 відповідач листом за № 224/12-13/11-08 повернув позивачу договори з протоколами розбіжностей.

Основною розбіжністю між сторонами, що виникла при укладенні договорів, став предмет договору.

На думку позивача, в даному випадку є підстави для укладення договору про надання послуг з підвищення тиску холодної води, тобто, підвищення тиску холодної води розглядається позивачем як послуга, за надання якої він має право на отримання винагороди у розмірі, погодженому сторонами, що відображено у тексті запропонованого ним проекту договору.

Обґрунтовуючи свою позицію, позивач посилається на Порядок формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.06 № 959 (далі – Порядок), згідно з яким до складу загальновиробничих витрат, що входять до тарифу на водопостачання, включаються витрати, пов’язані з оплатою послуг інших спеціалізованих підприємств та з виконанням робіт, що віднесені до процесу виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Таким спеціалізованим підприємством є позивач.

Також позивач посилається на те, що він, як самостійний суб’єкт господарювання, має право надавати оплатні послуги для досягнення статутних цілей.

Відповідач вважає, що між сторонами має бути укладено договір про відшкодування витрат на експлуатацію насосного обладнання у відповідності до п. 5.1 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 01.07.94 № 65 (далі – Правила), що передбачає відповідну систему розрахунків за фактично понесені витрати. Позиція відповідача відображена у протоколі розбіжностей, направленому на адресу позивача.

Послуги з підвищення тиску холодної води є невід’ємною складовою частиною водопостачання та водовідведення, за які за діючим тарифом споживачі сплачують кошти виконавцю цієї комунальної послуги, яким у м. Києві є відповідач.

Колегія суддів, погоджуючись з доводами скаржника, вважає помилковим застосування місцевим господарським судом до спірних правовідносин Правил з урахуванням наступного.

Згідно п. 1.1 Правил вони запроваджують порядок користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод до комунальної каналізації та визначають взаємовідносини між об’єднаннями, виробничими управліннями водопровідно-каналізаційного господарства або іншими експлуатаційними організаціями, комбінатами комунальних підприємств (далі - Водоканал) та абонентами міських, районних, селищних водопроводів і каналізацій на території України.

Абонентами, що користуються послугами водоканалу, можуть бути державні, колективні та інші підприємства, організації, установи (надалі - підприємства), а також окремі громадяни, що мають жилі будинки або їх частину на праві приватної власності (надалі - громадяни), на які відкрито особовий рахунок і які перебувають з водоканалом у договірних відносинах (п.1.3 Правил).

Як вбачається із матеріалів справи, у спірних правовідносинах позивач не є абонентом ВАТ “АК “Київводоканал” у розумінні Правил та відповідно споживачем його послуг, а тому їх дія не поширюється на взаємовідносини сторін при укладенні договорів про надання послуг з підвищення тиску холодної води.

До того ж, постановами Київського апеляційного господарського суду від 04.11.03 у справах №№ 37/398, 37/399 за позовом ВАТ “АК “Київводоканал” до АЕК “Київенерго” в особі філії про визнання недійсними договорів про надання послуг по підвищенню тиску холодної води від 18.02.99 № 16, від 03.07.01 № 107, які набрали законної сили, встановлено, що Правила встановлюють загальний порядок користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, і передбачають відшкодування витрат водоканалом на експлуатацію насосного обладнання. У даному випадку сторони врегулювали свої відносини самостійно, на власний розсуд, шляхом укладення спірного договору.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Статтею 42 Господарського кодексу України (далі – ГК України) встановлено, що підприємництво – це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб’єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону (ст. 44 ГК України).

Таким чином, позивач, як самостійний господарючий суб’єкт, має право надавати оплатні послуги для досягнення статутних цілей, керуючись принципом свободи договору та рівності його сторін.

Відповідно до абз. 2 пп. 1 п. 13 Порядку до складу загальновиробничих витрат включаються витрати, пов’язані з утриманням, експлуатацією, ремонтом, страхуванням, орендою основних засобів та інших необоротних активів загальновиробничого призначення, пожежною і сторожовою охороною об’єктів виробничого призначення, утриманням санітарних зон, оплатою послуг інших спеціалізованих підприємств, пов’язаною з виконанням робіт, що віднесені до процесу виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, освоєнням нових потужностей та проведенням планових перевірок стану обладнання, виконанням регламентних робіт, передбачених проектно-технічною документацією.

Згідно п. 3 Приміток до Тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води, які виробляються ВАТ “АК “Київводоканал”, погоджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28.08.07 № 1127 (далі – Примітки до Тарифів), в тарифах враховано витрати на оплату послуг з підвищення тиску у центральних теплових пунктах, а також у прибудовах до них.

Пунктом 17 Приміток до Тарифів встановлено, що 5,5 відсотка від коштів, отриманих від населення за комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, відраховуються на рахунки підприємств, житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних кооперативів, об’єднань співвласників багатоквартирних будинків, інших балансоутримувачів жилих будинків усіх форм власності, які експлуатують та обслуговують насосне обладнання у центральних теплових пунктах, а також у прибудовах до них відповідно до укладених договорів.

До того ж листами Головного Управління з питань цінової політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 21.03.07 № 09050/2-758, від 18.10.07 № 09050/2-2157 роз’яснено, що в тарифах на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення враховано витрати на підкачування холодної води насосними станціями, які знаходяться у володінні та користуванні АК “Київенерго”, в розмірі 18 782 тис.грн., що становить 5,5 відсотка. У розрахунку тарифів на водопостачання враховано рівень рентабельності у розмірі 12%.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Отже, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню як таке, що винесено з неправильним застосуванням норм матеріального права та ґрунтується на неповно з’ясованих обставинах справи.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають перерозподілу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” задовольнити.

Рішення Господарського суду м. Києва від 14.05.08 у справі № 1/93 скасувати.

Прийняти нове рішення у справі № 1/93, резолютивну частину якого викласти в наступній редакції:

“Позов задовольнити повністю.

Визнати Договір № 0266/07 про надання послуг з підвищення тиску холодної води укладеним у редакції, запропонованій Акціонерною енергопостачальною компанією “Київенерго”.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” на користь Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.”

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” на користь Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” 42,50 грн. державного мита, сплаченого за подачу апеляційної скарги.

Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду м.Києва.

Головуючий суддя

Судді

10.07.08 (відправлено)