ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2008 р.

Справа № 7/35-50.

за позовом відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Луцької філії Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк, м. Луцьк

до відповідача: приватного підприємства „Ліон”, м. Ківерці

про стягнення 64839,30 євро та 3964,77 грн.

Суддя Шум М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Шевчук Г.О. –виконуюча обов’язки начальника юридичного відділу Луцької філії ВАТ ВТБ Банк (дов. №79/11.5.2 від 17.03.2008р.)

від відповідача: не з’явились

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні на підставі ст. 22 ГПК України учаснику судового процесу було роз’яснено його права та обов’язки. Заяв та клопотань на розгляд господарського суду не поступило.

Суть спору: позивач –відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк в особі Луцької філії Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк, м. Луцьк звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача –приватного підприємства „Ліон”, м. Ківерці 64839,30 євро, в тому числі 60000 євро заборгованості по наданому кредиту та поверненню кредитних коштів, 4611,90 євро несплачених процентів, 227,40 євро суми пені за несвоєчасну сплату процентів, а також 3964,77 грн. суми несплаченої комісійної винагороди.

Клопотанням від 29.05.2008р. №1147/1900-04-2 позивач пред’явлені до відповідача позовні вимоги збільшив та просить суд стягнути з відповідача 60000 євро заборгованості по наданому кредиту та поверненню кредитних коштів, 8761,90 євро несплачених відсотків, 532,43 євро суми пені за несвоєчасну сплату процентів, а також 3964,77 грн. суми несплаченої комісійної винагороди.

В судовому засіданні представник Волинської філії ВАТ ВТБ Банк пред’явлені до відповідача позовні вимоги підтримав та просить суд задовольнити останні в повному об’ємі.

Відповідач у визначений господарським судом термін представника в судове засідання не направив, витребуваних судом документів не представив, письмових пояснень не надав, хоча про день та час розгляду справи в суді повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2006 року між акціонерним комерційним банком „Мрія” в особі Луцької філії АКБ „Мрія”, правонаступником якого на даний час виступає відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк, що стверджується п.1 Статуту ВАТ ВТБ Банк, та відповідачем – приватним підприємством „Ліон” було укладено кредитний договір №50.00.0000 90.

На виконання умов зазначеного договору позивачем було надано відповідачу кредит в сумі 60000 євро із строком повернення до 25.02.2008р. та сплатою 13 відсотків річних за користування наданим кредитом.

Проте, приватне підприємство „Ліон” взяті на себе згідно угоди від 26.05.2006р. зобов’язання, зокрема, в частині повернення кредитних коштів (у строки, порядку та розмірах, визначених договором) не виконало, зазначені кошти не повернуло, у зв’язку з чим заборгувало кредитній установі 60000 євро.

Починаючи з травня місяця 2006 року відповідачем несвоєчасно вносились кошти (відсотки), котрі нараховувались у відповідності до угоди в якості процентів за користування кредитом. У відповідності до представлених суду документів на час розгляду господарським судом справи заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами склала 8761,90 євро. Зазначена сума складається із загальної величини відсотків 17721,20 євро (за період з 26.05.2006р. по 28.05.2008р.) за мінусом здійснених у вказаний період проплат 8959,30 євро.

Разом з цим позивачем у відповідності до п. 9.2. кредитного договору від 26.05.2006р. за несвоєчасне внесення плати за користування грошовим кредитом та погашення відсотків за користування останнім було нараховано пеню, котра у відповідності до клопотання про збільшення позовних вимог та доданих розрахунків за період з 01.04.2007р. по 28.05.2008р. склала 532,43 євро.

Крім цього, у відповідності до п.п. 4.6-4.7 кредитного договору від 26.05.2006р. позичальник – ПП „Ліон” зобов’язувався сплачувати кредитній установі комісійні в розмірі 100 грн. за відкриття позичкового рахунку та 1% від суми кредиту, що у еквіваленті до гривні становило 3964,77 грн.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

В даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між останніми кредитний договір предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов’язання. Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами договору, надання позивачем на виконання умов останнього кредиту відповідачу, отримання коштів ПП „Ліон” та непроведення при цьому у встановлені строки належних розрахунків та платежів, спрямованих на повернення кредитних коштів та сплату відсотків за користування останніми, господарський суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 60000 євро заборгованості по наданому кредиту та поверненню кредитних коштів, 8761,90 євро несплачених відсотків, 532,43 євро суми пені за несвоєчасну сплату процентів, а також 3964,77 грн. суми несплаченої комісійної винагороди, є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Сума заборгованості у встановленому порядку не була спростована та заперечена відповідачем, відповідних доказів виконання договірних зобов’язань та повернення позивачу кредитних коштів не було представлено суду в процесі розгляду останнім судової справи.

Разом з тим, враховуючи, що спір до суду було доведено з вини відповідача, витрати, пов’язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), що поніс позивач, слід відшкодувати останньому у відповідності до ст. 49 ГПК України за рахунок ПП „Ліон”.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 599, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства „Ліон” (м. Ківерці, вул. Жукова, 1, ) на користь відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Луцької філії ВАТ ВТБ Банк (м. Луцьк, вул. Шопена, 1, ) 60000 євро заборгованості, 8761,90 євро несплачених відсотків, 532,43 євро пені, а всього 69294,33 євро, 3964,77 грн. суми комісійної винагороди, 692,94 євро та 102 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Суддя                                                     М.С. Шум