КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2008                                                                                           № 21/561

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача: Лавріненко Т.М. (дов. від 11.06.2007р.);

від відповідача -1: Гальченко Р.О. (дов. № 851 від 29.05.2006р.);

від відповідача-2: не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шевченківська районна у м. Києві рада

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.01.2008

у справі № 21/561

за позовом                               Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Катерина"

до                                                   Шевченківська районна у м. Києві рада

Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради

про                                                  визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.01.2008р. у справі № 21/561 позов задоволено повністю.

Визнано права власності Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Катерина” на нежиле приміщення (мансарди) загальною площею 133,2 кв.м, що знаходиться у м. Києві, вул. Пирогова, 6.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Шевченківська районна у місті Києві рада звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з’явився. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача-2.

Від відповідача-1 надійшло клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи у даній справі на вирішення якої поставити питання належності спірного приміщення до допоміжного чи нежилого. В обґрунтування заявленого клопотання відповідач-1 послався на те, що судом першої інстанції не було досліджено статус спірного приміщення.

Колегія суддів ухвалила залишити клопотання відповідача-1 про призначення будівельно-технічної експертизи у даній справі без задоволення, оскільки таке клопотання не заявлялось у суді першої інстанції, що виключає можливість його розгляду у суді апеляційної інстанції. Крім того, питання, яке ставиться на вирішення судової експертизи не потребує спеціальних знань, оскільки чітко визначено чинним законодавством, а саме Законом України “Про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку”.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, вислухавши представників позивача та відповідача-1, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У жовтні 1997 року було створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку “Катерина”, зареєстровано Радянською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.1997р., до складу якого ввійшли шість членів об’єднання - власників квартир у житловому будинку у м. Києві, вул. Пирогова, 6.

07.02.2005р. протоколом зборів членів Об’єднання багатоквартирного будинку “Катерина” затверджено нову редакцію Статуту ОСББ “Катерина”, зареєстрований Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 28.02.2005р.

Відповідно до пункту 1.8 статуту ОСББ “Катерина” у новій редакції визначено, що майно об’єднання утворюється з майна, переданого йому членами об’єднання у власність.

30.08.2004р. на загальних зборах членів Об’єднання багатоквартирного будинку “Катерина” власники вирішили передати у власність ОСББ “Катерина” спільне майно, а саме загальні допоміжні приміщення (кладові, колясочні, підвал, мансарду, сходинкові майданчики), яке перебуває у спільній частковій власності співвласників багатоквартирного будинку.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2007р. у справі № 30/279 за позовом Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Катерина” до Шевченківської районної у місті Києві ради, Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради про визнання договору оренди приміщень недійсним встановлено, що мансарда загальною площею 133,2 кв.м (предмет спору у даній справі), яка розташована на горищі будинку № 6 по вул. Пирогова у м. Києві належить на праві спільної часткової власності власникам квартир зазначеного будинку. Доказів скасування зазначеної постанови суду апеляційної інстанції відповідачі не надали.

Статтею 35 ГПК України встановлено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 317, 321 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до припису ст. 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Згідно п. 1.1 рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 02.03.2004р. допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладочки, горища, колясочні і таке інше) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема, створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступ до нього. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку” допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Конструктивні елементи багатоквартирного будинку - частини споруди, які забезпечують її цілісність та необхідні технічні умови функціонування (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкції даху, покрівля, в'їзна група тощо). Неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку.

Статтею 19 Закону України “Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку” встановлено, що спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню. Власники приміщень володіють, користуються і у встановлених цим Законом та цивільним законодавством межах розпоряджаються спільним майном.

Згідно Статуту ОСББ “Катерина” майно об’єднання складається з неподільного та загального майна. Загальне майно – частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватись згідно з їх призначенням на умовах, визначених у цьому статуті (кладові, гаражі, приміщення підвалів, тамбури, холи, горища, вестибулі, міжквартирні коридори, майстерні тощо) (п. 3.1).

Таким чином, члени об’єднання співвласників багатоквартирного будинку, що володіють на праві спільної часткової власності всіма допоміжними приміщеннями передали їх у власність ОСББ “Катерина” – позивача.

15.12.2005р. між Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради та Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Катерина” було укладено договір № 1072/2 оренди нежитлових приміщень, відповідно до п. 1.1 якого відповідач-2 на підставі розпорядження Шевченківської районної у м. Києві ради № 272 від 28.11.2005р. зобов’язується передати, а позивач прийняти в тимчасове платне користування (оренду) нежиле приміщення загальною площею 133,2 кв.м., в тому числі мансарда з орендуємою площею 133,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пирогова, 6.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України, Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом:

визнання наявності або відсутності прав;

визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача про визнання за ним права власності на нежиле приміщення (мансарди) загальною площею 133,2 кв.м, що знаходиться у

м. Києві, вул. Пирогова, 6, оскільки право власності позивача на спірне майно заперечується відповідачами, шляхом розпорядження таким майном.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Апелянтом не надано беззаперечних доказів на підтвердження тих доводів, на які він посилається в апеляційній скарзі та запереченнях проти позовних вимог.

Згідно зі ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2008р. у даній справі відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківської районної у місті Києві ради залишитибез задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2008р. у справі

№ 21/561 - без змін.

Матеріали справи № 21/561 повернути Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Сотніков С.В.

Судді

11.04.08 (відправлено)