ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2008 р. Справа № 14/7-08

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: Бондарчука В.І. - представника за довіреністю №05 від 15.04.2008р.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод", смт.Тростянець Вінницької області

на рішення господарського суду Вінницької області

від "12" лютого 2008 р. у справі № 14/7-08 (суддя Залімський І.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амілан", м.Ладижин Вінницької області

до Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод", смт.Тростянець Вінницької області

про стягнення 62174,53 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 12.02.2008р. у справі №14/7-08 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Амілан" (м.Ладижин Вінницької області) до Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" (смт.Тростянець Вінницької області) про стягнення 62174,53 грн. задоволено частково: стягнуто з Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амілан" 52242,83 грн. боргу, 236,16 грн. 3% річних, 524,79 грн. витрат з державного мита, 99,60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в задоволенні позову в частині стягнення 9695,54 грн. штрафу відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення суду скасувати з наведених у скарзі підстав та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

В апеляційній скарзі (а.с.41-42) відповідач посилається на порушення місцевим господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм чинного законодавства та неповне з'ясування обставин справи, зокрема:

- оскаржуване рішення судом першої інстанції було прийнято за відсутності представника відповідача, хоча Державним підприємством "Тростянецький спиртовий завод" заявлялось клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю направити в засідання суду свого представника, а тому, на думку відповідача, господарським судом Вінницької області допущено порушення чинного Господарського процесуального кодексу України;

- також, судом першої інстанції не було враховано, що відповідач не отримував від позивача копії позовної заяви, в зв'язку з чим Державне підприємство "Тростянецький спиртовий завод" було позбавлено можливості підготувати обґрунтований відзив на позовну заяву.

21.04.2008р. на адресу суду факсимільним зв'язком від Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" надійшло клопотання №166 від 21.04.2008р. (а.с.52) про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника підприємства в засідання суду.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в судове засідання представника відповідача, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце судового засідання, про що, зокрема, свідчить повідомлення про вручення рекомендованою кореспонденцією ухвали суду від 13.03.2008р. про прийняття апеляційної скарги до провадження (а.с.48), не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового акту, колегія суддів вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами, в зв'язку з чим відхиляє клопотання останнього про відкладення розгляду справи.

Позивач у відзиві №04 від 14.04.2008р. на апеляційну скаргу (а.с.49-50) та його представник в засіданні суду проти доводів апеляційної скарги заперечують, вважаючи рішення суду першої інстанції від 12.02.2008р. законним та обґрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що місцевий господарський суд правомірно розглянув справу за відсутності представника відповідача, який був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а відкладення розгляду справи в зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача у відповідності до ст.77 ГПК України є правом, а не обов'язком суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

01.11.2005р. між Державним підприємством "Тростянецький спиртовий завод" (Замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Амілан" (Підрядником) було укладено договір підряду (а.с.8-9), відповідно до п.1.1 якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати у відповідності до умов даного договору роботу, а Замовник зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її.

Відповідно до п.2.1 договору Підрядник здійснює ремонтно-монтажні роботи технологічного обладнання, трубопроводів, запірної арматури та інші види ремонтів.

Вартість та витрати по виконанню робіт визначаються згідно актів фактично виконаних робіт (за п.5.1 договору).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів приймання виконаних робіт №1-№9 за січень, квітень, листопад 2006р., квітень 2007р. (а.с.10-18) позивач відповідно до договору від 01.11.2005р. виконав роботи на суму 98590,60 грн.

Відповідач оплатив виконані роботи частково, провівши розрахунок з позивачем на суму 44712,52 грн., що підтверджується наявними у справі банківськими виписками (а.с.20-22).

Крім того, в матеріалах справи міститься акт зняття виконаних підрядних робіт (за результатами перевірки КРУ) від 29.09.2006р. (а.с.19), відповідно до якого у зв'язку з виявленими КРУ у Вінницькій області помилками при підрахунку виконаних робіт сторони узгодили зменшення вартості робіт на суму 1635,23 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем склала 52242,85 грн.

Оскільки договором підряду від 01.11.2005р. сторони не узгодили строків оплати виконаних робіт, 13.11.2007р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Амілан" в порядку ст.530 ЦК України було пред'явлено Державному підприємству "Тростянецький спиртовий завод" вимогу за №12 (а.с.23) про сплату суми заборгованості.

Однак, зазначена вимога позивача була залишена відповідачем без задоволення.

Заборгованість відповідача перед позивачем за виконані по договору від 01.11.2005р. ремонтні роботи в сумі 52242,83 грн. сторони підтвердили 04.02.2008р. складеним та підписаним актом звірки взаємних розрахунків (а.с.31).

17.01.2008р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Амілан" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом (а.с.2-4) до Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" про стягнення з останнього 62174,53грн., з яких: 52242,83 грн. основного боргу, 9695,54 грн. штрафу та 236,16 грн. 3% річних

Як вже вказувалось вище, рішенням господарського суду Вінницької області від 12.02.2008р. (а.с.36-38) позов було задоволено частково, з чим також погоджується судова колегія апеляційного господарського суду з огляду на таке.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 527 вищевказаного Кодексу визначає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Амілан" в частині стягнення з Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" 52242,83грн. основного боргу та 236,16грн. 3% річних (за період з 21.11.2007р. по 14.01.2008р.) є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штраф, пеня).

Згідно п.11.4 укладеного між сторонами договору від 01.11.2005р. за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх обов'язків протягом дії даного договору винна сторона сплачує штраф у розмірі 10% відсотків від вартості виконаних робіт.

Проте, позивачем всупереч приписів ст.33 ГПК України не надано належних в розумінні ст.ст.34, 36 ГПК України доказів необґрунтованої відмови відповідача від виконання зобов'язань за договором, а часткова оплата виконаних робіт на суму 44712,52 грн. й підписання акту звірки від 04.02.2008р. свідчать про визнання відповідачем заявленої до стягнення суми основного боргу.

Крім того, нарахування штрафу на суму вартості виконаних робіт згідно п.11.4 договору не узгоджується з приписами ч.2 ст.549 ЦК України, відповідно до якої штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

А тому суд першої інстанції правомірно відмовив в позові в частині стягнення з відповідача на користь позивача 9695,54 грн. штрафу.

Враховуючи викладене вище, судова колегія приходить до висновку, що рішення господарського суду Вінницької області від 12.02.2008р. у справі №14/7-08 є обґрунтованим та законним, а тому його слід залишити без змін.

Що ж до посилань Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" в апеляційній скарзі на те, що оскаржуване рішення судом першої інстанції було прийнято за відсутності представника відповідача й незважаючи на його клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю направити в засідання суду свого представника, то судова колегія зазначає, що як вбачається з наявної у справі довідки Головного управління статистики у Вінницькій області від 31.01.2008р. №13/4/293 (а.с.29) Державне підприємство "Тростянецький спиртовий завод" є юридичною особою, а тому не було позбавлене можливості направити в засідання суду іншого повноважного представника.

Крім того, зі змісту cт.77 ГПК України вбачається, що відкладення розгляду справи в зв'язку з нез'явленням в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, є правом, а не обов'язком суду.

Твердження скаржника про ненаправлення йому позивачем копії позовної заяви, також не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки позивачем у відповідності до п.2 ч.1 ст.57 ГПК України було додано до позовної заяви при її поданні опис вкладення у цінний лист (а.с.5), що свідчить про направлення ним копії позовної заяви на адресу Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод".

Отже, доводи апеляційної скарги Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" не є такими, що заслуговують на увагу, в зв'язку з чим її слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 12 лютого 2008 року у справі №14/7-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод", смт.Тростянець Вінницької області - без задоволення.

2. Справу №14/7-08 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу, 3 - відповідачу, 4 - внаряд