ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.08 Справа № 11/157/08

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий –суддя Гончаренко С.А.,

при секретарі судового засідання –Вака В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватне підприємство “Санта” (71100, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. К.Маркса, 49)

до відповідача: Бердянська міська рада Запорізької області (71112, Запорізька обл., м. Бердянськ, пл. І Бердянської ради, 2)

Представники:

від позивача: Вюжанін М.І. –директор, протокол № 1 від 16.11.2005р.;

від відповідача: Грімова, С.А. –дов. № 485 від 10.12.2007р.

про: визнання права власності

До господарського суду надійшла позовна заява ПП “Санта” до Бердянської міської ради про визнання основної двоповерхової будівлі туристичного притулку літ. “А” з навісом літ. “Е”, основної двоповерхової будівлі туристичного притулку літ. “Б” з навісом літ. “Ж”, основної двоповерхової будівлі туристичного притулку літ. “В” з мансардою літ. “Мс”, основної двоповерхової будівлі туристичного притулку літ. “Г” з навісом літ. “З”, сторожку літ “Д” з парканом № 1, підпірною стінкою № 2 та замощенням І, що розташовані в Запорізькій області, м. Бердянськ, по вул. Макарова, 11-в, окремими об’єктами нерухомості з присвоєнням їм окремих реєстраційних номерів в єдиному електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, та визнання права власності на них.

28.01.2008р. порушено провадження по справі, призначений судовий розгляд.

Представник позивача наполягає на позовних вимогах, викладених у позові.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилається на недодержання позивачем встановленого порядку вводу в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив:

Позивач, ПП “Санта” в силу договору оренди земельної ділянки від 20.01.2004р. є користувачем земельної ділянки площею 0,1936 га в м. Бердянськ Запорізької області по вул. Макарова, 11-В. Договір оренди землі укладений строком до 01.12.2008р.

Позивачем на зазначеній земельній ділянці побудовано основні будівлі “А, Б, В, Г” з подальшою експлуатацією їх як окремих об’єктів нерухомості. Крім цього, до основних будівель були добудовані навіси “Е, Ж, З”, мансарда “Мс”, сторожка “Д”, паркан № 1, підпірна стінка № 2 та замощення І. Цей факт зафіксовано комунальним підприємством з технічної інвентаризації шляхом складення технічного паспорту.

Відповідно до пункту ґ) ч. 1 ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Статтями 316, 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що при будівництві спірного нерухомого майна: основної будівлі “А” з навісом “Е”, основної будівлі “Б” з навісом “Ж”, основної будівлі “В” з мансардою “Мс”, основної будівлі “Г” з навісом “З”, сторожки “Д” паркану № 1, підпірної стінки № 2, замощенням І враховувалось його цільове призначення, яке обумовлено розташуванням на місцевості, при цьому, не було порушено будівельних, санітарних та протипожежних правил, конструкції забезпечують подальшу безпечну експлуатацію споруд.

На момент розгляду справи право власності на спірне майно не за ким не зареєстроване.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання будівель як окремих об’єків нерухомого майна та визнання права власності за ПП “Санта” є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються, виходячи з того, що вони не підтверджені документально, не надано жодного доказу в порушення порядку прийняття вводу до експлуатації зазначених будівель.

Керуючись ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати основну двоповерхову будівлю туристичного притулку літ. “А” з навісом літ. “Е”; основну двоповерхову будівлю туристичного притулку літ. “Б” з навісом літ. “Ж”; основну двоповерхову будівлю туристичного притулку літ. “В” з мансардою літ. “Мс”; основну двоповерхову будівлю туристичного притулку літ. “Г” з навісом літ. “З”; сторожку літ “Д” з парканом № 1, підпірною стінкою № 2 та замощенням І, що розташовані в Запорізькій області, м. Бердянськ, по вул. Макарова, 11-в, окремими об’єктами нерухомості з присвоєнням їм окремих реєстраційних номерів в єдиному електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно,

Визнати за приватним підприємством “Санта” (71100, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. К.Маркса, 49, ) право власності на основну двоповерхову будівлю туристичного притулку літ. “А” з навісом літ. “Е”; основну двоповерхову будівлю туристичного притулку літ. “Б” з навісом літ. “Ж”; основну двоповерхову будівлю туристичного притулку літ. “В” з мансардою літ. “Мс”; основну двоповерхову будівлю туристичного притулку літ. “Г” з навісом літ. “З”; сторожку літ “Д” з парканом № 1, підпірною стінкою № 2 та замощенням І, що розташовані в Запорізькій області, м. Бердянськ, по вул. Макарова, 11-в.

Суддя                                                                                                    С.А. Гончаренко