ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2/59

21.02.08

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейбл»

до                      Відкритого акціонерного товариства «Київський мотоциклетний

завод»

про                      зобов’язання вчинити дії

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

Від позивача Корінь Т.О.

Від відповідача Нестеришин Т.С.

Рішення винесено відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ейбл»звернулося до суду із позовними вимогами зобов’язати Відкрите акціонерне товариство «Київський мотоциклетний завод»(далі - відповідач) вчинити дії з нотаріального посвідчення укладеного між позивачем та відповідачем договору про спільну інвестиційну діяльність від 13 грудня 2007 року (далі –договір).

Позовні вимоги мотивовані тим, що укладений між позивачем та відповідачем договір є договором купівлі-продажу нерухомого майна, а тому, відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України, зазначений договір повинен бути посвідчений нотаріально (укладений в нотаріальній формі). Однак, як зазначає позивач, відповідач безпідставно та неправомірно ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного між сторонами договору. Такі дії відповідача порушують, на думку позивача, його майнові права, створюють загрозу неотримання останнім вигоди за договором –нерухомого майна через недійсність (нікчемність) укладеного відповідачем та позивачем договору. У зв’язку з цим, позивач просить суд зобов’язати відповідача вчинити з позивачем спільні дії з нотаріального посвідчення укладеного між ними договору.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав з підстав відсутності законодавчих вимог щодо нотаріального посвідчення укладеного між сторонами договору, оскільки останній не є договором купівлі-продажу, а є інвестиційним договором (договором про інвестиційну діяльність). Законодавством та договором не передбачено обов’язкового нотаріального посвідчення інвестиційних договорів. Крім того, відповідач зазначає, що договір є дійсним та чинним, повністю відповідає вимогам законодавства.

Розглянувши подані документи, заслухавши пояснення Сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Відкритим акціонерним товариством «Київський мотоциклетний завод» Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ейбл»(Позивач) було укладено Договір про спільну інвестиційну діяльність, за умовами якого ТОВ «Ейбл»(Позивач) поетапно зобов’язувався інвестувати у визначені договором об’єкти інвестування 60000000,00 гривень (шістдесят мільйонів гривень) згідно графіку, а ВАТ «Київський мотоциклетний завод»(Відповідач), в якості вигоди отримує нерухоме майно –частину будівлі корпусу № 5, загальною площею 8945,0 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Сім’ї Хохлових, 8.

За умовами Договору, право власності на дане нерухоме майно переходить до ТОВ «Ейбл»за актом приймання-передання, при умові повного і належного виконання своїх зобов’язань за договором, та сплати в повному об’ємі інвестиційних платежів.

Господарський суд міста Києва, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку, що позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню у зв’язку з їх безпідставністю з нижченаведених підстав.

Закон України «Про інвестиційну діяльність»визначає інвестиційну діяльність як сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.

Інвестиціями згідно ст. 1 вищевказаного закону, є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Згідно ст.9 Закону України «Про інвестиційну діяльність», основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності.

Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом встановлено, що Договір про спільну інвестиційну діяльність №МЗ-369 від 13.12.2007р., містить всі необхідні істотні умови інвестиційного договору.

Зокрема, предметом договору згідно п.2.1. є взаємовигідна діяльність Сторін, з розвитку та переоснащення виробничого процесу «Сторони 1»(Відповідача).

Об’єктом інвестування є енергозберігаючі технології та програми Сторони 1, модернізація виробничого комплексу, впровадження нових технологій, оптимізація розміщення виробничих та допоміжних площ.

Суб’єктом інвестування визначено ТОВ «Ейбл»(позивач), який прийняв рішення про вкладення коштів в об’єкт інвестування.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про інвестиційну діяльність», вартість продукції, робіт і послуг у процесі інвестиційної діяльності визначається за вільними цінами і тарифами, в тому числі за підсумками конкурсів (торгів), а у випадках, передбачених законодавчими актами, за державними фіксованими та регульованими цінами і тарифами.

Згідно п.4.1. договору, Сторонами погоджено загальну суму інвестицій, її вираження в грошовій формі та етапи внесення інвестицій.

Згідно ч.5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Договором визначено результат інвестицій, які отримує інвестор в якості прибутку, та які в договорі визначені як «Вигода»- нерухоме майно –частина будівлі корпусу №5, загальною площею 8945,0 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Сім’ї Хохлових, 8.

Отже, суд дійшов висновку, що твердження Позивача стосовно того, що фактично було укладено договір купівлі-продажу, а не Договір про спільну інвестиційну діяльність, не відповідають фактичним обставинам справи. Договір про спільну інвестиційну діяльність №М З-369 від 13.12.2007р. є дійсним інвестиційним договором, укладеним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Також судом встановлено, що договір підписано повноважними представниками сторін.

Повноваження представника позивача при підписання договору підтверджені Рішенням загальних зборів учасників відповідно до Протоколу.

Відповідно до підпункту 9.2.1. статуту відповідача, його вищим органом є загальні збори акціонерів. В період до проведення перших загальних зборів акціонерів Фонд державного майна України є єдиним акціонером, і приймає рішення, які належать до компетенції вищого органу товариства, шляхом затвердження цих рішень постійно діючою комісією Фонду державного майна України.

Відповідно до п. п. 12) підпункту 9.2.3. статуту відповідача, до компетенції загальних зборів акціонерів належить прийняття рішення про відчуження майна відповідача на суму, що становить п’ятдесят і більше відсотків всього майна відповідача.

Підпунктом 9.3.1. статуту відповідача визначено, що наглядова рада представляє інтереси акціонерів у період між проведенням загальних зборів і в межах компетенції, визначеної цим статутом, контролює і регулює діяльність правління відповідача.

Згідно підпункту 9.3.4. статуту відповідача, до компетенції наглядової ради належить вирішення питань, передбачених чинним законодавством, статутом відповідача, а також переданих для вирішення наглядовою радою загальними зборами акціонерів.

До повноважень наглядової ради підпунктом 9.3.5. статуту відповідача віднесено, зокрема, погодження правочинів, що стосуються господарської діяльності відповідача, на суму, що перевищує 10% балансової вартості активів відповідача; затвердження заходів щодо впровадження інвестиційної політики та подальшого ефективного використання власного майна відповідача; погодження правочинів, що стосуються розпорядження нерухомим майном відповідача.

Підпунктом 9.3.6. статуту відповідача передбачено, що рішення наглядової ради відповідача підлягають попередньому погодженню Фондом державного майна України щодо правочинів про розпорядження майном відповідача на суму, що перевищує 10 % балансової вартості основних засобів відповідача за даними останньої річної фінансової звітності.

До компетенції правління відповідача, відповідно до підпункту 9.4.2. статуту, відносяться всі питання діяльності відповідача, крім тих, що згідно з чинним законодавством, статутом або рішенням загальних зборів акціонерів віднесені виключно до компетенції іншого органу відповідача. Загальні збори акціонерів можуть приймати рішення про передачу частини належних їм прав до компетенції правління відповідача.

Підпунктом 9.4.12. статуту відповідача визначено, що до компетенції правління віднесено, зокрема, здійснення виконання рішень загальних зборів акціонерів, та наглядової ради; попередньо розглядає всі питання, що виносяться на розгляд загальним зборам, готує у зв’язку з цим необхідні матеріали; розглядає питання організації виробництва; визначає напрямки діяльності та подає їх на затвердження загальним зборам; подає на затвердження наглядовій раді проекти угод щодо впровадження відповідачем інвестиційної політики та подальшого ефективного використання майна відповідача.

Усі рішення правління відповідача оформлюються у вигляді протоколу, який підписують усі члени правління, присутні на засіданні (підпункт 9.4.11.).

На виконання вимог статуту та законодавства, 13.11.2007 року правлінням відповідача було прийнято рішення про укладення договору про спільну інвестиційну діяльність із позивачем, в результаті якого передбачається відчуження нерухомого майна відповідача –частини корпусу №5 загальною площею 8945,9 кв.м. (протокол засідання наглядової ради відповідача від 13.11.2007 року). Рішенням від 13.11.2007 року правління відповідача вирішило клопотати перед наглядовою радою та Фондом державного майна України про затвердження та надання згоди на укладення договору про спільну інвестиційну діяльність з позивачем.

Наглядовою радою відповідача 05.12.2007 року прийнято рішення про погодження рішення правління відповідача від 13.11.2007 року щодо укладення договору про спільну інвестиційну діяльність із позивачем; доручено голові правління відповідача надати документи, необхідні для надання Фондом державного майна України дозволу на укладення договору про спільну інвестиційну діяльність із позивачем.

12 грудня 2007 року Фондом державного майна України прийнято рішення №12 про надання дозволу на укладення договору про спільну інвестиційну діяльність з позивачем.

Отже, суд встановив, що, директор позивача та голова правління відповідача мали необхідний обсяг повноважень на підписання договору про спільну інвестиційну діяльність.

В договорі про спільну інвестиційну діяльність від 13 грудня 2007 року містяться усі істотні умови, зокрема про предмет, ціну, строк договору, договір підписаний повноважними представниками позивача та відповідача, що мали необхідний обсяг повноважень на підписання договору, договір скріплений печатками. Тому договір є укладеним та чинним.

З огляду на зміст, суть та природу укладеного між позивачем та відповідачем Договору, останній є інвестиційним договором, що відрізняється від договору-купівлі продажу.

У зв’язку з різною правовою природою договорів купівлі-продажу та інвестиційних договорів, договір про спільну інвестиційну діяльність №М З-369 від 13 грудня 2007 року, є інвестиційним договором та не може вважатися договором купівлі-продажу.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст. 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Ейбл»до Відкритого акціонерного товариства «Київський мотоциклетний завод»про зобов’язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

І.О.Домнічева