ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2008
Справа № 11/219(14/112(6/451))-06

Дніпропетровський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
Чус О.В.( доповідач)

суддів: Головко В.Г., Щвець В.В.

при
секретарі: Мацекос
І.М.

за
участю представників сторін:

від
позивача:  ОСОБА_1. підприємець,  ;

від
відповідача:  Терещенко О.В. представник, довіреність
№14/18329  від 07.10.07р.

розглянувши
матеріали апеляційної скарги та клопотання про відновлення строку  подання апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства
“Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат”, м. Кривий Ріг на рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2007 року у
справі №11/219(14/112(6/451))-06

за
позовом   Приватного підприємця ОСОБА_1,  м. Кривий Ріг (АДРЕСА_1)

до
відкритого акціонерного товариства "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг (50064, м. Кривий ріг,
вул. Рудна, 47)

про стягнення 474 910, 30 грн.

В
С Т А Н О В И В:

Приватний підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом та просить
стягнути з відповідача -Відкритого акціонерного товариства “Інгулецький гірничо-збагачувальний
комбінат” 474 910,30грн. збитків.

В
обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на

невиконання
відповідачем -Відкритим акціонерним товариством “Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат” взятих на себе зобов'язань щодо поставки
теплової електроенергії відповідно до умов договору від 31.01.2001р. у період
опалювального сезону 2002-2003рр., а також руйнування відповідачем санітарної
зони свинокомплексу. При цьому, позивач вказує, що відключення відповідачем свинокомплексу
комплексу від теплоенергії призвело до падежу свиней, зниження добового
приросту свиней від порушення мікроклімату, а саме зниження температури,
підвищення вологості та підвищення вмісту аміаку в повітрі тощо. Також позивач
зазначає, що внаслідок руйнування санітарної зони комплексу у травні 2003р. він
поніс збитки, спричинені падіжом синей від укусів бродячих собак, що проникали
на територію комплексу.

Крім
того, до розміру збитків, які позивач просить стягнути з відповідача, віднесені
витрати, понесені у зв'язку з оплатою наданих юридичних послуг (т.1 а.с.2-6).

Відповідач
у справі - ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” у відзиві на позов
заявлені вимоги відхиляє, оспорюючи надані позивачем, в обґрунтування таких
вимог письмові докази, а також, фактично вказуючи на відсутність складу
правопорушення у своїх діях.

Крім
того, відповідач вказує на наявність рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2004р. у справі №31/133, відповідно до
якого з позивача на користь ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат”
стягнуто орендну плату у розмірі 3 033,15грн. за період грудень 2002р. -лютий
2003р. за користування свинокомплексом. При цьому, під час розгляду даної
справи встановлено можливість використання свинокомплексу  за цільовим призначенням (т.2
а.с.73-77).

Рішенням
господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2007р. позов задоволено
частково. Відповідно до рішення суду з відповідача на користь позивача стягнуто
415072грн. збитків,  витрати на державне
мито  та інформаційно-технічне
забезпечення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не
погодившись з рішенням господарського суду Дніпропетровської області відповідач
звернувся в Дніпропетровський апеляційний господарський суд з апеляційною скаргою,
в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення господарського суду від 20.11.2007 року.

У
відзиві на апеляційні скаргу, позивач зазначив, що рішення господарського
суду  ґрунтується на всебічному та
повному з'ясуванні фактичних обставин справи,
об'єктивній оцінці доказів  та
правильному застосуванні  норм
матеріального права.

Заслухавши пояснення  представників сторін, обговоривши доводи  апеляційної скарги, дослідивши матеріали
справи та прийняте рішення господарського суду, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як
встановлено судами,

31.01.2001р.
між сторонами у справі -приватним підприємцем ОСОБА_1.

та
ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” укладено договір майнового
найму №244-60, відповідно до умов якого позивачу передано у строкове платне
користування майно підсобного господарства строком до 31.01.2001р.

Також,
у цей же день сторонами укладено договір №243-04, за умовами якого відповідач
взяв на себе зобов'язання надавати послуги відповідачу з поставки питної води,
приймання стічних вод, постачання тепло- та електроенергії у визначених
обсягах, а відповідач -оплачувати такі послуги за встановленою у договорі ціною
та  на підставі рахунку або іншого
платіжного документу у триденний строк  з
дня його пред'явлення. При цьому, у випадку несплати такого рахунку договором
передбачено право відповідача  відключити
позивача від мереж теплопостачання без попереднього попередження.

Відповідно
до п.6 договору, строк його дії встановлений до 31.12.2001р. і вважається
продовженим щорічно, якщо за місяць до закінчення строку одна із сторін не
заявить про відмову від договору або необхідність його перегляду.

30.08.2002р.
додатковою угодою до вказаного договору, сторонами змінено порядок та строк
розрахунків за надані послуги. Так, в силу такої угоди розрахунок за надані
послуги здійснюється шляхом внесення передплати до 25 числа кожного місяця,
шляхом оплати 100% вартості спожитих послуг за розрахунковий місяць.

Предметом
спору у даній справі є, зокрема, стягнення збитків у вигляді неодержаних
доходів, заподіяних порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань за
умовами вищевказаних договорів в частині надання послуг з постачання теплової
енергії у орендоване приміщення.

Відповідно
до ст.203 ЦК України (чинній у період заподіяння збитків, зазначений позивачем
-2002-200рр), у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання
боржником, він зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. При
цьому, під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата або
пошкодження його майна, а також не одержані кредитором доходи, які він одержав
би, якби зобов'язання було виконано боржником.

Застосування
відповідальності у вигляді відшкодування, заподіяних невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язань, збитків, що встановлена вказаною нормою,
можливе лише за наявності складу правопорушення, до якого входять наступні
елементи: протиправна поведінка; наявність збитків; причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та спричиненням збитків; вина.

Оскільки
предметом спору у даній справі є стягнення збитків, заподіяних, у т.ч.
неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань за умовами договору,

предметом
доказування у даній справі є встановлення обставин, які вказують на наявність
чи відсутність складу цивільного правопорушення.

Як
встановлено судами, сторони у справі знаходяться у зобов'язальних
правовідносинах, які виникли внаслідок укладення, зокрема, договору №243-04 від
31.01.2001р.

Відповідно
до ст.161 ЦК України (чинному на момент відключення позивача від постачання
теплової енергії), зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а
при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно
ставляться.  За загальним правилом,
визначеним ст.162 ЦК        України,
одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов
договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом.

Вирішуючи
спір у даній справі по суті заявлених вимог та переглядаючи прийняте рішення в
апеляційному порядку, судами встановлено, що, в порушення умов договору та
вимог ст.ст.161,162 ЦК УРСР, за відсутності заборгованості позивача саме
за  надані послуги відповідно до договору
№243-04 від 31.01.2001р., що не включають в себе орендну плату, наявність
заборгованості по якій встановлена рішенням господарського суду Дніпропетровської
області від 10.06.2004р. у справі №31/333 за позовом ВАТ “Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат” до СПД ОСОБА_1. за пізніший період,   відповідач відключив його від
теплопостачання 09.10.2002р.

Отже,
судами встановлено факт протиправної поведінки відповідача.

Поряд
з цим, судами не у повній мірі досліджено наявність інших елементів складу
правопорушення.

Зокрема,
розмір заподіяних збитків у зв'язку з діями відповідача.

Для
визначення правильності розміру збитків, судом першої інстанції відповідно до
ст.. 41 Господарського процесуального кодексу України була призначена  судова економічна  експертиза щодо визначення розміру збитків.

Відповідно
до  висновку №781 судово-економічної
експертизи, розмір збитків складає 415 072, 35 грн.: доход неотриманий, у
зв'язку зі зниженням середньодобового приросту свиней, забитих у 8 місяців - в
січні - квітні 2003р. - 92 627, 85 грн. доход неотриманий у зв'язку з падежем
та абортами свиней у грудні 2002р. - березні 2003р. з причини відсутності
опалення, переохолодження - 322 444, 50 грн. за умови відгодівлі свиней до віку
забою (8 місяців).

Суд
першої інстанції, задовольняючи заявлені вимоги, не з'ясував, яких заходів вжив
позивач для зменшення розміру збитків, завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язань відповідачем.

Позивачем до матеріалів справи не  надано доказів щодо вжиття заходів  для зменшення розміру збитків, завданих  невиконанням або неналежним виконанням
зобов'язань відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.211 ЦК
УРСР,  суд вправі також зменшити розмір
відповідальності боржника, якщо кредитор навмисно або з необережності сприяв
збільшенню розміру збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням
зобов'язання, або не вжив заходів до їх зменшення.

З огляду на викладене, враховуючи невжиття
заходів для зменшення розміру збитків з боку позивача, вину відповідача, та
причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та заподіяними
збитками, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір збитків, стягнувши з
відповідача на користь позивача  81790,80
грн.

Зазначена сума визначена колегією суддів,
виходячи з 50 % суми неотриманого доходу за
грудень 2002 року, відповідно до даних таблиці з  висновку експертизи, де зазначено, що  сума неотриманого доходу  за період грудня 2002 року склала 163581,60
грн. ( 163581,60 / 2= 81790,80 грн.).

Крім того, колегія суддів погоджується з
висновками щодо відсутності доказів, які б свідчили про руйнування саме
працівниками відповідача частини будівель та огорожі свиноферми, що позбавляє
можливості зробити висновок про те, що збитки пов'язані з падежем свиней від
укусів бродячих собак, загибелі приплоду від абортування свиноматок від укусів
та нападів бродячих собак завдані позивачу саме відповідачем.

Обґрунтованими
є висновки суду про те, що відсутності підстав
для  покладення на відповідача
збитків, пов'язаних з наданням юридичної допомоги в сумі 4 000 грн., оскільки
такі витрати не мають обов'язкового характеру і факт їх наявності та розмір не
знаходяться в необхідному зв'язку з оспорюваними збитками.   Крім того, позивачем не надано доказів які б
свідчили про витрати понесені ним  на
оплату вказаних послуг.

Відповідно
до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона  повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як  на підставу своїх вимог і
заперечень.

Колегія
суддів вважає за можливе задовольнити
частково апеляційну скаргу  Відкритого
акціонерного товариства “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат”, м.
Кривий Ріг, змінити  рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2007 року у справі №
11/219(14/112(6/451))-06 , виклавши резолютивну частину рішення в наступній
редакції: “ Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг на користь приватного
підприємця ОСОБА_1,  м. Кривий Ріг
81790,80 грн. збитків, 1 496 грн. держмита, 103, 84 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 4 410, 56 грн. за
проведення судової експертизи. В решті позовних вимог відмовити”.

На
підставі викладеного, керуючись ст.. 103-105 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

П
О С Т А Н О В И В:

Апеляційну
скаргу    Відкритого акціонерного товариства
“Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат”, м. Кривий Ріг, - задовольнити
частково.

Рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2007 року у справі №
11/219(14/112(6/451))-06 - змінити, виклавши резолютивну частину рішення в
наступній редакції:

“Стягнути
з Відкритого акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний
комбінат", м. Кривий Ріг на користь приватного підприємця ОСОБА_1,  м. Кривий Ріг 81790,80 грн. збитків, 1 496
грн. держмита, 103, 84 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу, 4 410, 56 грн. за проведення судової експертизи.

В
решті позовних вимог відмовити”.

Постанова
може бути оскаржена  у місячний  строк
в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий
суддя:
О.В. Чус

Суддя:
В.Г. Головко

Суддя:
В.В. Швець

З
оригіналом згідно:

Пом.судді:
О.В. Максименко