СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

м. Севастополь Справа №

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової І.В. ,

суддів                                                                      Волкова К.В. ,

Щепанської О.А. ,

секретар судового засідання                     Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Совєтському районі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 21.01.2008 у справі № 2-29/15350-2007А

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лідер" (вул. Леніна, 12, с. Ільічове, Совєтський р-н, Автономна Республіка Крим, 97230)

до Державної податкової інспекції в Совєтському районі Автономної Республіки Крим (вул. Механізаторів, 1, смт. Совєтський, Автономна Республіка Крим, 97200)

про ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.01.2008 у справі № 2-29/15350-2007А позов задоволено частково.

Визнано нечинним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Совєтському районі Автономної Республіки Крим № 368/23-01/31203089 від 13.09.2007. Визнано нечинною та скасована перша податкова вимога № 1/20/3911/10/240 від 10.10.2007. Визнано нечинним та скасований акт опису активів, на які розповсюджується право податкової застави, № 1 від 12.10.2007. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 3, 40 судового збору, 25, 75 грн витрат на правову допомогу. Повернуто з Державного бюджету України на користь позивача 81, 60 грн зайво сплаченого судового збору.

Постанова мотивована тим, що висновки відповідача про порушення позивачем вимог чинного законодавства не підтверджуються матеріалами справи.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначену постанову скасувати, у позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права.

У судовому засіданні 31.01.2008 відповідач підтримав свої вимоги.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, які мотивовані тим, що висновки відповідача є помилковими, оскільки сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лідер" дотримано всі умови чинного законодавства щодо віднесення податку на додану вартість до складу податкового кредиту та цільового використання акумульованих коштів.

Представник позивача у судовому засіданні 31.01.2008 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду залишити без змін.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.03.2008 суддю Голика В.С. замінено на суддю Щепанську О.А.

У судових засіданнях оголошувалися перерви з 12.03.2008 до 31.03.2008, з 31.01.2008 до 01.04.2008.

Переглянувши постанову суду відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

13.09.2007 Державною податковою інспекцією в Совєтському районі Автономної Республіки Крим проведена перевірка з питань дотримання сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лідер" вимог податкового законодавства за період з 01.01.2005 по 30.06.2007, за результатами якої складений акт № 368/23-01/31203089 (т. 1, а. с. 24-39).

Перевіркою встановлено порушення підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7, пункту 11.29 статті 11 Закону України „Про податок на додану вартість”, пункту 4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками –платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1999 № 271.

На підставі зазначеного акту Державна податкова інспекція в Совєтському районі Автономної Республіки Крим 24.09.2007 прийняла та надіслала на адресу позивача податкове повідомлення-рішення № /0 про застосування фінансових санкцій у сумі 31 492,91 грн (т. 1, а. с. 69).

10.10.2007 відповідачем винесено першу податкову вимогу № 1/20/3911/10/240 на суму 31 493,10 грн, де 31 492, 91 – фінансові санкції, 0, 19 грн - пеня (т. 1, а. с. 76).

12.10.2007 Державною податковою інспекцією в Совєтському районі Автономної Республіки Крим складений акт опису активів позивача, на які поширюється право податкової застави, № 1 (т. 1, а. с. 70) на загальну суму 65 400,00 грн.

Підставою для застосування фінансових санкцій у сумі 1 152, 91 грн стало включення позивачем до складу податкового кредиту з податку на додану вартість у квітні 2006 року 777,64 грн, у червні - 202,11 грн, у липні 2006 року - 118,30 грн, у вересні 2006 - 54,86 грн згідно з податковими накладними № 6 від 05.04.2006, № 2118 від 11.04.2006, № 740 від 26.06.2006, № 779 від 05.07.2006, № 8364 від 28.09.2006 (т. 1, а. с. 71 -75), які, на думку відповідача, не відповідають вимогам підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, оскільки в них невірно вказані реквізити покупця (сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лідер") – індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість, номер свідоцтва. За викладених обставин перевіркою встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму 1 152,91 грн, а в акті перевірки (т. 1, а. с. 37) зроблено висновок про порушення позивачем Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками –платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1999 № 271, оскільки платником податків не перераховано зазначеної суми на окремий спеціальний рахунок з податку на додану вартість.

Підставою для застосування фінансових санкцій у сумі 30 340, 00 грн стало встановлення при проведенні перевірки не перерахування позивачем на окремий рахунок сум податку на додану вартість, що нараховані від операцій реалізації товарів (робіт, послуг) власного виробництва і відображені в спеціальних податкових деклараціях з податку на додану вартість за січень 2005 року, січень, лютий, вересень, жовтень 2006 року, на загальну суму 30 340, 00 грн (т. 1, а. с. 28 - 48). За цих обставин відповідачем зроблено висновок про нецільове використання коштів у сумі 30 340, 00 грн і застосовані до позивача фінансові санкції в зазначеній сумі.

Проте, відповідно до пункту 11.29 статті 11 Закону України „Про податок на додану вартість”, пункту 4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками – платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1999 № 271, у разі нецільового використання акумульованих коштів (тобто неперерахування зазначених коштів на окремий рахунок) вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку.

Таким чином, при встановленні нецільового використання акумульованих коштів податку на додану вартість відповідач має право звернутися до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Лідер" про стягнення 31 492,91 грн. Застосування фінансових санкцій за нецільове використання акумульованих коштів податку на додану вартість чинне законодавство не передбачає.

Отже, фінансові санкції в сумі 31 492,91 грн застосовані неправомірно.

Таким чином, позовні вимоги про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Совєтському районі Автономної Республіки Крим № 368/23-01/31203089 від 13.09.2007, визнання нечинними та скасовання першої податкової вимоги № 1/20/3911/10/240 від 10.10.2007, акт опису активів, на які розповсюджується право податкової застави, № 1 від 12.10.2007 підлягають задоволенню.

Судові витрати стягнені (повернуті) судом першої інстанції відповідно до вимог статей 87, 89 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Совєтському районі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2.Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.01.2008 у справі № 2-29/15350-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя                                        І.В. Черткова

Судді                                                                      К.В. Волков

О.А. Щепанська