СУД
Ухвала

Іменем України

07 квітня 2008 року

Справа
№ 20-4/414

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
Щепанської О.А.,

суддів
Волкова К.В.,

Черткової І.В.,

секретар
судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю
представників сторін:

позивача: ОСОБА_2, довіреність №б/н   від 05.10.2007,  Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1;

відповідача: Снаговського Олександра
Володимировича, довіреність №291/9/32-050
від 07.02.2008,  Регіонального
управління департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у місті
Севастополі;

розглянувши
апеляційну скаргу
Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Остапова К.А.) від 29 січня 2008 року у
справі № 20-4/414,

за
позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

представника
позивача ОСОБА_2 (АДРЕСА_2)

до          Регіонального управління департаменту
контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової адміністрації України у місті Севастополі (вул.
Кулакова, 37, Севастополь, 99011)

про
визнання дій відповідача такими, що порушують права позивача, визнання рішення
№ 2-036 від 23.07.2007 нечинним,

ВСТАНОВИВ:

Постановою
господарського суду міста Севастополя від 29 січня 2008 року у справі №20-4/414
(суддя Остапова К.А.) відмовлено у задоволенні позову суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 до Регіонального управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України у місті Севастополі про визнання дій
відповідача такими, що порушують права позивача, визнання рішення
№2-036 від 23.07.2007 нечинним.

Не
погодившись з постановою суду,   суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати, позов
задовольнити.

Апеляційна
скарга мотивована порушенням норм
матеріального та процесуального права.

На
підставі та за правилами статті 195 Кодексу адміністративного судочинства
України,  розглянувши справу, судова
колегія встановила наступне.

Як
свідчать матеріали справи, позивач - суб`єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Севастополя з адміністративним
позовом до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової
адміністрації України у місті Севастополі про визнання дій відповідача такими,
що порушують права позивача, визнання рішення №2-036 від 23.07.2007
нечинним.

Позивач
змінив позовні вимоги в частині визнання дій відповідача такими, що порушують
права позивача, та просив суд визнати дії відповідача щодо проведення перевірки
та прийняття рішення №2-036 від 23.07.2007 про застосування
фінансових санкцій в загальному розмірі 2700,00грн. такими, що порушують права
суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 та здійснені з порушенням
встановленого порядку і без передбачених законодавством підстав.

Позивач
свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що у відповідача не було законодавчих
підстав для проведення перевірки, тому що позивач не допустив порушення Закону
України  "Про державне регулювання
виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами", оскільки не здійснював діяльності по
реалізації підакцизних товарів, винність іншої особи в правопорушенні
встановлена у судовому порядку. З цих підстав, на думку позивача,  рішення про застосування фінансових санкцій
прийнято без достатніх підстав та підлягає визнанню нечинним.

Суд
першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Перевіривши
матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин і додержання
норм матеріального і процесуального права при прийнятті судом першої інстанції
постанови, судова колегія вважає, що апеляційна скарга суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції,
14.07.2007 відповідачем згідно з наказом
№14 від 11.07.2007 (а. с. 44) проведена перевірка позивача з питань
дотримання вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями і
тютюновими виробами" від 19.12.1995 №481/95-ВР в торговому об`єкті
-літньому майданчику, розташованому за адресою: місто Севастополь, урочище
Ласпі, ОК "Чайка".

Отже,
в ході перевірки було встановлено порушення з боку позивача статей 11-1, 15
Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями і тютюновими
виробами" від 19.12.1995 №481/95-ВР, які виразились у роздрібній торгівлі
тютюновими виробами за цінами вище, ніж максимально встановлені роздрібні ціни
на тютюнові вироби, встановлені виробниками або імпортерами, та роздрібній
торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії.

А
саме: продавцем ОСОБА_3 в торговому об`єкті -літньому майданчику, розташованому
за адресою: місто Севастополь, урочище Ласпі, ОК "Чайка" було
реалізовано пачку сигарет за ціною 05,00грн., при цьому на пачці сигарет
надруковано максимальну роздрібну ціну встановлену виробником -02,90грн.,
розрахунковий документ не виданий. Ліцензія на право здійснення роздрібної
торгівлі тютюновими виробами відсутня.

За
результатами перевірки було складено Акт перевірки №270135/2705/44-32-129 від
14.07.2007 (а. с. 8-9).

Відповідачем
23.07.2007 відносно позивача було винесено рішення про застосування фінансових
санкцій на суму 2700,00грн., у тому числи 1700,00грн. - за здійснення
роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії, 1000,00грн. -за
здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від
максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлені виробниками або
імпортерами (а. с. 11).

Дане
рішення оскаржувалось до Державної податкової адміністрації України. За
результатами розгляду скарги Державною податковою адміністрацією України було
винесено рішення №4525/Д/-32-0415 від 13.09.2007, яким  в
задоволенні скарги позивача відмовлено (а. с. 19-20).

Позивач
в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що на момент перевірки його
торговий об`єкт -літній майданчик, не працював, оскільки об`єкт був відключений
від джерела електропостачання, точка була опечатана, а одна пачка сигарет, що
була реалізована продавцем ОСОБА_3, належала особисто їй, тому дії відповідача
про накладення фінансових санкцій в розмірі 2700,00грн., є безпідставними.

Як
вбачається з матеріалів справи, реалізація пачки сигарет була здійснена
продавцем ОСОБА_3, яка знаходилась у трудових відносинах з позивачем, що
підтверджується трудовим договором від 29.05.2007 №30557 (а. с. 60).

Крім
того, в Акті зафіксовано, що на торговому об`єкті -літньому майданчику,
розташованому за адресою: місто Севастополь, урочище Ласпі, ОК
"Чайка", на момент перевірки здійснювалась роздрібна торгівля пивом,
соками, водою та тютюновими виробами. Перевірка розпочата о 14 год. 00 хв.

Акт
перевірки підписаний продавцем позивача та самим позивачем без зауважень.

Документи,
що надані позивачем, а саме: акт санітарно епідеміологічного обстеження,
постанова санітарно-епідеміологічної служби та Державного пожежного нагляду, не
свідчать про те, що позивачем не здійснювалась торгівельна діяльність на
об'єкті, що перевірявся відповідачем -літньому майданчику.

Отже,
відповідно до акту санітарно-епідеміологічного обстеження від 14.07.2007
головним санітарним лікарем Балаклавського району міста Севастополя проведено
обстеження об'єкта -торгівельної точки "Вираж" на території ОК
"Чайка" суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. В розділі акта
"пропоную" було зазначено, що відносно позивача винесено постанову
про тимчасову заборону експлуатації торгової точки 14.07.2007 з 15 год. 00 хв.

Відповідно
до наданої позивачем постанови Державної санітарно-епідеміологічної служби
України від 16.07.2007 (а. с. 58) на позивача було накладено штраф за
здійснення торгівлі з порушенням норм і санітарних правил.

Постановою
від 14.07.2007, винесеною державним інспектором з пожежного нагляду Ленінського
району міста Севастополя Міністерства надзвичайних ситуацій України в місті
Севастополі, до позивача були застосовані запобіжні заходи шляхом заборони
експлуатувати електрообладнання електромереж у приміщенні торгового павільйону,
розташованого на території ДОТ "Чайка" з 14.07.2007, зазначено про
введення постанови в дію шляхом відключення джерела електропостачання.

Позивачем
було надано постанову державного інспектора з пожежного нагляду від цього ж
числа, якою застосовані запобіжні заходи
- заборони експлуатації
індивідуальної газобалонної установки шляхом відключення і опечатування
вентилю газового балону (а. с. 71).

Зазначені
матеріали свідчать про порушення позивачем при здійсненні підприємницької
діяльності санітарно-епідеміологічних та пожежних норм, та застосування
уповноваженими органами до нього деяких заходів, направлених на запобігання
здійсненню діяльності без дотримання встановлених законом вимог.

Таким
чином, з наданих матеріалів, на думку судової колегії, не вбачається, що
позивачем на торговому об`єкті -літньому майданчику, розташованому за адресою:
місто Севастополь, урочище Ласпі, ОК "Чайка", не здійснювалась
роздрібна торгівля пивом, соками, водою та тютюновими виробами, і що внаслідок
застосування до нього запобіжних заходів він фактично припинив цю діяльність.

Також,
позивачем факт продажу сигарет на об'єкті, що належить йому, продавцем, з яким
позивач знаходиться у трудових стосунках, не заперечується. Проте, позивач
зазначав на те, що пачка сигарет належала особисто продавцеві, який притягнутий
за такі дії до адміністративної відповідальності.

Згідно
з абзацом  5 частини другої статті 17
Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", до суб`єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові
санкції у вигляді штрафів у випадку роздрібної торгівлі тютюновими виробами без
наявності ліцензії.

Відповідно
до статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів",  контроль за дотриманням
норм даного Закону здійснюють органи, які видають ліцензії.

Згідно
з Постановою Кабінету Міністрів України №940 від 07.08.2001 "Про заходи
щодо посилення державного контролю за виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів та стягнення акцизного збору",
позивач здійснює контроль за виробництвом та обігом спирту, виноматеріалів,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також виконує завдання по запобіганню
незаконного виробництва та обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів на
території України.

Відповідно
до статті 6 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №18-92 "Про
акцизний збір", встановлення максимальних роздрібних цін на підакцизні
товари здійснюється виробниками або імпортерами цих товарів шляхом декларування
таких цін.

Як
визначено статтею 17 Закону №481 у випадку здійснення роздрібної торгівлі
тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на
тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових
виробів, передбачена штрафна санкція у розмірі 1000,00грн., за здійснення
роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії -200 відсотків
вартості отриманої партії товару, але не менше 1700,00грн.

За
таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції
про те, що порушення встановленого порядку реалізації тютюнових виробів в
торговому об`єкті -літньому майданчику, розташованому за адресою: місто
Севастополь, урочище Ласпі, ОК "Чайка", що належить суб`єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1, є підставою для притягнення останнього до
встановленої законом відповідальності незалежно від того, якою конкретно особою
здійснювалась роздрібна торгівля.

Крім
того, аналогічна позиція викладена у листі Вищого арбітражного суду України
"Про деякі питання практики вирішення спорів за участю податкових органів
(за матеріалами судової колегії Вищого арбітражного суду України про перегляду
рішень, ухвал, постанов)" від 11.05.2000 №01-8/206.

Отже,
враховуючи вищенаведене, колегія апеляційної інстанції вважає правомірним
висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

При
викладених обставинах судова колегія Севастопольського апеляційного
господарського суду вважає, що постанову господарського суду міста Севастополя
від 29 січня 2008 року у справі № 20-4/414 було прийнято з додержанням норм
матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а постанова господарського суду міста
Севастополя від 29 січня 2008 року у справі № 20-4/414 підлягає залишенню без
змін.

Керуючись статтями 195,
198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Постанову
господарського суду міста Севастополя від 29 січня 2008 року у справі №
20-4/414 залишити без змін.

2.Апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

3.Ухвалу
може бути оскаржено до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
О.А. Щепанська

Судді
К.В. Волков

І.В. Черткова