КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2008                                                                                           № 47/30

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:

За участю представників:

від позивача -Нижний С.В.- представник за довіреністю,

Лоб І. В.- представник за довіреністю,

від відповідача -Руденко В.М.- представник за довіреністю,

від третьої особи -Неведомський В.О.- представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Закритого акціонерного товариства "Завод будівельних виробів-1" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фомальгаут"

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.02.2008

у справі № 47/30

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Фомальгаут"

до                                                   Закритого акціонерного товариства "Завод будівельних виробів-1"

третя особа           Товариство з обмеженою відповідальністю "Київінвестсервіс"

про                                                  визнання угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001 р. неукладеною та припиненою,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2008 р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Фомальгаут” заявлено позов про визнання угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001 року, укладену між ТОВ “Фомальгаут” та ЗАТ “ЗБВ-1”, ТОВ “Київінвестсервіс”, неукладеною.

В лютому 2008 р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Фомальгаут” поданою заявою збільшив позовні вимоги та додатково просив припинити угоду з відкладальною умовою від 14.12.2001р., укладену між ТОВ “Фомальгаут” та ЗАТ “ЗБВ-1”, ТОВ “Київінвестсервіс”.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.02.2008 р. провадження у справі в частині позовних вимог про визнання угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001 року неукладеною припинено на підставі п. 1 статті 80 ГПК України; у задоволенні позовних вимог в частині визнання угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001 року припиненою - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фомальгаут» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 26.02.2008р. скасувати частково в частині відмови у визнанні угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001р. припиненою та прийняти нове рішення, яким припинити зазначену угоду, посилаючись на порушення господарським судом норм процесуального та матеріального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Фомальгаут» посилається на те, що угода з відкладальною умовою від 14.12.2001р. повинна була містити усі істотні умови, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду. Однак, в угоді не зазначено адреси об'єкту договору купівлі-продажу, а також інших icтотних умов, згідно яких можливо визначити місце знаходження та місце розташування зазначених в спірній угоді 855,8 кв.м. нежилої будівлі - корпусу під літерою Б (не зазначено поверх, або місце розташування тощо). Тому, на думку апелянта, вказана угода з відкладальною умовою є неукладеною.

Крім того, апелянт зазначає, що оскільки п.7 ч. 2 ст.16 ЦК України визначає, що способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення, а також у зв'язку з тим, що вказана угода з відкладальномо умовою є неукладеною, суд незаконно відмовив у задоволенні позовних вимог в частині визнання угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001 року припиненою.

Не погоджуючись з рішенням суду, Закрите акціонерне товариство “ Завод будівельних виробів-1” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить змінити мотивувальну частину рішення від 26.02.2008р. відносно встановлення юридичного факту про визнання угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001р. неукладеною та припиненою; резолютивну частину рішення суду - залишити без змін.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги Закрите акціонерне товариство “Завод будівельних виробів-1” просить змінити мотивувальну частину оскаржуваного рішення відносно встановлення юридичного факту про визнання угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001 року неукладеною, та припиненою, а резолютивну частину рішення залишити без змін, враховуючи те, що суд першої інстанції не звернув уваги на додаток №1 до угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001 року, на переписку, яка велась між сторонами, в яких зазначено, які приміщення підлягають передачі та їх адреса. Жоден із фактів, встановлених судом не відповідають дійсним обставинам справи. Тому визнання оспорюваної відповідачем угоди неукладеною є за даних обставин неможливим. Свої зобов’язання за всіма підписаними угодами ЗАТ «Завод будівельних виробів - 1» виконало належним чином та в повному обсязі, тоді як ТОВ «Фомальгаут» свої зобов’язання щодо передачі у власність ЗАТ «Завод будівельних виробів - 1» по договору купівлі-продажу частини, а саме 855,8 кв.м. нежилої будівлі побутового корпусу під літерою «Б» не пізніше 31 грудня 2004 року не виконало.

Сторонами та третьою особою не надано відзив на апеляційні скарги.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, колегія встановила наступне.

14.12.2001р. між позивачем ТОВ “Фомальгаут” та відповідачем ЗАТ “Завод будівельних виробів-1” , який діяв за погодженням акціонера ТОВ “Київінвестсервіс”, було укладено Угоду з відкладальною умовою, згідно з п.1.1 якої позивач зобов”ячався передати у власність відповідачу по договору купівлі-продажу частину, а саме: 855,8 кв.м. нежилої будівлі-корпусу під літерою Б, що складає 9/100 частин від виробничих та адміністративних споруд не пізніше 31.12.2004р. за кошти, які відповідач зобов”ячався перерахувати на розрахунковий рахунок позивача в сумі 31000 грн. згідно умов договору купівлі-продажу за настанням передбачених умов:

- ЗАТ “Завод будівельних виробів-1”та ТОВ “Київінвестсервіс”, як основний акціонер ЗАТ “Завод будівельних виробів-1”, підписавши цей договір одобрюють, схвалюють укладений між сторонами договір купівлі-продажу нежилої будівлі № 3450 від 01.08.2000, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 07.08.2000 в реєстровій книзі за реєстровим №9-з;

- ЗАТ “Завод будівельних виробів-1”та ТОВ “Київінвестсервіс”не заперечує, про те, що ТОВ “Фомальгаут”до часу передачі у власність частини нежилої будівлі-корпусу проведе реконструкцію нежилої будівлі-корпусу під літерою “Б”, а саме добудує третій поверх;

- ТОВ “Фомальгаут”по договору купівлі-продажу нежилої будівлі № 3450 від 01.08.2000 перераховує, а ЗАТ “Завод будівельних виробів-1”приймає на свій розрахунковий рахунок кошти у розмірі 100.227 грн. та передає у місячний строк з моменту укладення цієї угоди нежилу будівлю-корпус під літерою “Б”на баланс ТОВ “Фомальгаут”.

Встановлено, що оспорювану Угоду підписано повноважними представниками ТОВ “Фомальгаут”, ЗАТ “Завод будівельних виробів-1”, ТОВ “Київінвестсервіс” та посвідчено печатками зазначених юридичних осіб.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Враховуючи те, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі оспорюваної Угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001, тобто в період дії Цивільного кодексу УРСР ( в редакції 1963 року), тому при вирішенні спору у даній справі підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу УРСР в частині оцінки підстав укладення оспорюваної Угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001. Щодо оцінки відповідних наслідків Угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001 слід застосовувати норми Цивільного кодексу України ( в редакції 2003 року) та Господарського кодексу України .

Згідно зі ст.153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Дана стаття кореспондується зі ст.639 ЦК України, відповідно до якої договір вважається укладеним, коли йому надано тієї форми, про яку домовились сторони, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За приписами ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Колегією суддів встановлено, що між ТОВ «Фомальгаут» та ЗАТ «Завод будівельних виробів-1», ТОВ «Київінвестсервіс» при укладенні угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001 року було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов, в тому числі і умов щодо адреси розташування 855,8 кв.м. нежилої будівлі-корпусу (додаток № 1) під літерою «Б», що складає 9/100 частин від виробничих та адміністративних споруд не пізніше 31.12.2004р – м. Київ, вулиця Пшенична 2.

Вказане підтверджується наступним:

1) додатком № 1 до угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001, де було передбачено, які саме приміщення підлягають передачі у власність ЗАТ «ЗБВ-1» по договору купівлі-продажу, що має бути укладений не пізніше 31.12.2004, а саме: приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Пшенична, 2 під літерою «Б»:

1-й поверх: приміщення 1: частина приміщення 1 пл. - 68,2 кв.м (загальна пл. 90,9 кв.м.), приміщення 3 пл. -14,4 кв.м, приміщення 4 пл. - 44,5 кв.м, приміщення 5 пл. - 14,4 кв.м, приміщення 6 пл. - 14,4 кв.м., приміщення 7 пл. - 14,4 кв.м., приміщення 8 пл. - 14,5 кв.м, приміщення 17 пл. - 14,5 кв.м., приміщення 18 пл. - 14.6          кв.м., приміщення 19 пл. -14,4 кв.м, приміщення 20 пл. -14,6 кв.м, приміщення 21 пл. - 14,5 кв.м, приміщення 22 пл. - 14,5 кв.м., приміщення 23 пл. - 14,5 кв.м., приміщення 24 пл. - 14,2 кв.м, приміщення 25 пл. - 10,0 кв.м, приміщення 26 пл. - 3,8 кв.м, приміщення 27 пл. - 6,1 кв.м., приміщення 28 пл. - 7,7 кв.м., приміщення 29 пл. - 7,6 кв.м., приміщення 30 пл. - 6,0 кв.м, приміщення I пл. - 4,5 кв.м., приміщення II пл. -19,0 кв.м. Всього по 1-му поверху загальна пл. 365,3 кв.м.;

2-й поверх: приміщення 4: приміщення 1 пл. - 65,8 кв.м., приміщення 2 пл. - 29.7 кв.м, приміщення 3 пл. - 29,6 кв.м, приміщення 4 пл. - 14,5 кв.м, приміщення 5пл. -29,6 кв.м, приміщення 6 пл. - 14,8 кв.м, приміщення 7 пл. - 14,3 кв.м, приміщення 8 пл. - 7,0 кв.м., приміщення 9 пл. -1,2 кв.м., приміщення 10 пл. - 1,2 кв.м, приміщення 11 пл. -1,2 кв.м, приміщення 12 пл. -1,2 кв.м, приміщення 13 пл. -1,2 кв.м, приміщення 14 пл. -14,5 кв.м, приміщення 15 пл. - 26,8 кв.м, приміщення 16 пл. - кв.м, приміщення 17 пл. - 14,5 кв.м, приміщення 18 пл. - 14,5 кв.м, приміщення 19 пл. - 14,5 кв.м, приміщення 20 пл. - 14,5 кв.м, приміщення 21 пл. - 14,5 кв.м, приміщення 22 пл. -14,5 кв.м, приміщення 23 пл. -14,4 кв.м, приміщення 24 пл. 14,- кв.м, приміщення 25 пл. - 14,5 кв.м, приміщення 26 пл. - 4,0 кв.м, приміщення 27 пл. -11,9 кв.м, приміщення 28 пл. - 4,0 кв.м, приміщення 29 пл. - 7,6 кв.м, приміщення 30 пл. - 2,1 кв.м, приміщення 31 пл. - 5,0 кв.м, приміщення 32 пл. -

5,8 кв.м, приміщення 33 пл. - 8,7 кв.м, приміщення 34 пл. - 5,1 кв.м, приміщення 35 пл. - 2,2 кв.м. Всього по приміщенням 4 загальна пл. 454,0 кв.м приміщення I пл. - 19,7 кв.м, приміщення II пл. -16,8 кв.м. Всього по II-му поверху загальна пл. - 490,5 кв.м.

Загальна площа відчужуваних приміщень - 855,8 кв.м.;

2) короткою технічною характеристикою з переліком приміщень, що підлягають

передачі у власність ЗАТ «ЗБВ-1»;

3) наступною перепискою між сторонами, яка велася з приводу оспорюваної угоди.

ЗАТ «Завод будівельних виробів - 1» неодноразово письмово зверталось до ТОВ «Фомальгаут» з вимогою виконати належним чином взяті на себе зобов’язання згідно укладених угод (листи: вих. № А-245 від 10.12.2004 року; вих. № В 360 від 28.11.2005 року; вих. № 2/383 від 16.12.2005 року; вих. № 02/74 від 16.04.2007 року; вих. № А/414 від 14.11.2007 року) .

ЗАТ «ЗБВ-1» листом № А-245 від 10.12.2004 року, який адресований директору ТОВ «Фомальгаут» зазначало, що 31.12.2004 закінчується термін дії трьохсторонньої угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001 щодо передачі у відповідності до п. 1.1 угоди у власність ЗАТ «ЗБВ-1» ТОВ «Фомальгаут» перших двох поверхів побутового корпусу літера Б, загальною площею 855,8 кв.м, що знаходиться за адресою вул. Пшенична, 2 в м. Києві.

Зважаючи на це, ЗАТ «ЗБВ-1» просило в тижневий термін надати ТОВ «Фомальгаут» пропозиції щодо подальших взаємовідносин з цього питання, а також вказати в письмовому вигляді точний термін передачі у власність приміщень побутового корпусу літера «Б», за адресою вул. Пшенична, 2.

У відповідь на вказаний лист ЗАТ «ЗБВ-1» ТОВ «Фомальгаут» листом № 668 від 24.12.2004 року зазначило, що з причин, які не було можливості спрогнозувати, реконструкція побутового комплексу не закінчена, тому відповідно не одержані необхідні дозвільні документи від державних організацій, які б надали можливість ввести приміщення в експлуатацію та отримати в БТІ документи на право власності; як тільки закінчиться реконструкція та будуть одержані відповідні дозвільні документи ТОВ “Фомальгаут” зможе виконати свої зобов'язання по договору.

Окрім того, факт існування зобов'язання щодо передачі у власність ЗАТ «ЗБВ-1» спірних приміщень та знаходження їх за адресою: м. Київ, вул. Пшенична, 2, літера «Б» підтверджується й іншими листами, що направлялися ТОВ «Фомальгаут» на адресу ЗАТ «ЗБВ-1» (листи: вих. № 668 від 24.12.2004 року; вих. № 16 від 03.02.2006; вих. №57 від 11.06.2007).

Також, угода з відкладальною умовою від 14.12.2001 р. містить посилання й на Договір купівлі-продажу №3450 від 01.08.2000, у якому також йдеться конкретизація виробничих та адміністративних споруд, частина яких (855,8 кв.м, 9/100 частин) передається за угодою з відкладальною умовою від 14.12.2001 року. У вказаному Договорі міститься адреса зазначених виробничих та адміністративних споруд, а саме: м. Київ, вул. Пшенична, 2.

Таким чином, викладені обставини свідчать про те, що сторонами при укладанні угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001 року було досягнуто згоди щодо її істотних умов, в тому числі і щодо її предмету.

Окрім того, з наданої для дослідження апеляційній інстанції Постанови Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2008р. по справі за №34/634 за позовом ТОВ «Фомальгаут» до ЗАТ «Завод будівельних виробів - 1», ТОВ «Київінвестсервіс» про визнання угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001 року недійсною, яка набрала законної сили, вбачається, що судом встановлено факт досягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов необхідних для договорів такого виду.

Відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що є помилковим висновок суду

Натомість, колегія суддів зважає на те, що ч.1 ст.6 ЦК УРСР передбачено, що захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку, зокрема, судом шляхом: визнання цих прав; відновлення становища, яке існувало до порушення права, і припинення дій, які порушують право; присудження до виконання обов'язку в натурі; компенсації моральної шкоди; припинення або зміни правовідношення; стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках, передбачених законом або договором, - неустойки (штрафу, пені), а також іншими засобами, передбаченими законом.

Частина 2 ст. 16 ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачений такий спосіб захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання, як визнання наявності або відсутності прав.

За приписами ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, зокрема, у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про припинення провадження у справі в частині визнання Угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001 неукладеною з тих підстав, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Щодо позовних вимог про припинення Угоди від 14.12.2001 між позивачем та відповідачем, колегією суддів встановлено наступне.

Зазначена вимога позивача мотивована тим, що способом захисту цивільних прав та інтересів є припинення правовідношення.

Норми Цивільного кодексу УРСР, зокрема, ст.ст.216-223, які кореспондуються зі ст.ст. 599-600 ЦК України, передбачають підстави припинення зобов”язань, а саме: виконанням (ст. 216 ЦК УРСР), зарахуванням (ст. 217 ЦК УРСР), збігом боржника і кредитора в одній особі (ст. 219 ЦК УРСР), за угодою сторін (ст. 220 ЦК УРСР), неможливістю виконання (ст. 222 ЦК УРСР), ліквідація юридичної особи (ст. 223 ЦК УРСР).

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем не наведено підстав, з яких дане правовідношення має бути припиненим, а також не надано належних та допустимих доказів про припинення зобов”язання з підстав, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання Угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001р. припиненою, однак з урахуванням мотивів, зазначених вище апеляційною інстанцією.

Щодо заяви відповідача про застосування до вимог позивача строку позовної давності колегія суддів зазначає наступне.

Позовна давність- це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подачі позовної заяви до суду.

Тобто, позовна давність застосовується в разі порушення суб”єктивного цивільного права.

Колегією суддів встановлено та зазначалось вище, що відсутні підстави для задоволення позову, а, отже, цивільне право позивача не порушено. Тому не існує порушеного цивільного права позивача, щодо якого слід застосовувати позовну давність та досліджувати можливість поновлення її строку.

Доводи апеляційної скарги ТОВ “Фомальгаут” не спростовують висновки суду першої інстанції з огляду на вищевикладене.

Доводи апеляційної скарги ЗАТ “ Завод будівельних виробів-1” є обгрунтованими, враховуючи вищевстановлені обставини.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ЗАТ “ Завод будівельних виробів-1” підлягає задоволенню, рішення Господарського суду м.Києва від 26.02.2008р. в його мотивувальній частині щодо неукладеності угоди з відкладальною умовою від 14.12.2001р. та її припинення підлягає зміні з мотивів, викладених вище, в резолютивній частині рішення слід залишити без змін; апеляційну скаргу ТОВ “ Фомальгаут ” залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сплачене ним державне мито за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Фомальгаут” на рішення Господарського суду м. Києва від 26.02.2008 року залишити без задоволення.

2.          Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Завод будівельних виробів-1” на рішення Господарського суду м.Києва від 26.02.2008р. задовольнити.

3.          Рішення Господарського суду м. Києва від 26.02.2008 року у справі № 47/30 залишити без змін з урахуванням мотивів, викладених у даній Постанові.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фомальгаут” (03680, м.Київ, вул.. Пшенична, буд.. 2а, п/р 0319 в Жовтневому від. ПІБ м.Києва, МФО 322067, код 21578654) на користь Закритого акціонерного товариства “Завод будівельних виробів-1” (03680, м.Київ, вул.. Пшенична, буд.. 2, п/р 0083 в ВАТ КБ „Хрещатик” м. Києва, МФО 300670, код 21517799) витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги у сумі 42 грн. 50 коп.

5. Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ.

6. Матеріали справи № 47/30 направити до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді