ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 32/4

01.02.08

За позовом

Військової частини А2622

до

Військового суду Київського гарнізону

Про

стягнення 25 530,31грн.

Суддя Хрипун О.О.

Представники

Від позивача Богданова І.Д.- юрисконсульт., Мельник С.М.-нач.фін.-економіч.служби.

Від відповідача Качан Т.І.- предст.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військова частина А 2622 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Військового суду Київського гарнізону про стягнення 25 530,31 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, як правонаступник військової частини А 4509, прийняв на бухгалтерський облік залишки кредиторсько-дебіторської заборгованості, в тому числі 25 530,31 грн. за відпущені паливно-мастильні матеріали Військовому суду Чернігівського гарнізону. Незважаючи на неодноразові звернення позивача, в тому числі до відповідача, як правонаступника Військового суду Чернігівського гарнізону, заборгованість не погашена.

Відповідач проти позову заперечує, та зазначає, що до 20.02.2004 Військовий місцевий суд Чернігівського гарнізону знаходився на фінансовому забезпеченні в/ч А1457. На момент передачі Військового місцевого суду Чернігівського гарнізону з в/ч А1457 на власний баланс кредитно-дебіторської заборгованості по паливно-мастильним матеріалам не було, Військовий суд Київського гарнізону заборгованість по паливно-мастильним матеріалам у розмірі 25 530,31 від Військового суду Чернігівського гарнізону не приймав.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Директивами Міністерства оборони України від 02.12.2002 №115/1/011, Командувача військами Північного оперативного командування від 12.12.2002 №16/1/0161, рішення командувача військами Північного оперативного командування від 13.01.2004 №16/1/02 та Наказу Командувача військами ордена Червоного прапора Північного оперативного командування від 20.01.2004 №26 «Про призначення ліквідаційної комісії по розформуванню військової частини А4509»військова частина А4509 розформована. Правонаступником військової частини А4509 призначена військова частина А2622.

Актом прийому –передачі кредиторської та дебіторської заборгованості військової частини А4509 станом на 25.02.2004 військова частина А4509 здала, а військова частина А2622 прийняла на бухгалтерський облік залишки кредиторської-дебіторської заборгованості, в тому числі заборгованість за отриманні паливно-мастильні матеріали Військовим судом Чернігівського гарнізону в розмірі 25 530,31 грн.

Між військовою частиною А2622 та Військовим судом Чернігівського гарнізону складений акт взаємних розрахунків, згідно з яким станом на 01.01.2005 заборгованість останнього складала 25 530,31 грн.

Як вбачається з пояснювальної записки Голови Військового місцевого суду Чернігівського гарнізону Військовий місцевий суд Чернігівського гарнізону до 20 лютого 2004 року знаходився на грошовому забезпеченні військової частини А1457 і тільки після вказаної дати відокремлений від в/ч А1457 та переведений на власний баланс. Свою діяльність, як юридичної особи, військовий суд розпочав з 2004 року. Бухгалтерський облік у суді здійснюється за меморіальною - ордерною формою обліку. Усі меморіальні ордери реєструються в реєстрах синтетичного бухгалтерського обліку –книзі «Журнал –головна». Кредиторська заборгованість станом на 01.01.2005 відсутня.

Заборгованість по оплаті паливно-мастильних матеріалів у розмірі 25 530,31 грн. Військовим місцевим судом Чернігівського гарнізону у Звіті про заборгованість бюджетних установ за 2004 рік не відображена.

Статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (п. 1 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Згідно з ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця (ч. 3 ст. 9 Закону).

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені (ч. 5 ст. 9 Закону).

Первинні документи, які б підтверджували здійснення господарських операцій з передачі Військовому місцевому суду Чернігівського гарнізону мастильно паливних матеріалів на суму 25 530,31 грн. позивачем не надано.

Натомість представники позивача у судовому засіданні пояснили, що надати первинні документи на підтвердження заборгованості Військового місцевого суду Чернігівського гарнізону неможливо через знищення цих документів у зв’язку із закінченням строку їх зберігання, на підтвердження чого у судовому засіданні надавались відповідні акти знищення документів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Первинних документів на підтвердження обставин та фактів отримання Військовим місцевим судом Чернігівського гарнізону паливно-мастильних матеріалів позивач суду не надав.

Крім того, судом враховані наступні обставини.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється у три роки (ст. 257 ЦК України).

Отже позивач, в силу положень ст.ст. 256, 257 ЦК України повинен був звернутися з позовом до суду про стягнення заборгованості в межах встановлених строків.

В обґрунтування свої позиції про існування у відповідача кредиторської заборгованості в розмірі 25 530,31 грн. за паливно-мастильні матеріали, отримані Військовим місцевим судом Чернігівського гарнізону, позивач посилається на акт прийому –передачі кредиторської та дебіторської заборгованості військовою частиною А4509 військовій частині А4509, який складений за станом на 25.02.2004.

Якщо навіть враховувати, що позивач дізнався про існування зазначеної кредиторської заборгованості 25.02.2004, то в межах строків позовної давності він мав звернутися до суду до 25.02.2007.

До Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення кредиторської заборгованості в розмірі 25 530,31 грн. за паливно-мастильні матеріали, отримані Військовим місцевим судом Чернігівського гарнізону, позивач звернувся лише у листопаді 2007 року, тобто з пропуском визначеного законодавством строку позовної давності.

При цьому суд також враховує, що заборгованість за отримані мастильно-паливні матеріали Військовим судом Чернігівського гарнізону у розмірі 25 530,31 грн. станом на 25.02.2004 (дата складання акту прийому –передачі кредиторської та дебіторської заборгованості між військовою частиною А 4509 та військовою частиною А4509) вже існувала. Оскільки первинні документи про відпуск паливно-мастильних матеріалів Військовому місцевому суду Чернігівського гарнізону на суму 25 530,31 грн. позивачем не надані і через знищення цих документів внаслідок закінчення строків зберігання надання їх до суду є неможливим, встановити строк виникнення такої заборгованості не виявляється можливим.

Зазначені вище обставини в сукупності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя О.О.Хрипун

Дата підписання рішення:11 .03.2008