ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2008 р.

Справа № 6/60/66-92.

Господарський суд Волинської області у складі колегії : головуючої судді, заступника голови господарського суду Пахолюк В.А. , суддів: Бондарєва С.В., Дем'як В.М., розглянувши справу

за позовом Заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Волинської обласної ради,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Шацької районної ради, смт. Шацьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Феміда-Інтер", м. Луцьк;

Шацької районної державної адміністрації, смт. Шацьк

про визнання договору оренди недійсним

за участю представників сторін:

Від позивача Осіпов А.О. - за договором від 18.03.2008р., Бондарук Ю.А. - за договором від 18.03.2008р.

Від відповідача1: Назаревич В.М. - дов. № 1405 від 14.05.2008р.

Від відповідача 2: не прибув

Від третьої особи : Бондарук Ю.А.- дов. у справі

В засіданні суду взяв участь прокурор відділу Волинської обласної прокуратури Рибак А.І.

Суть спору:

Заступник прокурора Волинської області звернувся із позовом в інтересах держави в особі Волинської обласної ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Шацької районної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Феміда-Інтер" та Шацької районної державної адміністрації про визнання недійсним договору оренди Шацької рятувальної станції, що укладений 11.02.2002р. між Шацькою районною державною адміністрацією та ТзОВ фірма "Феміда-Інтер", оскільки останній суперечить закону та укладений не уповноваженою особою.

В підтвердження позовних вимог посилається на рішення Волинської обласної ради від 04.12.2001 року № 20/9 та рішення Шацької районної ради від 28.09.2001 року № 15/6-7 відповідно до яких Шацьку рятувальну станцію із спільної власності громад сіл, селищ та міст області передано у спільну власність територіальної громади Шацького району, а отже дане майно на момент укладення договору оренди перебувало в управлінні Шацької районної ради.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі передачі його у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, надано органам місцевого самоврядування .

23.03.2001 року Шацькою районною радою відповідно до ст. 119 Конституції України прийнято рішення № 13/6 про внесення доповнень до рішення № 5/4 від 26.03.1999р. "Про делегування окремих повноважень райдержадністрації", а саме: делеговано райдержадміністрацію здійснювати підготовку і оперативне вирішення з наступним внесенням на розгляд для затвердження районною радою питання про оренду об'єктів комунальної власності, що забезпечують спільні потреби територіальних громад.

За таких обставин прокурор вважає, що рішення щодо передачі приміщення рятувальної станції в оренду ТзОВ "Феміда - Інтер" та укладення договору оренди мало прийматись виключно Шацькою районною радою, а не одноособово головою Шацької районної державної адміністрації. Шацька районна державна адміністрація на момент укладення договору оренди не була тим органом, який уповноважений Шацькою районною радою, на управління майном рятувальної станції та на укладення договору оренди з ТзОВ "Феміда - Інтер" як орендодавець.

Крім того, прокурор зазначає, що договір оренди не містить всіх істотних умов, визначених ст. 10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", а саме: орендної плати з врахуванням її індексації, страхування орендарем предмету оренди. За таких обставин Договір оренди від 11.02.2002р. є таким, що суперечить вимогам закону.

В судове засідання представник позивача подав доповнення до позовної заяви, що не суперечить ст.22 Господарського процесуального кодексу України в частині правових підстав для задоволення позову та просить визнати недійсним спірний договір оренди на підставі ст.48,153 Цивільного кодексу УРСР,ст.ст.203.215 Цивільного кодексу України. ст.ст.19,143 Конституції України, ст.ст.5.10,12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст.43,60 Закону України "Про місцеве самоврядування".

Крім того , в обгрунтування правових підстав , що дають право на пред'явлення позову до матеріалів справи представник позивача додав копію рішення Волинської обласної ради від 14.03.2008р. № 18/19 "Про прийняття у спільну власність територіальних громад сіл,селищ, міст області Шацької рятувальної станції".

Відповідач- ТзОВ "Феміда- Інтер" у письмових поясненнях по суті заявлених позовних вимог за № 218 від 19.05.2008р. позов не визнає, посилаючись на те, що правомірно утримує на окремому балансі майно та приміщення Шацької рятувальної станції.В підтвердження заперечень подав суду розпорядження голови Шацької РДА № 364 від 18.12.2001р. "Про утворення комісії по передачі майна Шацької рятувальної станції" та акт приймання-передачі Шацької рятувальної станції від 05.06.2002р.

Клопотання відповідача № 193-05/08 від 05.05.2008р. про застосування до даного предмету спору строку позовної давності відповідно до ст.267 Цивільного кодексу України судом відхилено, з посиланням на таке.

Згідно частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що закон не покладає обов'язку на позивача знати про укладення договору оренди щодо його майна між іншими суб'єктами та те, що у встановленому порядку дозволу на його укладення позивач не надавав, суд вважає строк позовної давності для захисту порушеного права у суді шляхом визнання угоди, що суперечить закону недійсною не пропущеним.

Водночас, згідно роз'ясненням Вищого арбітражного суду України № 02-5/111 від 12.03.1999р. "Про деякі питання практики вирішення сторів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" з послідуючими змінами та доповненнями ( п.3.3) недійсні угоди, як правило не породжують для сторін прав та обов'язків, тому до вимог про визнання недійсними таких угод строки позовної давності не застосовуються.

Клопотання відповідача - ТзОВ "Феміда-Інтер" за № 219-05/08 від 19.05.2008р. про витребування оригіналу акта приймання-предачі Шацької рятувальної станції від 05.06.2002р. у Шацької районної державної адміністрації та Світязької сільської ради судом відхилено . При цьому суд виходив із того, що подана відповідачем копія цього акту не викликає сумнівів у відповідності оригіналу.

Третя особа, яка не зявляє самостійних вимог на стороні позивача - Шацька районна рада в судове засідання на виконання вимог ухвали суду подала письмове поясненя по суті позовних вимог у якому повідомляє, що не розглядала на пленарних засіданнях питання про затвердження спірного договору оренди Шацької рятувальної станції. Вважає, що спірний договір є недійсним, не відповідає вимогам закону, оскільки підставою для виникнення орендних правовідносин стало не рішення сесії Шацької районної ради, а одноособове рішення голови Шацької районної державної адміністрації, який є неуповноваженю особою для укладення такого виду договорів.

Крім того, зазначає, що про існування такого договору Шацькій районній раді стало відомо після залучення її відповідачем у справі № 7/153-75 за позовом ТзОВ "Феміда-Інтер" про визнання права власності на орендоване приміщення згідно ухвали господарського суду Волинської області від 26.11.2007р.

В судовому засіданні представник позов підтримав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, прокурора, господарський суд дійшов висновку про те, що строк позовної давності про визнання договору оренди від 11.02.2002 року недійсним не пропущено, що підтверджено матеріалами справи, поясненнями представників сторін та приступив до розгляду справи по суті, при цьому судом встановлено:

11 лютого 2002 року Шацька райдержаміністрація та Товариство з обмеженою відповідальністю "Феміда-Інтер" уклали договір оренди Шацької рятувальної станції.

За умовами даного договору ( п.1.1) Шацька РДА передала в строкове користування рятувальну станцію районної комунальної власності, склад і вартість якої визначена відповідно до балансу підприємства, складеного станом на 01.02.2002року, вартість якої становить 194 595,29 грн., у тому числі : основні фонди за залишковою вартістю 88631 грн.

Факт передачі приміщення та майна ТзОВ "Феміда-Інтер" підтверджується актом приймання-передачі , затвердженим головою РДА 05.06.2002р.

Сторони за договором погодили про те, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої на сесії районної ради і становить вартість функціонування рятувальної станції відповідно до положення про Шацьку рятувальну станцію Волинської області.

Строк дії договору сторони встановили до 11.02.2012р. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договру після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір підлягає продовженню .

Даючи правову оцінку укладеному договору оренди, колегія суддів господарського суду дійшла висновку про те, що дана угода є недійсною, оскільки не відповідає вимогам закону. При цьому судом враховано таке.

Згідно роз'ясненням Вищого арбітражного суду України № 02-5/111 від 12.03.1999р. "Про деякі питання практики вирішення сторів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" з послідуючими змінами та доповненнями, вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме : відповідність змісту угод вимогам закону;додержання встановленої форми угоди; правозданість сторні за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору . При цьому відповідність чи невідповідність угоди вимогам законодавства має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке дійло на момент укладення спірної угоди.

Відповідно до ст.48 Цивільного кодексу УРСР, який був чинним на момент укладення спірного договору, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. Водночас, правило, встановлене цією нормою, повинно застосовуватись в усіх випадках, коли угода вчинена з порушенням закону і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють спеціальні підстави та наслідки недійсності угод.

Разом з тим, з 1.01.2004р. набрав чинності Цивільний кодекс України, прийнятий Верховною Радою України 16.01.2003р.

Згідно п.4 його Прикінцевих та перехідних положень, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов”язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правило про те, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону (ст.48 ЦК УРСР), закріплено у частині першій ст.215 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р.

У відповідності з ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою ст.203 Цивільного кодексу України є підставою недійсності правочину.

Разом з тим, зі змісту ст. 203 Цивільного кодексу України, правочин є дійсним якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину. До вказаних умов треба віднести : законність змісту правочину; наявність у особи, яка вчиняє правочин необхідного обсягу цивільної дієздатності; вільне волевиявлення учасника правочину та його відповідність внутрішній волі; відповідність форми вчинення правочину вимогам закону.

Письмова угода укладається шляхом складання документа, що визначає її зміст, і підписується безпосередньо особою, від імені якої вона укладена, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих зокрема, а законі, довіреності, установчих документах. Підписання особою ( органом юридичної особи) угоди без відповідних повноважень, а також з порушенням наданих їй повноважень може згідно зі статтею 48 ЦК УРСР бути підставою для визнання укладеної угоди недійсною як такої, що не відповідає вимогам закону ( п.9 Роз'яснень ВАСУ № 02-5/111 від 12.03.1999р.).

Судом встановлено про те, що на момент укладення договору оренди Шацька рятувальна станція знаходилась у спільній власності територіальної громади Щацького району. Дана обставина підтверджується рішенням Волинської обласної ради від 04.12.2001р. № 20/9 та рішенням Щацької районної ради від 28.09.2001р.

Згідно ч.1 ст.143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста управляють майном, що є в комунальній власності безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядуваня.

Ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Місцеві державні адміністрації здійснюють реалізацію повноважень в межах наданих відповідними радами ( п.7 ч.1 ст.119 Конституції України).

Стаття 44 Закону України "Про місцеве самоврдування в Україні" містить виключний перлік повноважень, які можуть делегуватись районною радою місцевій державній адміністрації.

Перелік делегованих повноважень Шацької районної адміністрації затверджений рішенням Шацької районної ради № 5/4 від 26.3.1999р. та доповнений рішенням № 13/6 від 23.03.2001р.

Зазначені рішення прийняті відповідно до ст.119 Конституції України, на момент розгляду справи є чинними.

Як встановлено, на момент підписання оспорюваної угоди до повноважень голови Шацької РДА було віднесено підготовку та оперативне вирішення з наступним винесенням на розгляд для затвердження районною радою питань про відчуження майна. зокрема, продаж, передачу в оренду або під заставу об'єктів комунальної власності, які забезпечують спільні потреби територіальної громади, також придбання таких об'єктів у встановленому законом порядку ( п.18 рішення Шацької районної ради № 13/6 від 23.03.2001р.).

Зазначений пункт рішення відповідає змісту п.9 ст.43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відповідно до якого вирішення питань про продаж, передачу в оренду, концесію або під заставу об'єктів комунальної власності, які забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких об'єктів в установленому законом порядку належить вирішувати районним і обласним радам виключно на їх пленарних засіданнях .

Між тим, дозвіл на укладення спірного договору Шацька районна рада не надавала.Дана обставина підтверджується матеріалами справи та поясненнями представника Шацької районної ради.

Враховуючи викладене, голова Шацької районної державної адміністрації в силу ст.43,44 Закону України "Про місцеве самоврядуваня в Україні" та відповідно до рішень Шацької районної ради № 5/4 від 26.03.1999р. і №13/6 від 23.03.2001р. не був уповноваженою особою на підписання договору оренди майна- Шацької рятувальної станції, яка перебувала в управлінні Шацької районної ради.Посилання в преамбулі до договору оренди на рішення сесії районної ради № 13/6 від 23.03.2001р. як на підставу наданих повноважень голові Шацької райдержадміністрації щодо підписання угоди є безпідставними.

Крім того , зміст оспорюваного правочину суперечить ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" , оскільки у ньому відсутній розмір орендної плати з врахуванням її індексації, умов страхування орендарем предмету оренди.

Правочин є чинним , якщо він не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам громадянського суспільства.

Судом встановлено, що договір оренди Шацької рятувальної станції від 11.02.2002р. що укладений між Шацькою райдержадміністрацією та ТзОВ "Феміда-Інтер" підписаний не уповноваженою особою та не відповідає загальним умовам дійсності правочину, що встановлені ст.203, 215 Цивільного кодексу України.

Посилання відповідача -ТзОВ "Феміда-Інтер" як на підставу своїх заперечень позову на те, що прокурором не правильно визначено орган в інтересах якого пред'явлено позов, оскільки Шацька рятувальна станція не віднесена до майна обласної ради , а відтак не має права на позов не взято до уваги суду з посиланням на таке.

Згідно рішення Волинської обласної ради № 13/19 від 24.03.2008р. "Про прийняття у спільну власність територіальних громад сіл, селищ. міст області Шацької рятувальної станції" , остання із спільної власності територіальної громади шацького району підпорядкована управлінню надзвичайних ситуацій облдержадміністрації на праві оперативного управління.

Водночас, відповідно до ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України заперечувати дійсність правочину надано право сторонам договору або іншій заінтересованій особі.

Згідно п.4 Роз'яснень ВАСУ "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" при визначенні кола осіб , які мають право на пред'явлення позову про визнання угоди недійсною слід керуватися правилами ст.2 ГПК України.Отже, крім контрегентів за договором , прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація чиї права та охоронювані законом інтереси порушує ця угода.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренди Шацької рятуваної станції, що був укладений між Шацькою райдержадміністрацією та ТзОВ "Феміда-Інтер" 11.02.2002р. як такий, що суперечить закону є обґрунтованими , підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають до задоволення.

Оскільки справу до розгляду в суді доведено з вини відповідачів, судові витрати слід повласти на них орівну відповідно до ст.ст.44.49 Господасрького

процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 203, ст. 215 Цивільного кодексу України, п.4 його Прикінцевих та перехідних положень, Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні" , Законом україни "Про оренду державнго та комунального майна", ст.ст. 82 –85 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд , -

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати недійсним договір оренди Шацької рятувальної станції від 11.02.2002р., укладений між шацькою райдержадміністрацією та ТзОВ "Феміда-Інтер".

3.Стягнути з Шацької районної державної адміністрації ( 44000, Волинська область,смт.Шацьк, вул.50-річчя Перемоги,1Б, код 20124342, ВДО Шацького району, р/р 16/0) 42 грн.50 коп. державного мита в доход державного бюджету міста Луцька ( Банк одержувача: УДК у Волинській області, код одержувача: 21741605 ,МФО: 803014,розрахунковий рахунок: 0002 ,код бюджетної класифікації: 22090200).

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Феміда-Інтер"

( 43010,м.Луцьк, вул.Дубнівська,36, п/р 97 в КБ "Західінкомбанк" МФО 303484, ) 42 грн.50 коп. державного мита в доход державного бюджету міста Луцька ( Банк одержувача: УДК у Волинській області, код одержувача: 21741605 ,МФО: 803014,розрахунковий рахунок: 0002, код бюджетної класифікації: 22090200).

4.Стягнути з Шацької районної державної адміністрації ( 44000, Волинська область,смт.Шацьк, вул.50-річчя Перемоги,1Б, код 20124342, ВДО Шацького району, р/р 16/0) 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь УДК у м.Луцьку, р/р 0002 у ГУДКУ у Волинській області, код одержувача 21741605,КЕДК 22050000.

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Феміда-Інтер"

( 43010,м.Луцьк, вул.Дубнівська,36, п/р 97 в КБ "Західінкомбанк" МФО 303484, ) 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь УДК у м.Луцьку, р/р 0002 у ГУДКУ у Волинській області, код одержувача 21741605,КЕДК 22050000.

Головуюча колегії, заступник

голови господарського суду, суддя Пахолюк В.А.

Судді: Бондарєв С.В.

Дем'як В.М.

Дата підписання повного тексту рішення -26.05.2008р.