ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

12.03.2008 Справа № 12/216

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л.,

суддів: Чохи Л.В. (доповідача), Сизько І.А.

при секретарі судового засідання: Врони С.В.

за участю прокурора: Кріпак Н.В., посвідчення № 148 від 19.09.03р., прокурор відділу прокуратури області;

за участю представників:

від позивача: Коломоєць Ю.Ю., представник, довіреність №1311 від 03.03.08;

від відповідача: Мілошенко С.В., представник, довіреність №25/256135 від 22.09.06;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2007р. у справі №12/216

за позовом закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

до державного підприємства науково - виробничого об’єднання "Павлоградський хімічний завод", м. Павлоград

про стягнення 703 008, 73 грн.

ВСТАНОВИВ:

21.11.2002 року закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося в господарський суд Дніпропетровської області до державного підприємства науково - виробничого об’єднання "Павлоградський хімічний завод" з позовом про стягнення 703 008, 73 грн. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 15.08.1994 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" та державним підприємством науково - виробничим об’єднанням "Павлоградський хімічний завод" був заключений договір кредиту №239, згідно якого останній отримав кредит у сумі 5 800 000 000 крб. (58 000 грн.) зі строком повернення 28.12.1995р. Відповідно до додаткової угоди від 23.06.1995р. строк повернення кредиту продовжений до 02.10.2000р. В порушення умов кредитного договору №239 від 15.08.1994р. і додаткових угод від 03.10.1994р. та 23.06.1995р. відповідач у встановлені строки не повернув суму кредиту і не сплатив відсотки за користування кредитом, у зв”язку з чим виникла заборгованість за кредитом у сумі 49 600, 00 грн, заборгованість за відсотками у сумі 603 271, 63 грн, пеня у сумі 50 137, 10 грн, які підлягають стягненню. (а. с. 2 –4 т. 1)

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2002р. позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту у сумі 49 600 грн, заборгованість по відсоткам у сумі 603 271,63 грн, пеню у сумі 50 137,10 грн. та судові витрати. (а. с. 57 т. 1)

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2007р. рішення суду скасовано, в позові відмовлено. Постанова обгрунтована тим, що 26.06.1995р. закритим акціонерним товариством комерційним банком “ПриватБанк” та товариством з обмеженою відповідальністю “Будівельно-промислова компанія “Приват –Інвестор” укладено договір №9 про уступку вимоги та додаткову угоду, відповідно до яких компанії було передано право вимоги боргу з державного підприємства науково - виробничого об’єднання "Павлоградський хімічний завод" за кредитним договором №239. Передавши компанії права кредитора по кредитному договору №239 від 15.08.1994р, банк позбавив себе права вимагати повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. (а. с. 43 –44 т. 2)

У заяві про перегляд за нововиявленими обставинами позивач просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2007р, залишити в силі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2002р. Як на нововиявлену обставину позивач посилається на постанову Вищого господарського суду України від 29.11.2007р. у справі №7-Н30/1, якою було скасовано рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2006р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.07.2007р. про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору №9 і додаткових угод до нього від 26.06.1995р. Позивач вважає, що вищенаведене має істотне значення для даної справи, оскільки скасованими судовими рішеннями було встановлено факт чинності договору №9 про уступку права вимоги закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" товариству з обмеженою відповідальністю “Будівельно-промислова компанія “Приват –Інвестор” щодо боргів за кредитними договорами державного підприємства науково - виробничого об’єднання "Павлоградський хімічний завод". (а. с. 53 –55, 62 –70 т.2)

Дніпропетровським апеляційним господарським судом ухвалою від 27.02.2008р. у справі №12/216 заяву позивача про перегляд за нововиявленими обставинами прийнято до провадження. (а. с. 52 т. 2)

В задовленні клопотання про зупинення провадження по справі судовою колегією відмовлено в зв”язку з відсутністю перешкод в розгляді справи за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представників позивача, відповідача, прокурора, обговоривши доводи заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі статті 112 Господарського процесуального кодексу України судове рішення може бути переглянуто за двох умов: істотність нововиявлених обставин для вирішення спору або розгляду справи про банкрутство і виявлення їх після прийняття судового рішення у справі.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що у встановленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що заява позивача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови господарського суду апеляційної інстанції не стосується суті зазначеної постанови. Постанова Вищого господарського суду України від 29.11.2007р, на яку відповідач посилається у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами, не є нововиявленою обставиною у даній справі відповідно до норм розділу XIII Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що постанова Вищого господарського суду України від 29.11.2007р, якою скасовано рішення господарського суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду про відмову в визнанні угоди недійсною, не може вважатися обставиною, що має істотне значення для даної справи, а також не спростовує оскаржену постанову.

В постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2007р. судова колегія в обґрунтування скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позовних вимог банку послалася на договір №9 про уступку вимоги та додаткову угоду, відповідно до яких право вимоги боргу з державного підприємства науково - виробничого об’єднання "Павлоградський хімічний завод" за кредитним договором №239 передано товариству з обмеженою відповідальністю “Будівельно-промислова компанія “Приват –Інвестор”. Судова колегія виходила з того, що передавши компанії права кредитора по кредитному договору №239 від 15.08.1994р, банк позбавив себе права заявити вимоги про повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2007р, на яку позивач посилається як на нововиявлену обставину, вказаний договір і додаткові угоди до нього недійсними не визнані.

Судова колегія не вбачає підстав для скасування зазначеної постанови, тому підстави для задоволення заяви про її перегляд за нововиявленими обставинами відсутні.

Керуючись статтями 112-114 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про перегляд за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2007р. у справі №12/216 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                                       І.Л. Кузнецова

Судді: Л.В. Чоха

І.А. Сизько