ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2008 р.

№ 2/66

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. –головуючого,

Ковтонюк Л.В.,

Чабана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної

скарги

Приватного підприємства “Домінік Трейд”, м. Чернівці

на

постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.08.2007

у справі

господарського суду Донецької області № 2/66

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Континент”, м.Донецьк

до

Приватного підприємства “Домінік Трейд”,

Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Квінта”, м.Донецьк

про

стягнення 89 956 грн. 60 коп.

за участю представників сторін:

від позивача – Білоусов В.В.;

від відповідачів - не з’явилися:

У С Т А Н О В И В:

Позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Континент” у 2007 році звернувся до господарського суду Донецької області з позовними вимогами про стягнення з відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Квінта” заборгованості у сумі 500 грн.; Приватного підприємства “Домінік Трейд” заборгованості у сумі 80 203 грн. 33 коп., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 7 638 грн. 72 коп., та 3% річних у сумі 1 614 грн. 55 коп., всього –89 956 грн. 60 коп., оскільки Приватне підприємство “Домінік Трейд” не оплатило поставлений товар, а Товариство з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Квінта” є поручителем підприємства за договором поруки від 01.12.2006 у сумі 500 грн.

Позивач 19.03.2007 надав суду доповнення до позовної заяви, відповідно до яких просить припинити провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Квінта” заборгованості в сумі 500 грн.; стягнути з Приватного підприємства “Домінік Трейд” заборгованість за весь час прострочення сплати боргу за договором поставки у сумі 80 203 грн. 33 грн., пеню за весь час прострочення сплати боргу в сумі 7 638 грн. 72 коп., 3% річних за весь час прострочення сплати боргу в сумі 1 614 грн. 55 коп., а також судові витрати.

Позивач 27.03.2007 надав заяву про зміну суми позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з Приватного підприємства “Домінік Трейд” борг у сумі 78 237 грн. 84 коп., пеню у сумі 7 451 грн. 76 коп. та річні у сумі 1 768 грн. 25 коп.

Позивач 11.04.2007 надав заяву, якою просить додатково до останніх змінених вимог стягнути з Приватного підприємства “Домінік Трейд” 500 грн., а у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Квінта” –відмовити, у зв’язку з врегулюванням з останнім спору.

Позивач 23.04.2007 до прийняття рішення надав заяву про зміну суми позовних вимог, та просив стягнути з Приватного підприємства “Домінік Трейд” борг у сумі 78 237 грн. 84 коп., пеню у сумі 6 709 грн. 16 коп., річні у сумі 1 761 грн. 96 коп.

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.04.2007 (суддя Мартюхіна Н.О.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.08.2007 (судді: Шевкова Т.А. –головуючий, Авлєєва І.В., Стойка О.В.), стягнуто з Приватного підприємства “Домінік Трейд” 78 237 грн. 84 коп. основного боргу, 6 709 грн. 16 коп. пені, 1 761 грн. 96 коп. річних, витрати по сплаті держмита у сумі 867 грн. 08 коп. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн., в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім “Квінт” провадження припинено. Судові акти мотивовано тим, що позивачем поставлено товар, який не оплачено, тому вимоги щодо стягнення основного боргу задоволено відповідно до статей 526, 530, 629 Цивільного кодексу України; вимоги щодо стягнення річних задоволено на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України; вимоги про стягнення пені задоволено відповідно до пункту 12.1 договору та статті 629 Цивільного кодексу України; вимоги про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти Приватного підприємства “Домінік Трейд” залишені без задоволення, оскільки позивачем не надано доказів, підтверджуючих утруднення або неможливість виконання рішення господарського суду.

Не погоджуючись з ухваленими судовими актами, Приватне підприємство “Домінік Трейд” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про їх скасування у сумі 87 457 грн. 85 коп. та передачу справи на новий розгляд за належною підсудністю до господарського суду Чернівецької області, покликаючись на те, що вони ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права через неповно з’ясовані обставини справи. Зокрема, суд ухвалив рішення не на користь позивача, а на користь іншої юридичної особи, яка не була стороною процесу і не є суб’єктом господарювання, а отже не має права звертатися до господарського суду; договір поруки є фіктивним і укладений з метою зміни підсудності; судами не досліджено природу договору, оскільки договір поставки та агентський договір передбачають різні умови оплати та по своєї суті мають різний предмет регулювання: поставка –товар, агентський договір –послуги.

Заслухавши представника позивача, та проаналізувавши мотиви, викладені у касаційній скарзі, у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, господарські суди першої та другої інстанцій виходили з того, що 28.12.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Континент” (постачальник) та Приватним підприємством “Домінік Трейд” (дистриб’ютор) укладений дистриб’юторський договір постачання № КТ 28/10-05, згідно якого останній здійснює своєчасну оплату отриманого від постачальника товару, а постачальник передає товар дистриб’ютору, що поставляється в асортименті та кількості, визначеній у письмовому замовленні дистриб’ютора, яке узгоджується з постачальником.

Даний договір по правовій природі є договором поставки, до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, з урахуванням встановлених договором особливостей.

Пунктом 6.2 договору встановлено, що оплата за кожну отриману партію товару здійснюється дистриб’ютором постачальнику в безготівковій формі протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару дистриб’ютором. Дата отримання товару зазначається в накладній.

Згідно пункту 5.1 договору, постачання товару дистриб’ютору здійснюється на умовах DDP, склад дистриб’ютора, згідно до Правил інтерпретації міжнародних торгових термінів “ІНКОТЕРМС” в редакції 2000 року. Дистриб’ютор має право здійснити самовивіз товару зі складу, який зазначив постачальник на умовах EXW відповідно до Правил інтерпретації міжнародних торгових термінів “ІНКОТЕРМС” в редакції 2000 року.

Відповідно до умов пункту 8.2 цього договору, повернення товару здійснюється за згодою сторін у присутності їх уповноважених представників на підставі накладних на повернення товару.

Судами встановлено, що позивачем на виконання умов договору відпущено, а уповноваженими представниками відповідача прийнято товар на суму 125 351 грн. 29 коп., про що свідчать видаткові накладні з печаткою підприємства, товарно-транспортні накладні на доставку вантажу № 451485 від 28.02.2006, № 508793, № 426966 від 16.02.2006, № 508782 від 16.02.2006, № 426897 від № 426957 від 08.02.2006.

При цьому, частина отриманого товару на суму 11 031 грн. 56 коп. повернута позивачу, частина поставленого товару оплачена у сумі 33 700 грн., отриманий товар загальною вартістю 78 237 грн. 84 коп. –не оплачений.

Водночас, Приватним підприємством “Домінік Трейд” проведена маркетингова послуга на суму 2 381 грн. 89 коп., що підтверджується актом № ДТ-0000001 від 10.03.2006, яка була врахована позивачем у зменшення суми основного боргу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих кодексів.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Суди обох інстанцій дійшли правильного висновку про те, що Приватне підприємство “Домінік Трейд” не виконало зобов’язання за умовами договору № КТ 28/10-05 від 28.12.2005 в частині оплати отриманого товару, тому заборгованість у сумі 78 237 грн. 84 коп. обґрунтовано стягнута.

Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов’язанні має право вимагати доказів того, що обов’язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред’явлення такої вимоги.

Між ТОВ “Торговий дім “Континент” (кредитор) та ТОВ “Торговий дім “Квінта” (поручитель) 01.12.2006 укладений договір поруки, згідно якого обов’язок поручителя відповідати перед кредитором за виконання ПП “Домінік Трейд” всіх своїх зобов’язань за договором № КТ 28/10-05 від 28.12.2005 та за документами, підписаними з останнім у сумі 500 грн., у випадку невиконання боржником зобов’язань за документами, сплати суми основного боргу або його частини, сплату штрафних санкцій, відшкодування судових витрат по стягненню боргу та інших збитків кредитора.

Позивач під час розгляду справи відмовився від стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Квінта” 500 грн., у зв’язку із врегулюванням з ним спору, та просив провадження у справі у цій частині припинити, тому суди обох інстанцій, враховуючи вимоги закону та розмір відповідальності поручителя за договором, правильно дійшли висновку щодо припинення провадження у справі № 2/66 на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

ПП “Домінік Трейд” вважає, що спір підлягає розгляду в господарському суді Чернівецької області, проте відповідно до пункту 3 статті 17 ГПК України справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду, тому місцевий господарський суд правомірно розглянув позовну заяву та прийняв рішення у справі.

Крім того, в силу статті 554 Цивільного кодексу України, кредитор, за загальним правилом, вправі на свій вибір пред’являти позов до боржника або до поручителя, до боржника і поручителя одночасно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Тому вказані заперечення ПП “Домінік Трейд” є помилковими.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому, суди обох інстанцій правильно задовольнили вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 1 761 грн. 96 коп.

Пунктом 12.1 договору № КТ 28/10-05 встановлена відповідальність за несплату отриманого товару у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня від суми боргу за кожен день прострочення оплати.

Умови договору, згідно статті 629 ЦК України є обов’язковими для виконання сторонами.

Тому, суди обох інстанцій правильно задовольнили вимоги щодо стягнення пені у сумі 6 709 грн. 16 коп.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна тощо на момент виконання рішення. Інших підстав для застосування заходів забезпечення позову, закон не передбачає.

Суди обох інстанцій також, правильно дійшли висновку щодо залишення без задоволення вимог позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти ПП “Домінік Трейд” у межах розміру позовних вимог, оскільки позивачем не надано суду документів, підтверджуючих утруднення чи неможливості виконання рішення господарського суду, що передбачено приписами статті 66 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи відповідачів не спростовують викладених вище висновків.

При ухваленні рішень, судами правильно встановлені фактичні обставини справи на основі всебічного, повного та безпосереднього дослідження наявних у матеріалах справи доказах. Правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.08.2007 у справі господарського суду Донецької області № 2/66 залишити без змін, а касаційну скаргу Приватного підприємства “Домінік Трейд” –без задоволення.

Головуючий суддя

В.Я. Карабань

Суддя

Л.В. Ковтонюк

Суддя

В.В. Чабан