ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2008 р.

№ 05-6-33/1079

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

за участю представників сторін

позивача

відповідача

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну скаргу

Хазанов А.В. дов. від 08.01. 08 № 070-03/08

Судаков А.А.- директор, паспорт

Управління державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва

на ухвалу

господарського суду міста Києва

від

02.11.2007 року

у справі

№ 05-6-33/1079

за позовом

Управління державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Бриз-1"

про

стягнення штрафу у сумі 297996,66грн.

Управління державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бриз-1" штрафу в сумі 297996,66грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.11.2007 року ( суддя Мудрий С.М.) відмовив у прийнятті позовної заяви на підставі пункту 2 статті 62 Господарського процесуального кодексу України, пославшись на те, що господарський суд міста Києва ухвалою від 13.09.2007 року у справі № 05-6-25/814 відмовив у прийнятті аналогічної позовної заяви Управління державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бриз-1" про стягнення штрафу в сумі 297996,66

Доповідач Гоголь Т.Г.

грн. на підставі пункту 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України з посиланням на те, що Управління державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, як суб’єкт владних повноважень, має звертатись з даним позовом до Окружного адміністративного суду місті Києва в порядку встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Отже відмова у прийнятті позовної заяви унеможливлює повторне звернення до господарського суду з цією ж заявою.

Управління державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України в якій просить скасувати ухвалу про відмову у прийнятті касаційної скарги від 13.09.2007 року у справі № 05-6-25/814 та ухвалу про відмову у прийнятті касаційної скарги від 02.11.2007 року у справі № 05-6-33/1079, ухвалити рішення, яким зобов’язати господарський суд міста Києва прийняти позовну заяву Управління державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва до розгляду по суті. Скаржник посилається на те, що статтею 1 Господарського процесуального кодексу України йому надано право на звернення до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідач не скористався правом на надання відзиву на касаційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 62 Господарського процесуального кодексу України надано перелік підстав для відмови у прийнятті позовної заяви.

Пунктом 2 статті 62 Господарського процесуального кодексу України судді надано право відмовити у прийнятті позовної заяви, якщо у провадженні господарського суду є справа зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав або є рішення суду з такого спору.

Із змісту наведеної норми випливає, що однією з умов для відмови у прийнятті позовної заяви є наявність рішення господарського суду у спорі між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

В даному випадку під рішенням суду слід розуміти не акт, яким спір вирішено по суті, а владний акт в більш широкому аспекті, оскільки судові рішення, які становлять собою категоричне та обов'язкове веління, викладаються у формі рішень, ухвал, постанов. Тобто, ухвала про відмову у прийнятті позовної заяви до розгляду також підпадає під дане визначення судового рішення. Відмова в прийнятті позовної заяви виключає можливість повторного звернення у господарський суд з даного спору.

Відмовляючи у прийнятті позовної заяви, господарський суд послався на те, що господарський суд міста Києва ухвалою від 13.09.2007 року у справі № 05-6-25/814 відмовив у прийнятті аналогічної позовної заяви Управління державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бриз-1" про стягнення штрафу в сумі 297996,66грн., з посиланням на те, що даний спір не підлягає розгляду в господарський судах України. З 01 вересня 2005 року набув чинності Кодекс адміністративного судочинства України, згідно з яким змінена підвідомчість категорії спору, за розглядом якого Управління державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва звернулося до господарського суду міста Києва. Пунктом 1 статті 3 цього Кодексу визначено поняття справи адміністративної юрисдикції як переданого на вирішення адміністративного суду публічно –правового спору, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до пункту 6 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам згідно з Господарським процесуальним кодексом України 1991 року, вирішують відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Окружний адміністративний суду міста Києва почав діяти з 31.01.2007 року (газета "Урядовий кур’єр № 135 від 31.07.2007 року).

В касаційній скарзі зазначено, що Управління державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва звернулося з позовною заявою вдруге, оскільки вперше подана позовна заява була повернута господарським судом міста Києва ухвалою від 13.09.2007 року.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція вважає, що оскаржувана у справі ухвала господарського суду міста Києва від 02.11.2007 року прийнята у відповідності з нормами процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Вимога скаржника про скасування ухвали господарського суду міста Києва від 13.09.2007 року у справі № 05-6-25/814 в даному судовому процесі розглядатися не може.

Керуючись статтями 62, 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтями 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду міста Києва від 02.11.2007року у справі № 05-6-33/1079 залишити без змін, а касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва –без задоволення.

Головуючий суддя Т. Добролюбова

Судді Т.Гоголь

В.Швець