ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 1/16

24.01.08

За позовом          Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія

«Кредо-Класик»

До          Комунального підприємства «Київавтодор»«Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом’янського району м. Києва»

Про          стягнення 24 744,34 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача                    Глухов О. В. –представник за довіреністю № б/н від 12.04.2007

від відповідача           не з’явились

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги до Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Кредо-Класик»до Комунального підприємства «Київавтодор»«Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом’янського району м. Києва» про стягнення в порядку регресу шкоди в сумі 24 744,34 грн., яку позивачем як страховою організацією було виплачено за пошкодження автомобілю МЗС України внаслідок ДПТ, що сталася з вини, в тому числі, і працівника відповідача.

Ухвалою суду від 07.12.2007 було порушено провадження у справі № 1/16 та призначений розгляд справи на 17.01.2008.

Представник позивача, в судовому засіданні, надав усні пояснення в яких позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнає, оскільки у останнього відсутні документи які необхідні для встановлення обставин про які зазначає позивач у позові та просить відкласти розгляд справи для ознайомлення з матеріалами справи.

В засіданні суду оголошувалась перерва до 24.01.2008.

Відповідно до частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, подавати докази та брати участь в їх дослідженні.

Але, 24.01.2008 відповідач в засідання суду не з’явився, письмовий відзив на позовну заяву не надав та не виконав вимог суду, викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 07.12.2007.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами, в тому числі, на участь представника у судовому засіданні.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відсутності відповідача відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

30.05.2005 року позивач та МЗС України уклали договір добровільного страхування транспортних засобів № 1702/403/54/05 (далі Договір 1), предметом якого є майнові інтереси МЗС України, що не суперечать законодавству України, пов’язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортними засобами зазначеними в Додатку № 1, яким визначили конкретний перелік транспортних засобів, що підлягають страхуванню.

30.05.2005 року позивач та МЗС України уклали страховий сертифікат № 1702/403/54/05/А 051786 (далі Договір 2), предметом якого є страхування автотранспортного засобу –Мерседес Бенц S500, рік випуску 2004, № кузова WDB2201841A419151, реєстраційний № 25 (після зміни номерних знаків № АА9901КА, що підтверджується листом МЗС України № 213/17 –894 від 22.03.200 року) (далі Автомобіль).

Термін дії Договору 2 - з 01.06.2005 року по 31.05.2006 року.

22.03.2006 року о 09 –35 год. в м. Києві на пр. Червонозоряний, 57 сталося ДТП (зіткнення автомобілів) за участю Автомобілю та автомобілю ГАЗ, д. н. 07455 КА, який належить відповідачеві та яким керував Головко П. В.

Як слідує з матеріалів справи, а саме, копії постанови Солом’янського районного суду міста Києва від 21.04.2006 року у справі № 3 –6774 2006 рік, гр. Головко П. В. порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого сталося пошкодження Автомобілю та автомобілю ГАЗ, д. н. 07455 КА.

Як слідує зі змісту вказаної постанови, вина гр. Головка П. В. підтверджується протоколом, схемою ДТП, поясненнями, протоколом огляду місця ДТП.

Автомобіль ГАЗ, д. н. 07455 КА належить відповідачу, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією довідки ГУ МВС України в м. Києві № 10/12332 від 22.11.2006 року.

На дату спірного ДТП гр. Головко П. В. працював у відповідача водієм третього класу, що слідує з довідки відповідача № 02 від 08.01.2008 року.

Як слідує з доданої до матеріалів справи копії звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Мерседес Бенц S500, д.н. АА9901КА № 3003/77 від 30.03.2006 року, матеріальний збиток, завданий Автомобілю, складає 44233,26 грн., вартість відновлювального ремонту складає 51563,99 грн.

Зі змісту вказаного звіту вбачається, що при проведення огляду транспортного засобу був присутній представник відповідача.

05.04.2006 року начальником відділу аварійних комісарів Літвіновим О. О. та начальником управління врегулювання збитків по автотранспорту Довгань В. П. складений аварійний сертифікат, яким визначено розмір виплаченого страхового відшкодування з врахуванням розміру пошкоджень та франшизи.

Відповідно до п. 2 Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 січня 1998 р. N 8 (далі Положення), аварійний комісар - особа, яка з'ясовує причини настання страхового випадку та визначає розмір збитків і відповідає кваліфікаційним вимогам, передбаченим пунктом 3 цього Типового положення.

Відповідно до п. 5 Положення діяльність аварійного комісара щодо з'ясування обставин і причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків провадиться на підставі договору із страховиком.

Відповідно до п. 16 Положення на підставі проведеного дослідження і зібраних документів аварійний комісар складає аварійний сертифікат.

Аварійний сертифікат - це документ, в якому зазначаються обставини і причини настання страхового випадку та розмір заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 17 Положення в аварійному сертифікаті зазначаються достовірні дані, які підтверджують об'єктивну інформацію про обставини і причини настання страхового випадку та розмір заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 18 Положення аварійний комісар, який складає аварійний сертифікат, несе персональну відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у ньому.

05.07.2005 року позивач та МЗС України підписали Додаткову угоду № 1 до Договору 1, якою погодили, що виплата страхового відшкодування може проводитись позивачем шляхом безпосередньої оплати вартості послуг сторонніх підприємств (організацій), які надають ці послуги МЗС України і необхідність яких (послуг) викликана страховим випадком.

Як свідчать додані до матеріалів справи копії платіжних доручень № 004334 від 13.04.2006 року та № 004335 від 13.04.2006 року, калькуляціями кошти в сумі 39159,50 грн. були виплачені СПД Даневич Н. Д, кошти в сумі 10329,17 грн. були виплачені ТОВ «Автотехнік»за проведення ремонту Автомобілю.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність розміру збитків заподіяних МЗС України внаслідок спірного ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Позивач вимагає стягнення з відповідача половини сплаченого ним відшкодування .

Враховуючи, що загальна суми виплаченого відшкодування дорівнює 49 488,67 грн., відповідач має зобов’язання сплатити 24 744,34 грн.

Як слідує з матеріалів справи, власником автомобіля, яким керував Головко П.В., в тому числі, визнаний винним у дорожньо –транспортній пригоді, є відповідач, а отже, саме він має частково відшкодовувати завдану позивачеві шкоду.

Суд погоджується, що за наявності двох водіїв у скоєні спірного ДТП, шкода має бути покладена на них порівну.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Факт понесених позивачем з вини відповідача збитків в сумі 24 744,34 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення збитків в сумі 24 744,34 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по справі підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», ст.ст. 33 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комунального підприємства «Київавтодор»«Шляхово – експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом’янського району м. Києва»(03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 16, ідентифікаційний код 31806946, з будь –якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Кредо –Класик»(01034, м. Київ, вул. Рейтарська, 37, ідентифікаційний код 20033533, р/р 00 в АБ «Брокбізнесбанк», МФО 300249 ) збитки в сумі 24 744 (двадцять чотири тисячі сімсот сорок чотири) грн. 34 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 247 (двісті сорок сім) грн. 44 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу .

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя                                                                                          Мельник В.І.