КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2008                                                                                           № 3/117

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:           Кошіля В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі           Цецарському А.О.

за участю представників:

від прокурора –Орленко А.О.,

від позивача – не з’явився,

від відповідача – Солончак В.В.,

від третьої особи 1 – Городничий В.М.,

від третьої особи 2 – не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання Заступника прокурора міста Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 03.04.2008

у справі № 3/117 (Сівакова В.В.)

за позовом                               Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Державного комітету України із земельних ресурсів

до                                                   Київська міська рада

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача           1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибальський рай"

2. Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київськоїміської ради (Київської міської державної адміністрації)

про                                                  визнання недійсним рішення № 501/558 від 21.12.2006

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення Київської міської ради № 501/558 від 21.12.2006 „Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю „Рибальський рай” земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд майнового комплексу та ставків для здійснення рибогосподарської діяльності по розведенню цінних порід риб з організацією любительського лову риби на вул. Червонофлотській, 33 (озеро Дверець та Карачун) в Оболонському районі міста Києва”.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2008 у справі № 3/117 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, прокурор звернувся з апеляційним поданням до Київського апеляційного господарського суду, в якому просить рішення скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову.

Відповідачем надано відзив на апеляційне подання, а третьою особою-1 заперечення на апеляційне подання, в яких вони просять залишити апеляційне подання без задоволення, а рішення суду – без змін.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційного подання, заперечення та відзив на апеляційне подання, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокурора, відповідача, третьої особи-1 встановив наступне:

Згідно п.„а” ст. 9 та п. 12 розділу Х Земельного кодексу України виключними повноваженнями щодо розпорядження землями в межах м. Києва, крім земель, переданих у приватну власність, наділена Київська міська рада.

Частиною 1 ст. 123 Земельного кодексу України встановлено, що надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування, здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

21.12.2006 Київською міською радою прийнято рішення „Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю „Рибальський рай” земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд майнового комплексу та ставків для здійснення рибогосподарської діяльності із розведення цінних порід риб з організацією любительського лову риби на вул. Червонофлотській, 33 (озеро Двірець та Карачун) в Оболонському районі міста Києва”.

На підставі вказаного рішення між Київською міською радою та ТОВ „Рибальський рай” були укладені договори оренди земельних ділянок загальною площею 21,487 га, строком до 07.11.2013, які зареєстровані в книзі записів Державної реєстрації договорів від 13.07.2007 за № 78-6-00446, № 78-6-00447, № 78-6-00448.

Відповідно до п. 2 роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 № 02-5/35 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Так, пунктом 1 оспорюваного рішення внесено зміни до „Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста”, затверджених рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 № 806/3381, виключено з переліку буферних парків, які будуть створені на базі лісопаркових насаджень до 2010 року (таблиця № 20), земельні ділянки загальною площею 21,487 га.

Згідно з п. 22 та п. 37 ч. 1 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування” визначено, що до виключної компетенції, в тому числі міських рад, належить затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування та прийняття рішень про організацію територій і об’єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об’єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам’ятками природи, історії або культури, які охороняються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України „Про природно-заповідний фонд України” рішення про організацію чи оголошення територій та об’єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об’єктів природно-заповідного фонду приймається обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Згідно п. 3 Загальних положень „Положення про створення та утримання буферних парків”, затвердженого рішенням Київської міської ради від 09.03.2006 № 172/3263 буферні парки створюються рішенням Київської міської ради.

У Додатках (таблиця 20) до Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста, затверджених рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 № 806/3381, міститься перелік буферних парків, які будуть створені на базі лісопаркових насаджень до 2010 року, в межах якого виділено Буферний парк загальнокурортної зони відпочинку курорту „Пуща-Водиця”, частину земель якого і було виділено у користування ТОВ „Рибальський рай” оспорюваним рішенням.

Оскільки віднесення певних територій та об’єктів до категорії спеціальних (території та об’єкти природно-заповідного фонду, в тому числі буферні парки) здійснюється на підставі рішення відповідної ради, то і виключення територій із переліку спеціальних також відноситься до виключної компетенції ради.

Тому, п. 1 рішення Київської міської ради № 501/558 від 21.12.2006 відповідає вимогам діючого законодавства та прийнятий в межах компетенції, наданої Київській міській раді.

Також необхідно зазначити, що надана третій особі-1 територія була виключена із Ландшафтного заказника місцевого значення „Пуща-Водиця” рішенням Київської міської ради від 06.10.2005 № 35/3499 „Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 24.10.2002 № 96/256 „Про оголошення заказниками та пам’ятками природи місцевого значення природних об’єктів у м. Києві”, а, отже, не належить до природно-заповідної території.

Відповідно до п.п. 4, 5 Загальних положень „Положення про створення та утримання буферних парків”, затвердженого рішенням Київської міської ради від 09.03.2006 № 172/3263, основним призначенням буферних парків є туризм у вихідні дні, екскурсії та прогулянки, тихий та активний відпочинок, відпочинок на пляжах та водних станціях, риболовля, лижний спорт та лижні прогулянки, збір ягід та грибів і т. ін., а на території буферних парків облаштовують спортивні майданчики, водні станції, заклади громадського харчування, пікнікові галявини, адміністративно-господарські будівлі, пов’язані з утриманням парку, туалети, малі архітектурні форми, дорожньо-стежкову мережу.

Всі ці заходи (реконструкцію існуючих будівель комплексу; проведення благоустрою території комплексу та прибережних захисних смуг ставків; розчищення та поглиблення русла ставків; впровадження технології по розведенню цінних порід риб; реконструкцію існуючої автомобільної дороги, спорудження дерев’яних альтанок для відпочинку та інші) передбачається здійснити на переданій земельній ділянці, що підтверджується зокрема довідкою про існуючий стан, передпроектні пропозиції та обґрунтування площі та меж земельної ділянки, на якій розташований цілісний майновий рибогосподарський комплекс та ставки Двірець і Карачун з прибережними смугами в селищі Пуща-Водиця по вул. Червонофлотській, 33 в Оболонському районі м. Києва від 21.12.2005 та листом Державного управління екології та природних ресурсів в м. Києві від 18.08.2004 № 08-8-20/448.

Таким чином, незважаючи на виключення частини земельної ділянки, переданої ТОВ „Рибальський рай” зі складу буферних парків, по суті функціональне призначення даної території не змінилось.

Пунктом другим оспорюваного рішення затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ „Рибальський рай” для експлуатації та обслуговування будівель і споруд майнового комплексу та ставків для здійснення рибогосподарської діяльності із розведення цінних порід риб з організацією любительського лову риби на вул. Червонофлотській, 33 (озеро Двірець та Карачун) в Оболонському районі міста Києва.

Відповідно до ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об’єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

У матеріалах справи містяться: лист-погодження Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 26.07.2004 № 19-7011 та від 03.07.2006 № 09-3470; висновок Головного державного санітарного лікаря м. Києва № 839 від 26.06.2006 та лист-погодження Головного державного санітарного лікаря м. Києва № 6155 від 19.08.2004; лист-погодження Державного управління екології та природних ресурсів в м. Києві від 18.08.2004 № 08-8-20/448 та доповнення до нього, оформлене листом від 18.11.2004 № 08-8-20/6755; лист-згода Київського обласного управління лісового господарства від 22.09.2006 № 01-04/913 та висновок КП „Святошинське лісопаркове господарство” з планом та попереднім розрахунком втрат лісогосподарського виробництва від 28.10.2005 № 500; лист-згода Київського комунального об’єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста „Київзеленбуд” від 02.11.2005 № 148-1875; висновки державного комунального підприємства „Плесо” № 67 від 21.01.2004, № 529 від 11.05.2004, № 621 від 25.05.2004; листи-погодження Головного управління культури, мистецтв та охорони культурної спадщини від 13.07.2004 № 001-09/2578 та від 05.07.2006 № 3465, а також висновок Державної служби охорони культурної спадщини від 05.09.2005 № 22-2789/35; висновок Оболонської районної у м. Києві держадміністрації № 04-1779 від 07.07.2004, № 03-214 від 21.02.2005 та № 04-2695 від 30.09.2005; висновок ДП „Інститут генерального плану міста Києва” ВАТ „Київпроект” від 18.08.2004 № 1758; висновок Головного управління економіки та інвестицій від 09.06.2004 № 049-11/4406; висновок Київського міського головного управління земельних ресурсів від 13.06.2006 № 08-02-4/2423; висновок Головного управління земельних ресурсів про погодження проекту відведення земельної ділянки до справи № А-4722.

На підставі вказаних погоджень відповідач оспорюваним рішенням і затвердив проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок третій особі-1 та передав ці земельні ділянки в довгострокову оренду до 07.11.2013.

Пунктом 3 оспорюваного рішення віднесено частини лісових земель площами 4,20 га, 2,84 га та 5,15 га у кварталі 6 виділів 6, 11, 15, кварталі 11 виділів 7, 9, 13, кварталі 16 виділу 7 та кварталі 17 виділів 1, 3, 5, 7, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 Київського лісництва комунального підприємства „Святошинське лісопаркове господарство” до земель житлової та громадської забудови з виключенням їх з категорії земель лісового фонду (лист-згода Київського комунального об’єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста „Київзеленбуд” від 02.11.2005 № 148-1875 та лист-згода Київського обласного управління лісового господарства від 22.09.2006 № 01-04/913).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 4 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об’єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 57 Лісового кодексу України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов’язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України, при чому така зміна здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.

Оскільки п. 3 оспорюваного рішення було прийнято згідно листа-згоди Київського комунального об’єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста „Київзеленбуд” від 02.11.2005 № 148-1875 та листа-згоди Київського обласного управління лісового господарства від 22.09.2006 № 01-04/913, відповідач мав достатні підстави для зміни цільового призначення земель (віднесення частини лісових земель до земель житлової та громадської забудови з виключенням їх з категорії земель лісового фонду).

Пунктом 4 оспорюваного рішення передано ТОВ „Рибальський рай”, за умови виконання пункту 5 цього рішення, в довгострокову оренду до 07.11.2013 земельні ділянки загальною площею 21,487 га для експлуатації та обслуговування будівель і споруд майнового комплексу та ставків для здійснення рибогосподарської діяльності із розведення цінних порід риб з організацією любительського лову риби на вул. Червонофлотській, 33 (озеро Двірець та Карачун) в Оболонському районі м. Києва у зв’язку з тим, що цілісний майновий комплекс знаходиться в оренді товариства (договір оренди від 07.11.2003 № 507), за рахунок земель запасу, житлової та громадської забудови, земель водного фонду та забудованих земель, в тому числі: ділянку № 1 площею 7,033 га; ділянку № 2 площею 6,094 га; ділянку № 3 площею 8,360 га.

Як зазначено вище, Київська міська рада наділена виключними повноваженнями щодо розпорядження землями в межах м. Києва та надає земельні ділянки на підставі рішень, що передбачено п. „а” ст. 9 та п. 12 розділу Х Земельного кодексу України та ст.ст. 116, 123, 124 Земельного кодексу України.

Твердження заступника прокурора про те, що земельна ділянка була передана виключно для створення та облаштування загальнодоступної зони (з регульованим відвідуванням відпочиваючих) з організацією любительського лову риби у складі другої черги парку культури і відпочинку „Пуща-Водиця” спростовується наявними в матеріалах справи доказами, оскільки уповноваженими органами надавалась згода на відведення земельної ділянки саме для цілей, визначених в оспорюваному рішенні - для експлуатації та обслуговування будівель і споруд майнового комплексу та ставків для здійснення рибогосподарської діяльності із розведення цінних порід риб з організацією любительського лову риби.

Відповідно до ст. 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об’єктів загального користування.

В апеляційному поданні зазначено, що судом першої інстанції невірно зроблено висновок про відповідність ст. 38 Земельного кодексу України функціонального призначення переданої земельної ділянки, оскільки на спірній земельній ділянці відсутні будь-які об’єкти житлової забудови, громадські будівлі та споруди, інші об’єкти загального користування.

Враховуючи те, що цільовим призначенням, наданої третій особі-1, земельної ділянки є, в тому числі, облаштування зони відпочинку (для влаштування любительського лову риби), то переведення частини спірних земель до категорії земель житлової та громадської забудови, на яких і будуть розміщуватись об’єкти загального користування, не суперечить ст. 38 Земельного кодексу України.

Згідно ст. 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Стосовно твердження заступника прокурора про порушення ст. 39 Земельного кодексу України та невнесення змін до Генерального плану м. Києва, затвердженого рішенням Київради від 28.03.2002 № 370/1804 щодо іншого використання цих земель лісового та водного фонду, суд першої інстанції вірно зазначив, що затвердження зміни цільового призначення земель та переведення їх у категорію земель житлової та громадської забудови та, у зв’язку з цим, внесення змін до Генерального плану м. Києва не є одномоментними діями, які повинні вирішуватись в межах одного нормативного акту. Внесення змін до Генерального плану є наслідком прийнятого рішення стосовно зміни цільового призначення земель і не впливає на правомірність прийнятого рішення.

В апеляційному поданні заступник прокурора посилається на те, що оспорюваним рішенням порушено права суміжних землекористувачів, зокрема родини Худолєй, стосовно вільного під’їзду та проходу по дорозі до садиби на вул. Червонофлотській, 33.

Дійсно, як вказує прокурор, у листі Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 03.10.2006 № 18-8228 запропоновано внести до проекту рішення про затвердження проекту землеустрою ТОВ „Рибальський Рай” пункт, згідно якого замовнику забезпечити виконання вимог земельного сервітуту з забезпеченням інженерно-транспортного обслуговування суміжних землекористувачів відповідно до глави 16 Земельного кодексу України.

Однак, відсутність в оспорюваному рішенні пункту щодо зобов’язання замовника забезпечити виконання земельного сервітуту, не може бути підставою для визнання недійсним рішення з цієї підстави, оскільки земельний сервітут не встановлюється рішенням органу місцевого самоврядування, а згідно ст. 402 Цивільного кодексу України та ст. 100 Земельного кодексу України встановлюється договором, законом, заповітом або рішенням суду.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому апеляційне подання Заступника прокурора міста Києва не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2008 у справі № 3/117 не підлягає скасуванню.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційне подання Заступника прокурора міста Києва залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2008 у справі № 3/117 – без змін.

2.          Матеріали справи № 3/117 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Шапран В.В.