ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 18/109

27.05.08

За позовом          ТОВ „Автодром”;

До                    ТОВ „Промавтоматика - Т” (відповідач 1);

Київської міської ради (відповідач 2);

Третя особа          Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради;

Про                    визнання договору недійсним.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:                    Дроздовський О.А., представник, довіреність №47 від 16.04.2008 р.;

Рижий В.І., представник, довіреність б/н від 17.04.2008 р.;

Від відповідача 1:           не з”явились;

Від відповідача 2:          не з”явились;

Від третьої особи:          Верес М.М., представник, довіреність №06-34/27808 від 04.10.2006 р.

Справа, в порядку статті 77 ГПК України, була відкладена слуханням з 08.04.2008 р. до 17.04.2008р., з 17.04.2008 р. до 27.05.2008 р., про що господарським судом винесені відповідні ухвали від 08.04.2008 р. та від 17.04.2008 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2008 р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача залучене Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить визнати недійсним договір оренди земельних ділянок від 14.11.2007 р., укладений між відповідачами, щодо оренди земельної ділянки загальною площею 4,2498 га, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, 4-а; стягнути з відповідачів 85,00 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судових засіданнях представники позивача позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач 1—Товариство з обмеженою відповідальністю „Промавтоматика - Т”, повноважних представників в судове засідання не направив, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 2 у наданому відзиві на позов позовні вимоги позивача заперечував, у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що відповідач 2 в межах своїх повноважень, визначених статтею 13 Конституції України, відповідно до Земельного кодексу України, Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, Закону України „Про столицю України –місто –герой Київ” прийняв рішення від 26.07.2007 р. №98/1932 та передав Товариству з обмеженою відповідальністю „Промавтоматика –Т” в довгострокову оренду на 15 років земельні ділянки загальною площею 4,26 га для будівництва, експлуатації та обслуговування об’єктів житлового, офісного і соціально-побутового призначення з підземним паркінгом на вул. Метрологічній, 4-а у Голосіївському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

На підставі вказаного рішення між відповідачами укладений договір оренди земельних ділянок, який зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів за №79-6-00557 від 16.11.2007 р.

Станом на день слухання у судовому засіданні рішення Київської міської ради від 26.07.2007 р. №98/1932 „Про передачу земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальністю „Промавтоматика –Т” для будівництва, експлуатації та обслуговування об’єктів житлового, офісного і соціально-побутового призначення з підземним паркінгом на вул. Метрологічній, 4-а у Голосіївському районі м. Києва”, яке було підставою для укладення оспорюваного договору, є чинним та ніким на скасоване.

Відповідач 2 також зазначає про те, що в момент укладення оспорюваного договору дотримані всі вимоги, які є необхідними для його укладення.

Третя особа у наданих письмових поясненнях та представник останньої у судових засіданнях позовні вимоги позивача заперечувала, у задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на те, що третьою особою зареєстровано у книзі записів державної реєстрації договорів за №79-6-00557 від 16.11.2007 р. договір оренди земельних ділянок, укладений між відповідачами 14.11.2007 р. на підставі рішення Київської міської ради від 26.07.2007 р. №98/1932.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між відповідачами 14.11.2007 р. укладений договір оренди земельних ділянок, за умовами якого відповідач 2, на підставі рішення Київської міської ради від 26.07.2007 р. №98/1932, за актом приймання-передачі, передає, а відповідач приймає в оренду (строкове платне користування) земельні ділянки у розмірі 4,2498 га, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, 4-а.

Згідно з п. 3.1. договору договір укладений строком на 15 років.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, господарський суд виходить з наведеного нижче.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Автодром” (далі –позивач) є власником нерухомого майна - майнового комплексу навчального автодрому, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, 4, яке було передано позивачеві його учасником як вклад до статутного фонду, що підтверджується актом прийому-передачі майна від 30.06.04 р., договором про заснування та діяльність від 30.06.04 р., протоколом від 30.06.04 р.

Відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 26.08.2005 р. у справі № 38/330, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2006 р., Комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна" було зобов'язано в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", здійснити технічну інвентаризацію та державну реєстрацію права власності позивача на нерухоме майно - майновий комплекс, розташований за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, 4.

Право власності позивача на навчальний автодром, розташований за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, 4, було зареєстровано Київським міським БТІ, про що свідчить реєстраційне посвідчення № 037508 від 02.11.2007 р.

Навчальний автодром є єдиним майновим комплексом інженерних споруд, який розташований на земельній ділянці загальною площею 18,7 га та є невіддільним від неї без значного знецінення, що підтверджується Результатами обстеження транспортно-експлуатаційного стану навчального автодрому в м. Києві по вул. Метрологічній, 4 а, яким володіє на правах приватної власності позивач від 17.01.2006 р. за № 25-26/1-50, проведеного Державним дорожнім науково-дослідним інститутом ім. М.П. Шульгіна при Державній службі автомобільних доріг України (УКРАВТОДОР).

Аналогічний висновок про те, що навчальний автодром є єдиним цілісним майновим комплексом, який складається з сукупності різних інженерних споруд і є об'єктом нерухомого майна міститься у Висновку спеціаліста від 17.12.20055 р. за № 17-12-05, наданим ЗАТ "Українська технологічна компанія". Також, у зазначеному висновку міститься перелік об'єктів, що входять до складу майнового комплексу розміщеного на земельній ділянці загально площею 18,7 га.

Актом Києво-Святошинської районної Ради депутатів трудящих на право користування землею від 03.10.1978 р. Республіканському заочному автотранспортному технікуму Мінавтотрансу УРСР було відведено земельну ділянку загально площею 18,7 га для обслуговування навчального автодрому. Межі зазначеної ділянки було закріплено у Плані земель, наданих в постійне користування, що є додатком до вищезазначеного акту. Отже, вся зазначена територія площею 18,7 га призначена для обслуговування нерухомого майна - автодрому, як єдиного інженерно-майнового комплексу.

Відповідно до ч. 2. ст. 120 Земельного кодексу України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Аналогічна норма міститься у ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Земельну ділянку загальною площею 18,7 га відповідно до Акту Києво-Святошинської районної Ради депутатів трудящих на право користування землею від 03.10.1978 р. було надано Республіканському заочному автотранспортному технікуму Мінавтотрансу УРСР для обслуговування розташованого на ній навчального автодрому.

На підставі Договору №КПБ-19 купівлі-продажу навчального автодрому від 25.09.2002 р. укладеного між Фондом державного майна України та Приватним підприємством "Школа гонщиків Леоніда Леонова" навчальний автодром, що знаходився на балансі Київського транспортно-економічного технікуму, розташований за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, 4 було передано Приватному підприємству "Школа гонщиків Леоніда Леонова".

На підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.10.03 р. у справі № 06-20/5464, право власності на майновий комплекс - навчальний автодром, перейшло від ПП "Школа гонщиків Леоніда Леонова" до Підприємства з іноземними інвестиціями за участю українського капіталу - Фірми "Вітал-ТЕР" (товариство з обмеженою відповідальністю), яке в свою чергу передало зазначений майновий комплекс як вклад до статутного фонду (капіталу) позивачеві.

При цьому, під час переходу права власності на майновий комплекс - навчальний автодром до кожного нового власника на підставі ч. 2 ст. 377 ЦК України та 2. ст. 120 Земельного кодексу України переходило право володіння та користування земельною ділянкою загальною площею 18,7 га призначеною для обслуговування майнового комплексу.

Таким чином, законним володільцем та користувачем земельної ділянки загальною площею 18,7 га, розташованої за адресою м. Київ, вул. Метрологічна, 4, є позивач.

Частиною 3 ст. 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

З наведеного випливає, що право володіння та користування позивачем земельною ділянкою, розташованою за адресою м. Київ, вул. Метрологічна, 4, загальною площею 18,7 га виникло на підставі актів цивільного законодавства, а саме ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України та ч. 2. ст. 120 Земельного кодексу України у зв'язку з тим, що позивач є власником нерухомого майна, розташованого на зазначеній земельній ділянці.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України користування земельною ділянкою суб'єктами, що не належать до державної або комунальної власності, здійснюється у формі оренди. Отже, встановлення конкретних прав та обов'язків сторін, міри та порядок сплати орендних платежів, строки та інші умови щодо володіння та користування земельною ділянкою оформлюються та встановлюються в договорі оренди, проте саме право володіння та користування земельною ділянкою виникає не із зазначеного договору, а на підставі актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 377 ЦК України, ч. 2. ст. 120 ЗК України).

Матеріали справи свідчать про те, що на підставі Рішення Київської міської ради від 26.07.2007 р. за № 98/1932 між відповідачами був укладений договір оренди земельних ділянок від 14.11.2007 р., відповідно до умов якого відповідачеві 1 була надано в оренду земельна ділянка загальною площею 4,2498 га, розташована за адресою м. Київ, вул. Метрологічна, 4-а, яка є складовою частиною земельної ділянки загальною площею 18,7 га., розташованою за адресою м. Київ, вул. Метрологічна, 4, що знаходиться у володінні та користуванні позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами першою –третьою, п’ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

На підставі вищевикладеного, господарський суд дійшов до висновку, що укладений між відповідачами договір оренди земельних ділянок від 14.11.2007 р. суперечить вимогам чинного на момент його укладення законодавства України, а тому підлягає визнанню недійсним.

Як передбачено частиною 1 статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи вимоги статті 216 ЦК України, господарський суд вважає за необхідне зобов”язати відповідачів повернути одна одній все одержане за договором оренди земельних ділянок від 14.11.2007 р.

Судові витрати, відповідно статті 49 ГПК України, покласти на відповідачів.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 14.11.2007 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Промавтоматика –Т” (інд. 03187, м. Київ, вул. Першого Травня, 1-а, ) та Київською міською Радою (інд. 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36).

3.          Зобов”язати Товариство з обмеженою відповідальністю „Промавтоматика –Т” (інд. 03187, м. Київ, вул. Першого Травня, 1-а, ) та Київську міську Раду (інд. 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36) повернути одна одній все одержане за договором оренди від 14.11.2007 р. Видати наказ.

4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Промавтоматика –Т” (інд. 03187, м. Київ, вул. Першого Травня, 1-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Автодром” (інд. 03035, м. Київ, вул. Механізаторів, 10, ) 42 (сорок дві) грн. 50 коп. витрат по сплаті держмита та 59 (п’ятдесят дев”ять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

5.          Стягнути з Київської міської Ради (інд. 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Автодром” (інд. 03035, м. Київ, вул. Механізаторів, 10, ) 42 (сорок дві) грн. 50 коп. витрат по сплаті держмита та 59 (п’ятдесят дев”ять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

6.          Накази видати після набрання рішенням законної сили.

7.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

О.В. Мандриченко