ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2008 Справа № 3/372-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сизько І. А. (доповідач),

суддів: Тищик І.В., Крутовських В.І.

при секретарі судового засідання: Врона С.В.

за участю прокурора Зіма В.Б. посвідчення № 117 від 13.08.07р. прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області;

представники сторін:

від позивача: Профатілова І.І., довіреність № 16/69-07 від 01.12.07р.

від відповідача: Дубовик В.М., довідка №412 від 11.12.07, голова фермерського господарства;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фермерського господарства "Дніпро", м.Верхньодніпровськ Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.07р. у справі №3/372-07

за позовом заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Національної акціонерної компанії “Украгролізинг”, м.Київ, в особі Дніпропетровської філії Національної акціонерної компанії “Украгролізинг”, м.Дніпропетровськ,

до фермерського господарства “Дніпро”, м. Верхньодніпровськ Верхньодніпровського району Дніпропетровської області,

про стягнення 14302,10грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.07р. у справі №3/372-07 (суддя Юзіков С.Г.) позов задоволено повністю. Стягнуто з фермерського господарства “Дніпро” на користь Національної акціонерної компанії “Украгролізинг” в особі Дніпропетровської філії Національної акціонерної компанії “Украгролізинг” 9417,50грн. боргу, 382,38грн. пені, 131,84грн. збитків від інфляції, 60,38грн. 3% річних, 4310,00грн. штрафу. Вилучено у фермерського господарства “Дніпро” передану в лізинг техніку - трактор ЮМЗ 6 АКЛ (заводський номер 835776) у кількості 1 одиниці. Стягнуто з відповідача в доход бюджету 228,02грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Задоволено клопотання позивача про заборону відповідачу користуватися технікою, яка є предметом договору фінансового лізингу .

Суд мотивував своє рішення тим, що строк дії договору фінансового лізингу закінчився, відповідач не надав суду доказів виконання умов договору, за ст.16 Закону України “Про фінансовий лізинг” (у редакції чинній на момент укладання договору) лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати передбачені договором лізингові платежі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, фермерське господарство “Дніпро” звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення у справі, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції справу розглянуто без участі представника відповідача; порушено норми матеріального права, зокрема, п.2 ст.7, п.3 та п.4 ч.1 ст.10, п.7 ч.2 ст.11 Закону України “Про фінансовий лізинг”, ст.625 Цивільного кодексу України; не враховано внесені до графіку сплати лізингових платежів зміни щодо дати сплати платежів .

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що внаслідок несплати лізингових платежів 12.06.2007р. НАК “Украгролізинг” в особі ДФ НАК “Украгролізинг” були поставлені в складне матеріальне становище, а Державний бюджет України своєчасно не отримав зворотні лізингові платежі.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

05.03.2001р. між Державним лізинговим підприємством “Украгролізинг” (лізингодавець) та фермерським господарством “Дніпро” (лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізингу №4-01-317фл про умови лізингу сільськогосподарської техніки, її поставки, повернення коштів за надану в лізинг сільськогосподарську техніку та здійснення інших платежів (далі - договір).

Згідно з умовами договору лізингодавець передав лізингоодержувачу в тимчасове користування сільськогосподарську техніку, а саме трактор ЮМЗ-6 АКЛ (заводський номер 835776) у кількості 1 одиниці вартістю 43104,00грн. Факт передачі відповідачу сільськогосподарської техніки підтверджується актом приймання-передачі №10478 від 13.12.2001р. (а.с.20).

На підставі п.3 ч.2 ст.11 та ст.16 Закону України “Про фінансовий лізинг” лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі в порядку, встановленому договором.

Додатковою угодою від 30.05.2006р., яку укладено між Національною акціонерною компанією “Украгролізинг”, що є правонаступником Державного лізингового підприємства “Украгролізинг”, та фермерським господарством “Дніпро”, передбачено, що з дати підписання додаткового договору термін лізингу складає шість років з дати акта приймання-передачі, залишкова вартість майна складає 10217,53грн., розмір та строк сплати лізингових платежів встановлюється додатковими графіками сплати лізингових платежів, п.5.4 договору викладено в новій редакції: ”В разі належного виконання протягом усього строку дії Договору зобов’язань щодо сплати всіх лізингових платежів, в тому числі повної вартості майна, та інших зобов’язань, визначених договором, Лізингоодержувач має право одержати у власність майно” (а.с.76).

Таким чином, 30.05.2006 року сторони змінили та доповнили умови Договору, зокрема, погодили додатковий графік по сплаті лізингових платежів щодо трактору ЮМЗ-6 АКЛ (заводський номер 835776). Залишкову вартість трактора відповідач повинен сплатити 12 жовтня 2007р. в розмірі 5108,77грн. та 12 листопада 2007р. в розмірі 5415,30грн. Також 12.11.2007р. підлягала сплаті одноразова винагорода лізингодавцю в розмірі 306,53грн. (а.с.78).

Отже, лізингоодержувач зобов’язаний був провести остаточні розрахунки не 12 червня 2007р., а 12 жовтня та 12 листопада 2007р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач провів повну оплату залишкової вартості об'єкта лізингу на загальну суму 10217,53грн. наступним чином: 26.06.2007р. –300грн., 30.07.2007р. –500грн., 31.08.2007р. –1000грн., 25.09.2007р. –2000грн., 29.10.2007р. –2000грн., 07.11.2007р. –2000грн., 05.12.2007р. –2417,53грн.

05.12.2007р. відповідачем також сплачено винагороду лізингодавцю в розмірі 306,53грн.

Відповідно до ст. ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

06 вересня 2007р. заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Національної акціонерної компанії “Украгролізинг”, м.Київ, в особі Дніпропетровської філії Національної акціонерної компанії “Украгролізинг”, м.Дніпропетровськ, до фермерського господарства “Дніпро” про стягнення боргу за лізинговими платежами, пені, збитків від інфляції, 3% річних, штрафу, а також вилучення у відповідача переданої в лізинг техніки.

Пунктом 2 ст.121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до статті 36-1 Закону України “Про прокуратуру” підставою представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України “Про судоустрій України” є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб.

Станом на день звернення заступника прокурора Дніпропетровської області до господарського суду з позовом (06.09.2007р.) права позивача щодо сплати лізингових платежів не були порушені, оскільки додатком №2 до додаткової угоди від 30.05.2006р. до договору фінансового лізингу від 05.03.2001р. №4-01-317фл строк сплати лізингових платежів було встановлено 12.10.2007р. та 12.11.2007р.

Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою відмову у задоволенні позову, незалежно від інших обставин, встановлених судами, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов'язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов'язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов'язаних осіб.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав у задоволенні позову в зв'язку з його необґрунтованістю.

Посилання скаржника на порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права та прийняття рішення за відсутністю відповідача колегія суддів вважає безпідставними, оскільки: по-перше, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання (а.с.40); по-друге, клопотання про відкладення розгляду справи в зв’язку з неможливістю явки в судове засідання відповідачем суду не надавалися, в матеріалах справи відсутні; по-третє, суд не зобов’язаний відкласти розгляд справи в зв’язку з неявкою в судове засідання сторони, повідомленої належним чином про час та місце проведення судового засідання.

На підставі вищевикладеного, враховуючи неповне з’ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фермерського господарства “Дніпро”, м.Верхньодніпровськ Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2007р. у справі №3/372-07 скасувати.

В позові відмовити.

Припинити стягнення по наказам господарського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2007р., що видані на примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2007р. по справі №3/372-07.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя І.А.Сизько

Суддя І.В.Тищик

Суддя В.І.Крутовських