ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2008 Справа № 36/20-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лотоцької Л.О.(доповідач)

суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О. С.

при секретарі судового засідання Ролдугіній Н. В.

За участю представників сторін, які були присутні у судовому засіданні 15.04.2008 року:

від позивача: Малов Р.О. представник, довіреність №2808 від 10.07.07;

від відповідача: Бірюк Л.В. голов.спеціаліст, довіреність №4/11-556 від 28.12.07;

від третьої особи: Хмеленко Ю.О. представник, довіреність №11620/10/08-10/1-09 від 08.04.08;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Лінде Газ Україна”, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2008 року у справі № 36/20-08

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Лінде Газ Україна”, м. Дніпропетровськ

до відповідача: Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

третя особа: Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську, м. Дніпропетровськ

про визнання виконання зобов’язань за договором оренди земельної ділянки та зобов’язання зарахувати надмірно сплачену орендну плату

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2007 року Відкрите акціонерне товариство "Лінде Газ Україна" звернулося в господарський суд Дніпропетровської області з позовною заявою до Дніпропетровської міської ради, в якій, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просило: визнати позивача таким, що виконав свої зобов'язання стосовно оплати орендної плати за Договором оренди земельної ділянки, укладеним між Відкритим акціонерним товариством “АГА Україна” та Дніпропетровською міською радою 07 квітня 2003 року, зареєстрованим 25 квітня 2003 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 3319 в повному обсязі; зобов'язати відповідача зарахувати суму надмірно сплаченої орендної плати в розмірі 39 596,82 грн. в рахунок майбутніх платежів; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати - державне мито в розмірі 395,97 грн., та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 118,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2008 року (суддя Кожан М. П.) у задоволенні позовних вимог в частині зобов’язання відповідача зарахувати суму надмірно сплаченої орендної плати в розмірі 39 596,82 грн. в рахунок майбутніх платежів відмовлено, а в решті позову провадження у справі припинено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Відкрите акціонерне товариство “Лінде Газ Україна” подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2008 року по справі № 36/20-08 скасувати повністю, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Скаржник вважає, що судом не було виконано обов’язок, який на нього покладається відповідно до статті 65 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується змістом оскарженого рішення, а саме: суд фактично вказує, що відповідач по справі є неналежним, а належним відповідачем є залучена до розгляду у справі в якості третьої особи Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську. Позивач був зобов’язаний сплачувати завищену ставку орендної плати, що не передбачено законодавством України та порушує майнові інтереси й права позивача, в результаті помилки. Крім того, листом від 10.09.2004 року № 702 позивач звернувся до Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів із проханням вирішити ситуацію стосовно орендної платні, у зв’язку із чим було отримано відповідь –лист від 13.10.2004 року № 15823-7, що Відкритому акціонерному товариству «Лінде Газ Україна»належить звернутися до міської ради з проханням про укладення додаткової угоди стосовно зарахування надмірно сплаченого податку до суми орендної плати, яка визначена у договорі.

У відзиві на апеляційну скаргу Дніпропетровська міська рада просить оскаржене рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Посилаючись на пункт 3.2 Договору оренди, статтю 27 Закону України «Про плату за землю», відповідач зазначає, що здійснення зарахування суми надмірно сплаченої орендної плати за договором оренди земельної ділянки, що знаходиться у комунальній власності, в рахунок майбутніх платежів не відноситься до компетенції Дніпропетровської міської ради, на підставі чого вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.03.2008 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, її розгляд було призначено у судовому засіданні на 15.04.2008 року.

У судовому засіданні 15.04.2008 року оголошувалась перерва до 22.04.2008 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

07 квітня 2003 року між Дніпропетровською міською радою - орендодавець та Відкритим акціонерним товариством «Ага Україна», правонаступником якого відповідно до пункту 1.3 Статуту є Відкрите акціонерне товариство «Лінде Газ Україна», - орендар був укладений договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду на умовах цього договору земельну ділянку площею 14,1555 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Киснева, 1 для фактичного розміщення виробничих будівель.

Підставою для передачі земельної ділянки в оренду стало рішення міської ради від 18.12.2002 року № 109/5.

В пункті 1.3 договору зазначений розмір грошової оцінки земельної ділянки на момент укладення договору –48 231 559,07 грн.

Термін дії договору встановлений до 18.12.2017 року (пункт 2.1 договору).

Пунктом 3.1 договору визначена сума орендної плати за користування земельною ділянкою на термін дії договору –7 234 733,90 грн.

Пунктами 3.2-3.4 договору сторони визначили, що орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується у грошовій формі в розмірі земельного податку, вноситься на розрахунковий рахунок Держказначейства за місцем податкового звіту щомісячно (до 15 числа наступного місяця) і на майбутній період вноситься на термін не більше одного календарного року. Розмір земельного податку переглядається у разі законодавчої зміни ставок земельного податку. Сума орендної плати індексується у разі збільшення ставок земельного податку за умови виплати її у повному обсязі до закінчення терміну дії договору.

Державна реєстрація договору здійснена 25.04.2003 року № 3319.

29.04.2006 року між Дніпропетровською міською радою та Відкритим акціонерним товариством «Лінде Газ Україна»був укладений новий договір оренди землі, за яким орендодавець передав позивачу ту ж земельну ділянку, але розміром 13,0988 га.

Зазначена в пункті 2.3 договору грошова оцінка земельної ділянки на час укладення цього договору складала 46 193 042,22 грн.

Договір укладено до 18.12.2017 року (пункт 3.1).

Пунктом 4.1 договору встановлено, що річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі(у гривнях), у розмірі 1(%) відсотка від нормативної грошової оцінки та дорівнює розміру земельного податку.

Пунктом 4.5 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, що визначаються у встановленому порядку.

В пункті 6.5 договору зазначено про втрату чинності з моменту державної реєстрації цього договору договору оренди земельної ділянки від 25.04.2003 року, номер державної реєстрації 3319.

Державна реєстрація договору здійснена 09.11.2006 року, реєстраційний номер 8.

Позивач, посилаючись на те, що внаслідок невірного розрахунку суми орендної плати, зазначеної в пункті 3.1 договору від 25.04.2003 року № 3319, він має заборгованість перед відповідачем в розмірі 16 364,50 грн. та на ту обставину, що на підставі наданого відповідачем акту звірки, позивач виходячи з невірного розрахунку суми орендної плати переплатив на користь позивача 23 232,32 грн., просив визнати позивача таким, що виконав свої зобов’язання стосовно оплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Ага України»та Дніпропетровською міською радою 07.04.2003 року, зареєстрованим 25.04.2003 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 3319 в повному обсязі; зобов’язати відповідача зарахувати суму надмірно сплаченої орендної плати в розмірі 39 596,82 грн. в рахунок майбутніх платежів; стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про плату за землю»(надалі Закон) використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом. Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок. Справляння земельного податку за земельні ділянки, надані в користування у зв'язку з укладенням угоди про розподіл продукції, замінюється розподілом виробленої продукції між державою та інвестором на умовах такої угоди. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.           Статтею 13 Закону встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно із частиною 1 статті 14 Закону платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Форма податкової декларації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлена наказом Державної податкової адміністрації України від 20.12.2005 року № 588, зареєстрованого в Мін’юсті України 30.12.2005 року за № 1591/118Н.

В силу статті 17 Закону податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі і за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Надміру сплачені суми податку підлягають поверненню платнику за його письмовою заявою або за його бажанням зараховуються до сплати податку за наступний рік.

Контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності в силу статті 27 Закону здійснюється органами державної податкової служби, які відповідно до частини 1, 3 статті 10 Закону України «Про державну податкову службу України»здійснюють контроль за своєчасністю достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов’язкових платежів), контролюють своєчасність подання платниками податків податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов’язаних з обчисленням податків, інших платежів, а також перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об’єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів.

Відповідач не здійснює обчислення суми земельного податку та орендної плати, не перевіряє правильність обчислення платником орендної плати за земельні ділянки комунальної власності та не здійснює контроль за правильністю справляння орендної плати за земельні ділянки комунальної власності.

Слід зазначити, що як вбачається з наданої позивачем довідки про розрахунок по платі за землю за період 2003-2007 року, підписаної керівником та головним бухгалтером позивача (т. 1 а. с. 51-53) та матеріалів справи надмірно сплачена, на думку позивача, сума орендної плати (23 232,32 грн. + 16 759,96 грн.) були сплачені позивачем на вимогу Державної податкової інспекції у травні та червні 2005 року, а сума 16 759,96 грн. за наслідком перевірки Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську на підставі податкового повідомлення рішення від 03.10.2007 року № /0/31772 (т. 1 а. с. 61-65) у грудні 2007 року.

Вимога щодо визнання позивача таким, що виконав свої зобов’язання стосовно оплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Ага України»та Дніпропетровською міською радою 07.04.2003 року, зареєстрованого 25.04.2003 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 3319, в повному обсязі, не може бути предметом позову у справі, оскільки статтею 20 Господарського кодексу України та статтею 16 Цивільного кодексу України не встановлено відповідного способу захисту цивільного права та права суб’єкту господарювання.

По суті вимога спрямована на встановлення факту, що має юридичне значення, а не на поновлення порушеного права або захист охоронюваного законом інтересу. Цей факт може встановлюватися господарськими судами лише у разі вирішення спору про право цивільне.

Висновок суду першої інстанції про відсутність предмету спору є передчасним.

З урахуванням викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягали.

З огляду на вищенаведене, рішення місцевого господарського суду підлягає зміні.

Керуючись статями 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Лінде Газ Україна”, м. Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2008 року у справі № 36/20-08 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«В позові відмовити».

Головуючий суддя Л. О. Лотоцька

Суддя Р. М. Бахмат

Суддя О. С. Євстигнєєв