ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2008 р.

Справа № 16/319/05-НР

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого           Андрєєвої Е.І.

Суддів:                    Мацюри П.Ф.

Ліпчанської Н.В.

При секретарі           Лисіній О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Крижановської І.М.,

від відповідача - Кузовлєвої С.М, Крупіна В.М., Таратіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ ЕК „Миколаївобленерго”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 09.11.2007р.

по справі № 16/319/05-нр

за позовом ВАТ ЕК „Миколаївобленерго”

до ВАТ „Суднобудівний завод „Лиман”

про стягнення 53 905,81 грн.,

встановив:

ВАТ ЕК „Миколаївобленерго” заявило позов про стягнення з ВАТ „Суднобудівний завод „Лиман” 53 905,81 грн., з яких: 51 791 грн. - заборгованість за спожиту реактивну електроенергію за квітень 2005р., 1 352 грн. – інфляційні витрати, 761,85 грн. –3% річних.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 26.01.2006р. у позові відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.10.2006р. рішення місцевого суду частково скасовано, стягнуто з відповідача 24 231,21 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.01.2007р. рішення місцевого суду та постанову апеляційного суду скасовано, справу направлено до місцевого господарського суду на новий розгляд.

При новому розгляді справи рішенням господарського суду Миколаївської області від 09.11.2007р. у позові відмовлено з підстав недоведеності позивачем обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

ВАТ ЕК „Миколаївобленерго”, не погоджуючись з даним рішенням, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на неповне дослідження судом доказів по справі, порушення норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши позовні матеріали, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, виходячи з наступного.

Відповідно матеріалам справи, та що встановлено судами при попередньому розгляді справи, між ВАТ ЕК „Миколаївобленерго” та ВАТ „Суднобудівний завод „Лиман” був укладений договір № 44/5386 (34/69) від 02.06.2003р. про постачання електроенергії і технічне забезпечення електропостачання, згідно умов якого Позивач зобов’язався поставляти електроенергію відповідачу за умовами та в обсягах, вказаних у договорі, а відповідач –оплачувати її вартість у строки згідно з умовами договору, а також здійснювати інші платежі за розрахунковий період.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що споживач зобов'язується здійснювати оплату за використану електроенергію, за перетікання реактивної енергії, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановлених засобів обліку електроенергії, згідно з умовами цього договору та відповідно до Додатків № 2, 2а, 2б, 3, 4, 5, 10.

Відповідно до п. 3.3 договору, споживач зобов’язаний знімати та представляти за установленою формою до електропостачальної організації показання розрахункових електролічильників (Додатки № 2, 2а, 2б, 3, 5) згідно з календарним графіком.

Також споживач зобов'язувався здійснювати оплату за послуги з компенсації реактивної електричної енергії згідно з додатком № 5 .

Додатком до договору № 5 „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" від 02.06.2003р. сторони узгодили, що споживач зобов'язаний письмовим повідомленням забезпечувати передачу показань розрахункових електролічильників реактивної електроенергії за розрахунковий період згідно з графіком додатку № 4 до Договору /п.9 Додатку № 5/. Як вбачається з умов цього додатку, точкою обліку реактивної електроенергії є лічильник генерації № 0016191.

Згідно рапорту Товариства про кількість спожитої реактивної електроенергії у квітні 2005р. та протоколу заміни лічильника, відповідачем в квітні спожито реактивної електроенергії на суму 51 791,32 грн., про що 29.04.2005р. ВАТ “ЕК „Миколаївобленерго” виставило рахунок № 44/5386/4/1.

З вимогами про стягнення саме цієї суми з відповідача, позивач звернувся до суду.

Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що підстав для нарахування вищезазначеної суми у позивача не було, так як розрахунок зазначеної заборгованості був здійснений на підставі показників лічильника генерації реактивної електроенергії, яка проходила не через основний фідер Ф-239Б, через який здійснюється основне електропостачання, а через резервний фідер Ф-237Б, який був від’єднаний від збірних шин 6 кВ ТП-1.

Відмовляючи у позові, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем належним чином не доведено факту генерації електроустановками підприємства відповідача реактивної електроенергії через резервний фідер Ф-237Б, так як зміна в період з 17.09.2001р. по 20.04.2006р. показників лічильника генерації реактивної електроенергії резервного фідеру, від’єднаного від збірних шин 6 кВ ТП-1, була можлива за рахунок самоходу лічильника або похибок контролера під час знімання його показників.

З такими висновками місцевого суду повністю погоджується й апеляційна інстанція.

Оскаржуючи рішення, апелянт послався на те, що місцевим судом не повно встановлені обставини справи, оскільки факт генерації підприємством відповідача реактивної електроенергії мав місце, так як це підтверджується показниками лічильника генерації реактивної електроенергії № 0016191.

Однак з такими висновками апелянта судова колегія не може погодитись, оскільки неможливість генерації реактивної електроенергії у даному випадку підтверджується висновками експертиз, які проводились по даній справі, та висновки яких взяті місцевим судом до уваги, а також фактом від’єднання резервного фідеру від збірних шин 6 кВ ТП-1, так як споживання активної та реактивної електроенергії із мережі постачальника та генерація реактивної енергії в мережу постачальника через резервний фідер можливо тільки при наявності електричного з’єднання резервного фідера з мережею постачальника.

Посилання апелянта на те, що відповідачем не було надано доказів того, що резервний фідер дійсно був вимкненим від електромережі, також не може прийматись судовою колегією до уваги, оскільки, відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В даному випадку саме на позивача покладений обов’язок доведення заявлених ним вимог на підставі доказів, а не припущень.

На підставі викладеного та, приймаючи до уваги, що рішення суду постановлено у відповідності з вимогами як процесуального так і матеріального права, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.101, 103 -105 Господарського процесуального Кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 09.11.2007р. у справі № 16/319/05-нр залишити без змін, а апеляційну скаргу ВАТ ЕК „Миколаївобленерго” –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційну інстанцію протягом місяця.

Головуючий                                                                      Е.І. Андрєєва

Судді:                                                                                П.Ф. Мацюра

Н.В. Ліпчанська