Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2008 р. Справа № 49/304-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Погребняк В. Я., судді Афанасьєв В.В. , Шевель О. В.

при секретарі Шкуренко Л.О.

за участю представників сторін:

позивача –Сливко О.В. (дов.№27/29 від 09.01.2008р.), Першиної О.О. (дов.№1158 від 29.05.2008р.)

відповідача - Токарева С.В. (дов.№3963 від 14.12.2007р.); Котляра П.М. (дов.№231 від 22.01.2008р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№925Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від 01квітня 2008 р. у справі № 49/304-07

за позовом Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода", м. Харків

до Державного комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод", м. Харків

про стягнення 977 335,80 грн.

встановила:

Позивач - Комунальне підприємство "Виробничо-технологічне підприємство "Вода", 26 червня 2007 року звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просив (враховуючи заяви: про уточнення та зменшення позовних вимог) стягнути з відповідача на свою користь 741 265,45 грн., у тому числі: суму основного боргу в розмірі 690 050,78 грн., інфляційні в сумі 27 057,07 грн., пеню в сумі 20 503,06 грн., 3% річних в сумі 654,54 грн. за договором № 299 на відпуск та споживання води, укладеним між сторонами 01.12.2004 року, а також судові витрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01 квітня 2008 року у справі №49/304-07 (суддя Савченко А.А.) позов задоволено. Стягнуто з ДКП КГ "Харківкомуночиствод" на користь КП ВТП "Вода" 690 050,78 грн. основного боргу, 20 503,06 грн. пені, 27 057,00 грн. інфляційних, 654,54 грн. 3% річних, 9773,35 грн. витрат по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

Відповідач з рішенням господарського суду Харківської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить (після уточнення до апеляційної скарги від 19.05.2008р. вх.№3021) оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову КП ВТП "Вода" відмовити. Вимоги апеляційної скарги представники відповідача, як у її змісті, так і у судовому засіданні, зокрема, обґрунтовують тим, що згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. В даних спірних правовідносинах при укладанні договору № 299 на відпуск та споживання води від 01.12.2004 року, сторони не досягли згоди з усіх істотних умов. З боку позивача Договір підписаний невідомою особою. Відповідач підписав договір разом з протоколом розбіжностей, і цей протокол не надано до суду, а тому Договір не може вважатись легітимним. Крім того, п. 4.5 Договору встановлено: "Абонент" виконує оплату за використану воду протягом трьох банківських днів з дня отримання платіжного документу", позивачем не виконано вимоги спірного договору, платіжні документи позивачем на адресу відповідача не надсилались, а рахунки-фактури, представлені відповідачем не є вимогою до оплати.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, а також його повноважні представники у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечують, вважають апеляційну скаргу відповідача безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Зокрема, посилаються на те, що легітимність договору від 01.12.2004р. № 299 на відпуск та споживання води з системи комунального централізованого водопроводу не є предметом розгляду даної господарської справи. Зазначають, що КП „ВТП „Вода" надсилає ДКП „Харківкомуночиствод" рахунки-фактури, які містять в собі вартість наданої послуги за розрахунковий період, тобто за фактичний, а не календарний місяць, ці рахунки-фактури і є вимогою про сплату наданої послуги, підтвердженням представлення їх відповідачеві є реєстр вручення рахунків. Крім того, за період з грудня 2004р. відповідач частково сплачував послуги водопостачання шляхом оформлення платіжних доручень банку, який його обслуговує. Оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції позивач та його повноважні представники вважають законним, обґрунтованим, прийнятим без порушень норм матеріального та процесуального права, а тому просять залишити його без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, заслухавши у судовому засіданні пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Матеріали справи свідчать, що 01.12.2004р. між КП «ВТП «Вода»та ДКП КГ „Харківкомуночиствод" був укладений договір №299, згідно з умовами якого КП «ВТП «Вода»зобов'язалося надавати відповідачеві послуги з централізованого питного водопостачання, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався своєчасно проводити оплату за надані послуги у встановленому Договором порядку та розмірі. Так, на підставі розділу 4 Договору, відповідач зобов'язався проводити оплату за послуги водопостачання щомісячно на протязі 3 банківських днів від дня одержання платіжного документу, на підставі діючих тарифів за обсяги водопостачання, визначені за показниками приладів обліку або за нормами водоспоживання.

Позивач стверджує, що ним надані ДКП КГ „Харківкомуночиствод", передбачені умовами Договору, послуги з централізованого питного водопостачання у повному обсязі, на адресу відповідача було направлено рахунки - фактури на оплату наданих послуг за спірний період за кожний місяць окремо і цей факт підтверджено реєстром вручення цих рахунків. Відповідач, зі свого боку умови Договору порушив, за послуги надані позивачем у повному обсязі не розрахувався. Аргументи представлені КП «ВТП «Вода»на підтвердження своїх позовних вимог були прийняті місцевим господарським судом та задоволені у повному обсязі.

Проте колегія суддів апеляційного суду, не погоджується з висновками господарського суду першої інстанції зважаючи на таке.

Пунктами 4.1, 4.4, 4.5 Договору передбачено, що всі розрахунки за воду здійснюються «Абонентом»щомісячно платіжними документами КП «ВТП «Вода» або «Абонента»на підставі діючих тарифів за об’єми водоспоживання, визначені згідно з показниками приладів обліку або нормам споживання, на підставі яких «Абонент»- відповідач здійснює оплату за спожиту воду щомісячно на протязі 3 банківських днів від дня одержання платіжного документу.

Господарський суд Харківської області, задовольняючи позов КП «ВТП «Вода», ідентифікував рахунки-фактури, представлені позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог, як платіжні документи.

Відповідно до п. 1.31 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", платіжний інструмент - засіб певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунка платника. До платіжних інструментів відносяться документи на переказ та спеціальні платіжні засоби.

Згідно зі ст. 51 Закону "Про банки і банківську діяльність", банки в Україні можуть використовувати як платіжні інструменти: платіжні доручення, платіжні вимоги, вимоги-доручення, векселі, чеки, банківські платіжні картки та інші дебетові і кредитові платіжні інструменти.

Таким чином, позивач не виконав своє зобов'язання за Договором - не направив відповідачу платіжного документу у визначений день та у передбаченій законодавством формі, тому у відповідача не виникло зобов'язання виконати сплату за спожиту воду протягом трьох днів з дня отримання платіжного документу.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання , строк виконання якого визначений вказівками на подію, яка повинна неминуче настати, підлягає виконанню з здісненням цієї події.

Пунктом 4.5 Договору передбачено, що строк сплати відповідачем визначений протягом 3-х днів з вказівкою на подію - отримання платіжного документу, яка мала неминуче настати. Подія - отримання відповідачем платіжного документу не настала. Позивач не направляв платіжних документів відповідачу. Доказів зворотного позивачем суду не представлено.

Отже, підстави для застосування ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України (виставлення вимоги) відсутні, оскільки дана частина правочину застосовується у разі не визначення строку оплати. Як встановлено вище, укладеним між сторонами Договором строк оплати визначений та не змінений ними в установленому законом порядку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у КП «ВТП «Вода»не виникло право на звернення з позовом, а дане звернення КП «ВТП «Вода»до господарського суду з позовом є передчасним.

Щодо посилання відповідача на не легітимність спірного Договору, колегія суддів зазначає, що, як свідчать матеріали справи, у місцевого господарського суду не було підстав для дослідження цього питання, оскільки це не є предметом даного господарського спору і цей Договір в інших судових провадженнях не було визнано недійсним або не укладеним. Більш того, приймаючи передбачені спірним Договором послуги від позивача, здійснюючи часткові розрахунки за ці послуги, відповідач фактично погодив та прийняв умови Договору, що і не заперечували повноважні представники ДКП КГ „Харківкомуночиствод" у судовому засіданні апеляційного господарського суду.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача у зв’язку з її юридичною та фактичною обґрунтованістю і наявністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з‘ясуванні обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Також колегія суддів зазначає, що нею під час розгляду справи досліджені усі докази, що відносяться до предмету спору. Дослідження ж інших доказів (включення до розрахунку наданих послуг відповідачу по вул. Шевченка, 6, який нічим не обґрунтований та не відповідає дійсності; надання рахунків-фактур, які передано відповідачу у спірний період, що повинні бути підписані директором департаменту "Водозбут" Адельяновим В.К., але на уповноважену особу Адельянова В.К. позивач із супровідним листом надав до суду лише копію довіреності від 28.12.2007 р. на право підписання документів лише в 2008 році; підписання протоколу врегулювання розходжень невідомими особами, при цьому обидва підписи як у договорі, так і у протоколі врегулювання розходжень відрізняються одне від одного; виправлення дати укладання основного договору, на який є посилання в протоколі врегулювання розходжень) не відноситься до предмету даного спору, оскільки підставою для скасування рішення суду та відмови у задоволенні позовних вимог є передчасне звернення з позовом. Разом з тим, вище перелічені докази можуть бути предметом дослідження у разі дотримання позивачем положень пунктів 4.1, 4.4, 4.5 Договору та звернення з позовом до суду після несплати відповідачем виставлених позивачем платіжних документів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 99,101,102, п.2 ст. 103, п. 1, 3, 4 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 01квітня 2008 р. у справі № 49/304-07 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" (61052, Харків, вул. Червоно жовтнева, 90 р/рахунок 2835 в Філії №1 АБ «Факторіал-Банк» МФО 350482 ОКПО 33206804) на користь Державного комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 2, р/рахунок 80 у ВАТ «Інпромбанк», МФО 351878, Код 03361715) 4 739,77 грн. держмита за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя Погребняк В. Я.

суддя Афанасьєв В.В.

суддя Шевель О. В.