ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.08р.

Справа № 20/48-08

За позовом Приватного науково-виробничого підприємства «Інтеравіасервіс»

м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сиван»

м. Дніпропетровськ

про стягнення 192 100,40 грн

Суддя Пархоменко Н.В.

Представники:

Від позивача –Овчаренко А.О., адвокат, дов. №53 від 25.01.2008р.

Галькевич О.О., менеджер, дов. №148 від 04.03.2008р.

Від відповідача - представник не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар –папір для виготовлення серветок –86 951,33 грн, пеню за прострочення оплати –79 561,08 грн, 3% річних –3589,30 грн, інфляційні втрати –21 998,69 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не виконав зобов’язання щодо оплати поставленого товару, як це було передбачено договором №116/07-03 від 21.07.2006р. З метою забезпечення позову просить накласти арешт на майно і кошти, що належить відповідачу, в межах суми позову.

Представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом докази не надав, вимог не заперечив, присутність повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням від 23.02.2008р.

Справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

За згодою представників позивача в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним науково-виробничим підприємством «Інтеравіасервіс»- продавець (надалі –позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сиван»- покупець (надалі –відповідач) було укладено Договір поставки №116/07-03 від 21.07.2006р., згідно якого продавець зобов’язався продати покупцю товар –папір для виготовлення серветок, а відповідач оплатити його на умовах, визначених в договорі. Строк дії договору встановлено до 31.12.2006р. (п. 7.1. договору).

У п.п. 1.1, 2.1 договору сторони визначили, що асортимент, ціна на товар, його кількість і загальна сума окремої партії товару встановлюється за домовленістю сторін на кожну партію товару і відображається у специфікаціях, рахунках-фактурах та видаткових накладних.

Сторонами була узгоджена та підписана Специфікація №1 від 26.07.2006р. на загальну суму 113 625,00 грн.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу санітарно-гігієнічний папір в кількості 14,251 тонн на загальну суму 107 951,33 грн, що підтверджується видатковою накладною №08Б/28 від 15.08.2006р. Товар було отримано представником відповідача Герман В.Е. на підставі доручення ЯМО №280901 від 14.08.2006р. На оплату отриманого товару відповідачу було надано рахунок-фактуру №25Б/07-48 від 24.07.2006р.

За умовами пункту 1 Специфікації №1 до договору розрахунки за товар здійснюються шляхом сплати 21 000,00 грн в якості попередньої оплати та остаточний розрахунок - протягом одного банківського дня з моменту отримання товару. Відповідач частково сплатив за отриманий товар в сумі 21 000,00 грн. Заборгованість становить 86 951,33 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідально до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених господарським кодексом України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів сплати заборгованості на час розгляду справи суду не надано та в цій частині вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 5.2. договору в разі прострочення платежу покупець повинен сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Позивач просить стягнути пеню за період з 17.08.2006р. по 31.12.2007р. в сумі 79561,08 грн, виходячи з 0,5% за кожний день прострочення платежу. Разом з тим, відповідно до ст. 3 Закону України від 22.11.1996р. №543/ВР “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовґязань” розмір пені обмежується подвійною обліковою ставкою НБУ, яка діяла у період та відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Оскільки, інше не встановлено договором, то пеня підлягає стягненню за період прострочення платежу з 17.08.2006р. по 17.02.2007р., виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що становить 7 411,50 грн, що також підтверджено уточненим розрахунком позивача .

В стягненні пені в сумі 72 149,58 грн слід відмовити з вище викладених підстав.

Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України до вимог щодо стягнення неустойки застосовується спеціальна позовна давність тривалістю один рік. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сторонами не заявлено про застосування позовної давності до цих відносин, отже, відсутні підстави для застосування позовної давності щодо стягнення пені за період з 17.08.2006р. по 25.01.2008р.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з урахуванням індексу інфляції, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Річні за період прострочення виконання грошових зобов’язань з 17.08. 2006р. по 29.02.2008 року . складають 4018 грн. Інфляційні втрати з урахуванням індексу інфляції з серпня 2006р. по лютий 2008р. складають 25215,89 грн. Вимоги позивача в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги збільшення річних та інфляційних втрат, вказане в наданому позивачем додатковому розрахунку, оскільки позивач не збільшував свої позовні вимоги в цій частині, в порядку, встановленому ст.ст. 22, 54-56 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, з врахуванням встановлених обставин справи, вимоги позивача обґрунтовані, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню частково в сумі боргу 86 951,33 грн, пені - 7 411,50 грн, інфляційних втрат –21 998,69 грн та річних –3 589,30 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Суд вважає клопотання позивача про накладення арешту на майно та кошти, що належать відповідачу, таким, що не підлягає задоволенню, так як умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент подання позову, може зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення господарського суду. Таких обґрунтованих припущень позивачем не наведено.

Керуючись ст. 44, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сиван»- 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 79, корп.3, кв.9, (р/р 082881 в ДОФ АКБ «Укрсоцбанк»м. Дніпропетровськ, МФО 305017) на користь Приватного науково-виробничого підприємства «Інтеравіасервіс»- 61168, м. Харків, вул. Героїв Праці, буд.18, к.1, (р/р 355 в АКБ «Базис»м. Харків, МФО 351760) борг – 86 951,33 грн (вісімдесят шість тисяч дев’ятсот п’ятдесят одну грн 33 коп), пеню - 7 411,50 грн (сім тисяч чотириста одинадцять грн 50 коп), інфляційні втрати –21 998,69 грн (двадцять одну тисячу дев’ятсот дев’яносто вісім грн 69 коп), 3% річних –3 589,30 грн (три тисячі п’ятсот вісімдесят дев’ять 30 коп), витрати по сплаті держмита –1 199,51 грн (одна тисяча сто дев’яносто дев’ять грн 51 коп) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –73,63 грн (сімдесят три грн 63 коп).

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання.

СУДДЯ

Н.В. ПАРХОМЕНКО

Рішення підписано

11 березня 2008 р.