ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2008 р.

№ 05-5-45/1329

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюка М.В.,

Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Державного комітету України з державного матеріального резерву на ухвалу Господарського суду м. Києва від 4 лютого 2008 року у справі №05-5-45/1329 за позовом Державного комітету України з державного матеріального резерву, м. Київ, до Відкритого акціонерного товариства "Державна енергогенеруюча компанія "Центренерго", м. Київ, про стягнення 46 775 483,28 грн.

за участю представників:

позивача –Ємельянова Л.С. (дов. № 8-2/959 від 05.03.2008),

відповідача –Чопівська С.С. (дов. № 1333/08 від 27.12.2007),

ВСТАНОВИВ:

У січні 2008 року Державний комітет України з державного матеріального резерву звернувся в господарський суд з позовом до ВАТ "Державна енергогенеруюча компанія "Центренерго" про стягнення 46 775 483,28грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.02.2008 (суддя Балац С.В.), позовну заяву повернуто без розгляду на підставі п.5 ст.63 ГПК України.

Ухвала мотивована посиланнями на порушення позивачем правил об'єднання позовних вимог, що суттєво утруднить вирішення спору та перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін .

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, а справу передати для розгляду по суті суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку встановлених фактичних обставин справи, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із позовних матеріалів, предметом заявленого позову є вимоги про стягнення відсотків за користування позикою, інфляційних витрат та 3% річних на підставі договорів: №10 від 02.02.1998 про відпуск з державного матеріального резерву в порядку тимчасового позичання мазуту; №5 від 02.02.1998 та №юр -7/521а-99 від 30.03.1999 про відпуск з державного матеріального резерву в порядку тимчасового позичання вугілля; №юр -7/97-98 від 09.10.1998, №юр -7/90-98 від 03.08.1998, №412/27 від 24.12.1997 та №юр 7/959-99 від 24.12.1999 про відпуск з державного матеріального резерву в порядку тимчасового позичання природного газу .

Відповідно до п.5 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об'єднання вимог або об’єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з’ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Правила об’єднання позовних вимог визначені ч.1 ст.58 ГПК України, згідно якої в одній позовній заяві може бути об’єднано кілька вимог, зв’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Враховуючи юридичну природу наведених договорів та те, що вони укладені на виконання різних актів Кабінету Міністрів України, об'єднання позовних вимог, за такими договорами, не видається можливим, з чого правильно виходив суд при винесені оскаржуваної ухвали.

Крім того, на підтвердження позовних вимог позивач надав хоча і подібні, але різні докази.

Вимоги до змісту ухвали визначено ст.86 ГПК України і, зокрема, встановлено, що ухвала господарського суду має містити стислий виклад суті спору або змісту питання, з якого виноситься ухвала, а також мотиви винесеної ухвали з посиланням на законодавство. Оскаржувана ухвала зазначеним приписам процесуального законодавства відповідає.

Посилання скаржника на порушення і неправильне застосування судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження і не спростовують правильних висновків суду, а однорідність заявлених позивачем вимог, за таких обставин, не може бути підставою для скасування законної та обґрунтованої ухвали суду.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного комітету України з державного матеріального резерву залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.02.2008 у справі №05-5-45/1329 залишити без змін.

Судді:                                                                       Дунаєвська Н.Г.

Михайлюк М.В.

Самусенко С.С.