СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

07 травня 2008 року

Справа № 2-25/10336-2005

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Горошко Н.П.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Євпаторії Автономної республіки Крим (Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим) на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Маргарітов М.В.) від 02.08.-09.08.2005 у справі № 2-25/10336-2005

за позовом           виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міста Євпаторія (вул. Дм. Ульянова, 26/28, Євпаторія, Автономна Республіка Крим, 97400)

до          Державної податкової інспекції у м. Євпаторії Автономної республіки Крим (Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим) (вул. Дм.Ульянова, 2/40, Євпаторія, 97416)

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

У червні 2005 року виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою, у якій просило визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції Автономної Республіки Крим.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.08–09.08.2005 (суддя Маргарітов М.В.) позовні вимоги підприємства задоволено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.10.2005 (колегія суддів: Голик В.С., Дугаренко О.В., Черткова І.В.) рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.08–09.08.2005 залишено без змін.

Вказані рішення та постанова приймались за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.03.2008 Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.10.2005 у справі № 2-25/10336-2005 скасовано. Справи передано до апеляційної інстанції для перегляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони у судове засідання не з'явились, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористались, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що чинне законодавство не обмежує коло представників юридичних осіб при розгляді адміністративної справи, а також те, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за відсутності нез’явившихся представників сторін.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 07.05.2008 суддів Гонтаря В. І. та Борисову Ю. В. замінено на суддів Горошко Н. П. та Гоголя Ю. М.

Розглянувши справу у порядку статей 185, 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції у м. Євпаторії Автономної республіки Крим (Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим) не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2005 року Євпаторійською об’єднаною державною податковою інспекцією проведена перевірка дотримання Євпаторійським виробничим підприємством водопровідно-комунального господарства строків сплати узгоджених сум податкових зобов’язань з податку на додану вартість за 2001, 2003 роки. Результати перевірки відображено у актах перевірки № 85/15-2 від 15.04.05, № 84/15-2 від 15.04.05.

За результатами перевірки податковим органом були виявлені порушення, передбачені п. п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-Ш від 21.12.2000 і застосовані штрафні санкції у сумі 13555,8 грн. податковим повідомленням-рішенням №/0/0 від 25.04.05, у сумі 3420,77 податковим повідомленням-рішенням №/0 від 25.04.05.

За результатами адміністративного оскарження податковими повідомленнями-рішеннями Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції №/1 від 25.05.05 до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 13555,8 грн., повідомленням-рішенням №/1 від 25.05.05 у сумі 3420,77 грн.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.08.2005 у справі 2-25/10336-2005 (суддя Маргарітов М.В.) вищевказані акти податкового органу визнані недійсними, оскільки, на думку суду, позивачем дотримані строки погашення податкового зобов’язання у 2003 році, крім того відповідачем пропущені строки застосування штрафних санкцій за несвоєчасне погашення податкових зобов’язань, встановлені статтею 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Євпаторійська об’єднана державна податкова інспекція оскаржує рішення місцевого господарського суду, посилаючись на те, що дія статті 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” поширюється лише на податкові зобов’язання, а також на невідповідності висновків суду про дотримання позивачем строків погашення податкових зобов’язань у 2003 році обставинам справи.

Відповідно до пп. 15.1.1 п.15.1 статті 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Податковими повідомленнями-рішеннями № 000115150/0/0 від 25.04.2005 та № /1 від 25.05.2005 до позивача застосовані штрафні санкції за порушення граничних строків сплати узгодженого податкового зобов’язання з податку на додану вартість за квітень-серпень 2001 року, тобто штрафні санкції застосовані після закінчення строку, встановленого статтею 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, у зв’язку з чим висновки місцевого господарського суду про необхідність визнання цих актів податкового органу недійсними є обґрунтованими.

Також обґрунтовано визнанні недійсними податкові повідомлення-рішення №/0 від 25.04.2005 та /1 від 25.05.2005 про застосування до позивача штрафних санкцій за порушення граничних строків погашення узгодженого податкового зобов’язання з податку на додану вартість за червень 2003 року у сумі 3420,77 грн.

Відповідно до п.п.5.3.1 п.5.3 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Позивачем надано суду доказ дотримання строку сплати податкового зобов’язання –копія платіжного доручення № 287 від 24.07.2003 про сплату податку на додану вартість за червень 2003 року у сумі 162000,00 грн.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Автономної Республіки Крим є законним та обґрунтованим, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1. ст. 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Євпаторії Автономної республіки Крим (Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим) залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.08.-09.08.2005 у справі № 2-25/10336-2005 залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.М. Плут

Судді                                                                      Ю.М. Гоголь

Н.П. Горошко