ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

03.06.08                                                                                           Справа № 3/42

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Краєвської М.В.

суддів:                                                                        Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного вищого навчального закладу “Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем”янчука” від 07.04.2008 р. № 09-08/11

на рішення Господарського суду Рівненської області від 25.03.2008 р.

у справі № 3/42

за позовом ТзОВ “Постулат”, смт.Куйбишеве Куйбишивського р-ну Запорізької обл.

до Приватного вищого навчального закладу “Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем”янчука”, м.Рівне

про стягнення 425 628, 5 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу нерухомого майна

За участю представників сторін:

від позивача –Шевчук Г.Є. (представник, довіреність від 27.02.2008 р. без номера в матеріалах справи);

від відповідача –Герасимчук О.П. (юрист, довіреність від 21.04.2008 р. без номера в матеріалах справи)

Представникам сторін роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.

Оскільки жодна зі сторін не заявляла клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перегляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від від 13.05.2008 р.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 25.03.2008 р. у справі № 3/42 (суддя Мамченко Ю.А.) позов задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідача на користь позивача 128 332 грн. 94 коп. основного боргу, 93 450 грн. 88 коп. інфляційних втрат, 42 856 грн. 01 коп. 3 % річних; провадження в справі в частині стягнення основного боргу в сумі 160 989 грн. 00 коп. припинено на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України в зв”язку з погашенням заборгованості після порушення провадження у справі.

Відповідач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу та письмові пояснення (які по суті є уточненням вимог апеляційної скарги), де просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення 128 332 грн. 94 коп. основного боргу, 93 450 грн. 88 коп. інфляційних втрат, 42856 грн. 01 коп. 3 % річних, з підстав неповного з”ясування обставин справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинм справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що сторони не підписали акт звіряння взаєморозрахунків; на момент передачі гуртожитку не знято з обліку 24 особи, позивач зобов”язався це виконати до 01.01.2006 р., що ним не зроблено; згідно з вимогами ст.538 ЦК України у разі невиконання зобов”язань однією стороною інша має право зупинити своє виконання чи відмовитись від його виконання; господарський суд невірно застосував ст.ст.632 і 654 ЦК України, ст.188 ГК України.

У судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у ньому.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 03.10.2005 р. між ТзОВ “Постулат” (продавець за договором, позивач у справі) і Приватним вищим навчальним закладом “Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем”янчука” (покупець за договором, відповідач у справі) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким позивач продав, а відповідач купив гуртожиток для холостяків, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Студентська, 14 (а.с.5-8).

Відповідно до п.2.2 договору площа об”єкта продажу становить 4 714, 3 м2.

Ціна об”єкта визначена сторонами на рівні 5 000 000 грн. (п.3.1 договору).

Таким чином, договірна вартість 1 м2 становить 1 060, 603 грн.

Нерухоме майно за договором підлягало передачі впродовж 3-х календарних днів з моменту нотаріального посвідчення угоди з підписанням акта приймання-передачі (п.6.2 договору).

Актом приймання-передачі від 12.10.2005 р. зафіксовано, що при передачі продавцем об”єкта нерухомості для покупця в гуртожитку не знято з реєстраційного обліку 24 особи. Сторони обумовили, що їх зняття з обліку буде здійснено відповідно до вимог п.6.6 договору (а.с.41).

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу Приватного вищого навчального закладу “Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем”янчука” слід задоволити повністю, рішення Господарського суду Рівненської області від 25.03.2008 р. у справі № 3/42 скасувати частково і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення 128 332 грн. 94 коп. основного боргу, 93 450 грн. 88 коп. інфляційних втрат, 42 856 грн. 01 коп. 3 % річних відмовити. В решті рішення суду залишити без змін.

При цьому колегія виходила з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, зокрема, п.п.4.1-4.2 договору, покупець зобов”язався провести розрахунок за нерухоме майно в декілька етапів: перший – протягом 3-х банківських днів з моменту підписання договору, а наступні –впродовж 4-х календарних місяців, але не пізніше 01.02.2006 р. В свою чергу продавець взяв на себе зобов”язання в термін до 01.01.2006 р. (кінцевий термін виписки мешканців) особисто зняти з реєстраційного обліку в об”єкті нерухомого майна, що відчужено, всіх зареєстрованих осіб (п.6.6 договору).

Відповідно до особливих умов договору (п.6.6 договору) в тому разі, якщо продавець не виконає своє зобов”язання по зняттю з реєстраційного обліку в об”єкті нерухомого майна, що відчужено, всіх зареєстрованих осіб, покупець має право вирішити це питання на власний розсуд:

1) або шляхом самостійного зняття з реєстрації таких осіб з покладенням на продавця обов”язку по відшкодуванню відповідної суми збитків;

2) або шляхом зниження ціни вказаного у договорі нерухомого майна при остаточному розрахунку за нього пропорційно площі, яку будуть займати особи, не зняті з реєстраційного обліку.

ТзОВ “Постулат” свого зобов”язання по зняттю громадян з реєстраційного обліку в гуртожитку, відчуженого Приватним вищим навчальним закладом “Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем”янчука”, не виконало.

30.01.2006 р. відповідач направив позивачу лист, в якому проінформував, що станом на 27.01.2006 р. в гуртожитку фактично залишилося проживати 22 особи, а кількість осіб, які не зняті з реєстраційного обліку, становить більше, ніж 200 осіб. Загальна площа приміщень, не звільнених мешканцями, становить 497 м2 (а.с.42). Відповідно апелянт вказав про те, що розрахунок за гуртожиток буде проведено за вирахуванням вартості площ, не звільнених в установлений термін, тобто повідомив про те, що має намір скористатися наданим п.6.6 договору правом.

19.12.2007 р. Приватний вищий навчальний заклад “Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем”янчука” надіслав ТзОВ “Постулат” лист, в якому проінформував про те, що станом на 18.12.2007 р. кількість площ, не звільнених попередніми мешканцями, становить 121 м2 , вартість яких, виходячи з загальної суми придбання, становить 121 х 1060, 603 = 128 332, 9 грн. (а.с.43). Відповідаючи на дане звернення, ТзОВ “Постулат” запропонувало Приватному вищому навчальному закладу “Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем”янчука” перерахувати суму заборгованості за винятком вартості незвільнених приміщень і узгодити строки оплати (а.с.45).

Актом від 29.02.2008 р. (а.с.48) і довідкою-розрахунком (а.с.49) підтверджено факт фактичного проживання та зайняття попередніми мешканцями шести кімнат заг. пл. 121 м2 , вартість яких становить 128 332, 94 грн. Вказаним актом також підтверджено той факт, що гуртожиток залишається місцем постійної реєстрації 7 громадян.

Розрахунок незвільненої площі базується на даних технічного паспорту гуртожитку –експлікації розташування кімнат на шостому поверсі (долучений до матеріалів справи).

Так, зайняті мешканцями житлові кімнати:

- кімната № 604 пл.19, 2 м2 –гром.Окорська Т.В., гром.Гриб Т.М.;

- кімната № 607 пл.12, 6 м2 –гром.Ярощук Н.А.;

- кімната № 602 пл.12, 9 м2 –гром.Конончук В.О.;

- кімната № 606 пл.13, 2 м2 –гром.Ващик Є.А.;

- кімната № 603 пл.12, 0 м2 –гром.Петрушок Л.М.;

- кімната № 608 пл.18, 6 м2 –гром.Хомич І.В.,

разом житлова площа – 88, 5 м2 .

Відповідно зайняті мешканцями допоміжні приміщення:

- дві кухні пл.10, 9 м2 кожна, 21, 8 м2 разом;

- чотири душові пл.1, 2 м2 кожна, 4, 8 м2 разом;

- чотири туалети пл. 1, 2 м2 кожна, 4, 8 м2 разом;

- чотири умивальники пл.0, 8 м2 кожен, 3, 2 м2 разом;

- чотири коридори пл.6, 9 м2 , 5, 6 м2 , 7,3 м2 , 5, 8 м2 , 25, 6 м2 разом,

разом допоміжна площа –60, 2 м2 з урахуванням того, що на поверсі розташовано також дві звільнених мешканцями кімнати, площа зайнятих мешканцями допоміжних приміщень становить 32, 5 м2 .

Всього попередніми мешканцями зайнято 6 кімнат заг. пл. 121 м2 , з яких 88, 5 м2 житлової та 32, 5 м2 допоміжної (кухні, туалети, душові, коридори), загальна вартість яких становить 128 332, 94 грн.

Оскільки саме умовами договору передбачено право відповідача зменшити ціну вказаного в договорі нерухомого майна при остатоточному розрахунку за нього пропорційно вартості площі, яку будуть займати особи, не зняті з реєстраційного обліку, то його дії про проведенню остаточного розрахунку з позивачем у сумі за мінусом 128332,94 грн., що є вартістю пропорційної частини площі, повністю узгоджуються з вимогами ст.ст.651, 652, 691 ЦК України. Отже, сторони обумовили зміну ціни в спірному договорі. Крім того, колегія суддів розцінює лист позивача, про який згадувалося вище (а.с.45), як фактичну згоду на уточнення розрахунку та зміну вартості об”єкта купівлі-продажу. Проте суд першої інстанції безпідставно не врахував наведеного при винесенні оскаржуваного рішення.

Акт звіряння взаєморозрахунків від 21.03.2007 р. (долучений до матеріалів справи) не підписаний відповідачем у зв”язку з невиконанням позивачем своєї частини зобов”язань за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 03.10.2005 р.

Факт непідписання обома сторонами договору вказаного акта звіряння взаєморозрахунків має значення для правильного вирішення господарського спору, оскільки згідно з п.4.6 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03.10.2005 р. вищеназваний акт визначено сторонами як безспірний доказ повного виконання зобов”язання покупця перед продавцем щодо розрахунку за придбане ним нерухоме майно з приналежністю до нього, виконання покупцем інших зобов”язань і про відсутність з боку продавця претензій до покупця по оплаті за продане майно, а також покупця до продавця по виконанню всіх взятих ним, продавцем, на себе зобов”язань за цим договором.

Апеляційний господарський суд вважає, що факт непідписання акта з боку покупця (відповідача) свідчить про наявність у нього претензій до продавця (позивача) з приводу невиконання останнім договірних зобов”язань, зокрема, визначених у п.п.5.1.4, 6,6 договору.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 21.04.2008 р. апелянтом долучено до матеріалів справи копія довідки паспортистки від 15.05.2008 р. з копіями карточок прописки форми № 16, які підтверджують той факт, що придбаний у позивача гуртожиток на сьогоднішній день залишається місцем постійної реєстрації восьми громадян, які були зареєстровані в ньому до моменту придбання відповідачем гуртожитку, та зобов”язання по зняттю з реєстрації яких брав на себе за договором позивач.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області в частині задоволення позовних вимог не відповідає матеріалам справи, не грунтується на чинному законодавстві, а доводи апелянта підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного вищого навчального закладу “Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем”янчука” задоволити повністю.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 25.03.2008 р. у справі № 3/42 скасувати частково і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення 128 332 грн. 94 коп. основного боргу, 93 450 грн. 88 коп. інфляційних втрат, 42856 грн. 01 коп. 3 % річних відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на позивача.

Доручити Господарському суду Рівненської області видати відповідний наказ.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

6. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                          М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                      Н.А.Галушко

Суддя                                                                                                     Г.В.Орищин