РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.08
Справа № 15/4пн

Суддя Пономаренко Є.Ю., розглянувши
матеріали справи за позовом

Прокурора
Ленінського району м. Луганська в
інтересах держави в особі Виконавчого комітету Луганської міської ради, м.
Луганськ

до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Луганськ

про стягнення 326
грн. 61 коп. та звільнення нежитлового приміщення

за
участю:

від
заявника -Середа
Ю.А., пом. прокурора, посв. №311 від 30.10.07.;

представників
сторін:

від
позивача -Демченко
І.О., представник по довіреності № 01-03-30/7020а від 15.11.07.;

від
відповідача
-ОСОБА_1., свідоцтвоНОМЕР_1 від 02.12.99, ід.НОМЕР_2.

встановив
наступне.

До
початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування  судового процесу з допомогою
звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з чим відповідно до ст. ст.
4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом
не здійснювалося.

Суть
спору:
прокурором за позовною заявою заявлені вимоги:

-
стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1. на користь виконавчого комітету
Луганської міської ради заборгованість з орендної плати в сумі 317 грн. 88 коп.
та пеню в сумі 8 грн. 73 коп. по договору оренди  від 15.07.02 № 001367/09;

-
прийняти рішення про примусове звільнення приватним підприємцем ОСОБА_1.
підвального нежитлового приміщення загальною площею 85,8 кв.м., розташоване за
адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская, 14.

Заявник
та позивач відмовилися від позову в частині стягнення з відповідача боргу з
орендної плати в сумі 317 грн. 88 коп. та пені в сумі 8 грн. 73 коп.

Відмова
від позову в частині наведених вимог прийнята судом.

Представники
заявника та позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в частині
примусового звільнення нежитлового приміщення.

Відповідач
проти позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву
від 17.01.2008р.

Встановивши
фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд
дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про звільнення відповідачем
орендованого приміщення виходячи з наступних підстав.

Між
регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області
та відповідачем у справі 15.07.02 укладено договір оренди державного майна №
001367/09.

Об'єкт
оренди за даним договором нежитлове приміщення площею 85,8 кв. м., розташоване
за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская, б. 14, передано орендодавцем
(позивачем у справі) орендарю за актом прийому-передачі від 15.07.2002р., який
є невід'ємною частиною договору.

У
2003 році будинок №14 по вул.  Совєтская
у м. Луганську разом із спірним нежитловим приміщенням було передано з
державної до комунальної власності територіальних громад м. Луганська, що
підтверджується актом приймання-передачі від 01.02.2003р., письмовими
поясненнями регіонального відділення Фонду державного майна України по
Луганській області та Виконавчого комітету Луганської міської ради та іншими
доданими ними документами.

Відповідно
до п. 6 ст. 7 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та
комунальної власності»право власності на об'єкт передачі виникає з дати
підписання акта приймання-передачі.

Згідно
п. 1 ст. 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»в разі
переходу права власності до інших осіб договір оренди зберігає чинність для
нового власника.

Таким
чином, після передачі об'єкту оренди до комунальної власності м. Луганська
права та обов'язки орендодавця перейшли до відповідного органу місцевого
самоврядування територіальної громади м. Луганська.

У
зв'язку з наведеним, між позивачем та відповідачем укладено угоду №1 від
01.03.2003р. про зміни і доповнення до договору оренди від 15.07.02 №001367/09.

Відповідно
до п. 11.1 договору його укладено строком зі строком дії з 15.07.2002р. до
15.07.2003р.

У
зв'язку з тим, що кілька разів протягом місяця після закінчення строку дії
договору жодна із сторін не заявляла про його припинення, цей договір,
відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального
майна», продовжувався на той же строк і на тих же умовах: до 15.07.2004р., до
15.07.2005р. та до 15.07.2006р.

Договір
припинив свою дію за закінченням строку на який його було укладено враховуючи
листи орендодавця (позивача у справі) від 25.07.2006р. №0103-16/3990а, а також
від 18.07.2007р. №01-03-16/3971а, які одержано орендарем. При цьому, позивачем
також вимагалося від орендаря повернення орендованого  приміщення. Орендар не звертався з позовом до
орендодавця про спонукання укласти договір оренди спірного приміщення на новий
строк з підстав наявності у нього переважного права на укладення договору
оренди спірного приміщення на новий строк і відповідно судом не приймалося
рішення про укладення договору на новий строк.

Відповідно
до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального
майна»договір оренди припиняється за закінченням строку на який його було
укладено.

Таким
чином, на момент звернення прокурора до суду з позовом договір оренди з
відповідачем був припинений.

Об'єкт
оренди не було повернуто орендарем орендодавцеві в установленому порядку.

Відповідно
до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була
одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в
договорі.

Аналогічна
за змістом норма закріплена і у ст. 27 Закону України «Про оренду державного та
комунального майна».

Також,
відповідно до п. 5.6. договору при припиненні договору орендар зобов'язаний повернути
орендодавцю орендоване майно у належному стані.

Згідно
п. 2.5. договору майно повертається орендарем орендодавцю на підставі акту
прийому-передачі. При цьому, майно вважається повернутим з моменту підписання
сторонами акту прийому-передачі.

За загальним
правилом оформлення акту приймання-передачі покладається на сторону, яка
зобов'язана передати річ, тобто при укладенні договору оренди -на орендодавця,
а при припиненні дії договору -на орендаря.

Відповідно
до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета
договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується
сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Таким
чином, у зв'язку з тим, що орендоване майно не повернуто відповідачем у встановленому
договором та законом порядку позовна вимога про примусове звільнення ним
нежитлового приміщення підлягає задоволенню.

Щодо
питань пов'язаних з проведенням орендарем поліпшень орендованого майна, то він
не позбавлений права звернутися до суду з позовною заявою про стягнення
вартості невідокремлюваних поліпшень, що може бути розглянута в окремому
провадженні.

Від
позовних вимог про стягнення боргу в сумі 317 грн. 88 коп. та пені в сумі 8
грн. 73 коп. прокурор та позивач відмовилися, подавши до суду письмову заяву.

Судом
роз'яснено прокурору та представнику позивача наслідки відмови від позову,
передбачені ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова
прокурора та позивача від позову приймається судом, оскільки такі дії не суперечать
законодавству та не порушують чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси.

За
викладених обставин провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення
боргу в сумі 317 грн. 88 коп. та пені в сумі 8 грн. 73 коп. підлягає припиненню
на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України.

Таким
чином, позов підлягає задоволенню частково: ОСОБА_1 слід звільнити підвальне
нежитлове приміщення загальною площею 85,8 кв.м., розташоване за адресою: м.
Луганськ, вул. Совєтская, 14; в  решті
позовних вимог про стягнення боргу в сумі 317 грн. 88 коп. та пені в сумі 8
грн. 73 коп. провадження у справі припиняється на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК
України.

Відповідно
до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати стягуються з відповідача
пропорційно задоволених вимог у доход державного бюджету у складі: 85 грн. 00
коп. державного мита, а також 59 грн. 00 коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно
до ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за
згодою присутніх у судовому засіданні представників сторін оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.
44, 49, п.4 ч.1 ст.80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в:

1.
Позов задовольнити частково.

2.
Фізичній особі -підприємцю ОСОБА_1, 1952 року народження,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 негайно з
дня набрання даним рішенням законної сили, звільнити підвальне нежитлове
приміщення загальною площею 85,8 кв.м., розташоване за адресою: м. Луганськ,
вул. Совєтская, 14.

3. В
решті позовних вимог про стягнення боргу в сумі 317 грн. 88 коп. та пені в сумі
8 грн. 73 коп. провадження у справі припинити.

4. Стягнути
з фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, 1952 року народження,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 у доход:

-
державного бюджету України рахунок 0006, банк ГУ ДКУ в Луганській
області, одержувач УДК у м. Луганську ГУ ДКУ в Луганській області, МФО 804013,
, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку
095, державне мито у сумі 85 грн. 00 коп. видати наказ
Державній податковій інспекції;

-
державного бюджету України, рахунок 0006, банк ГУ ДКУ в Луганській
області, одержувач УДК у м. Луганську ГУ ДКУ в Луганській області, МФО 804013,
, код бюджетної класифікації 22050000, символ звітності банку
259, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59
грн. 00 коп. Видати наказ органу державної виконавчої служби.

В
судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення.
Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 17.03.2008 р.

На
підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Є.Ю.
Пономаренко