ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

08 лютого 2008 р.                                                              Справа № 3/187

За позовом Невицької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, с. Невицьке Ужгородського району

до відповідача Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, м. Ужгород

з участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю „Орхідея”, с. Невицьке Ужгородського району та Відділу земельних ресурсів в Ужгородському районі, м. Ужгород

про визнання протиправним та скасування розпорядження Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області від 30 грудня 2003 року № 689 про продаж товариству з обмеженою відповідальністю „Орхідея” земельної ділянки площею 6 674 кв.м. по вул. Кар’єрна в с. Невицьке Ужгородського району Закарпатської області,

Суддя господарського суду – В.В.Мокану

Секретар судового засідання – А.А.Кокрева

представники:

Позивача – Гартманн М.Р., довіреність № 65/02-24 від 16.02.2007 року

Гончаров В.В., адвокат, доручення б/н від 23.01.2007 року

Відповідача – Павлик М.В., завідувач юридичного сектору апарату державної

адміністрації, довіреність № 4/02-38 від 08.01.2008 року

Третьої особи ТОВ „Орхідея” – Гутич І.М., директор

Гутич С.М., довіреність б/н від 19.11.2007 року

Порада Н.С., довіреність б/н від 19.11.2007 року

Третьої особи відділу земельних ресурсів в Ужгородському районі –

СУТЬ СПОРУ: Невицькою сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, с. Невицьке Ужгородського району заявлено позов до відповідача Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, м. Ужгород з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю „Орхідея”, с. Невицьке Ужгородського району про визнання протиправним та скасування розпорядження Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області від 30 грудня 2003 року № 689 про продаж товариству з обмеженою відповідальністю „Орхідея” земельної ділянки площею 6 674 кв.м. по вул. Кар’єрна в с. Невицьке Ужгородського району Закарпатської області. Ухвалою господарського суду до участі у справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Відділ земельних ресурсів в Ужгородському районі, м. Ужгород.

продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 08.02.2008 року у справі № 3/187

В судових засіданнях 17.01.2008 року та 31.01.2008 року брали участь вищевказані представники, а також представник відділу земельних ресурсів в Ужгородському районі – Попович М.В., начальник відділу, оголошувались перерви відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні 31.01.2008 року брав участь також залучений в якості спеціаліста представник Державного підприємства „Закарпатський науково –дослідний та проектний інститут землеустрою” – Войцехович В.Й., доручення № 70 від 31.01.2008 року.

Представники позивача підтримали позовні вимоги, які обґрунтовано порушенням відповідачем прийняттям оспорюваного розпорядження норм ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 35 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”, ст. ст. 12, 17, 83, 84, 128, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України. Зокрема, стверджують, що оспорюване розпорядження прийнято без повідомлення сільської ради, хоча вирішене питання зачіпає її інтереси; що відповідач вийшов за межі своїх повноважень, оскільки земельна ділянка, про яку йдеться у розпорядженні, знаходиться в межах населеного пункту с. Невицьке і право її продажу належало сільській раді як органу місцевого самоврядування. Зауважують на факт видачі у 1993 році державного акту на право постійного користування земельною ділянкою колективному малому підприємству „Агрошляхпостач”, правонаступником якого є третя особа ТОВ „Орхідея” саме Невицькою сільською радою.

Відповідач проти позову заперечив, пославшись на те, що оспорюване розпорядження винесено в межах повноважень, визначених ст. ст. 17, 84, 128, п. 12 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, відповідно до яких до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями за межами населених пунктів здійснюють відповідні органи виконавчої влади, тобто, місцеві державні адміністрації. Стверджує, що земельна ділянка, якої стосується оспорюване розпорядження, розташована на території Невицької сільської ради за межами населеного пункту, що підтверджується Проектом встановлення межі села Невицьке та підготовчих робот по першому етапу роздержавлення та приватизації земель Невицької сільської ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області, затвердженим рішенням Ужгородської районної ради від 17.09.1993 року „Про затвердження меж населених пунктів з комплексом робіт по роздержавленню та приватизації земель сільської, селищної рад народних депутатів”. Пояснює, що Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою видано Невицькою сільською радою на підставі її рішення колективному малому підприємству „Агрошляхпостач”, відповідно до ст. ст. 3, 7, 9, 19 Земельного кодексу України, введеного в дію постановою Верховної Ради України № 562-12 від 18.12.1990 року, згідно яких повноваження щодо передачі земель у користування фізичним та юридичним особам належали сільським радам, на територіях яких знаходились земельні ділянки незалежно від того, знаходились вони в межах населених пунктів чи за межами.

Третя особа ТОВ „Орхідея” проти позову заперечує, стверджуючи, що оскільки розпорядження землями державної власності належить до повноважень місцевих державних адміністрацій, право комунальної власності на землю запроваджено лише Земельним кодексом України, який набув чинності 01.01.2002 року, спірна земельна ділянка була в державній власності і стала власністю ТОВ „Орхідея”, не перебуваючи у комунальній власності. Вважає, що оскаржуване рішення не зачіпає інтереси

продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 08.02.2008 року у справі № 3/187

місцевої територіальної громади та не порушує її земельні права. Даний спір оцінює як спір між суб’єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління і просить суд вийти за межі позовних вимог, прийняти постанову про визнання наявності чи відсутності повноважень Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області та визнати ТОВ „Орхідея” добросовісним набувачем.

Третя особа – Відділ земельних ресурсів в Ужгородському районі проти позову заперечує, стверджує, що вимагати додаткових документів, у тому числі погодження сільської ради районна державна адміністрація не вправі, оскільки таке не передбачено Земельним кодексом України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників спору, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, в тому числі графічні матеріали,

суд встановив:

Розпорядженням голови Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області від 30.12.2003 року № 689 „Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення” погоджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення, розташованої на території Невицької сільської ради, що знаходиться в користуванні ТОВ „Орхідея” згідно державного акту на право постійного користування ЗК 012 00037, реєстраційний № 1 від 12.04.1993 року, затверджено вартість земельної ділянки, вирішено продати ТОВ „Орхідея” земельну ділянку площею 6674 кв.м. для експлуатації виробничої бази, затверджено умови продажу.

Судовий порядок оскарження рішень місцевих державних адміністрацій визначено ст. ст. 43, 50 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”.

Відповідно до ст. 43 Закону України „Про місцеві державні адміністрації” підставою для скасування актів місцевих державних адміністрацій є їх суперечність Конституції України, законом України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України, іншим актам законодавства. Право на оскарження згідно ч. 1 ст. 43 зазначеного Закону належить, зокрема, територіальним громадам, яких представляють відповідно до ст. 10 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” сільські, селищні, міські ради –органи місцевого самоврядування.

Дослідивши аргументи учасників спору щодо відповідності оспорюваного розпорядження діючому законодавству суд дійшов висновку про обґрунтованість позову з огляду на наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 35 Закону України „Про місцеві державні адміністрації” передбачено, що у разі розгляду місцевою державною адміністрацією питань, які зачіпають інтереси місцевого самоврядування, про це повідомляється заздалегідь відповідним органам місцевого самоврядування, представники яких та посадові особи територіальних громад мають право брати участь у розгляді таких питань місцевою державною адміністрацією, висловлювати зауваження і пропозиції.

продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 08.02.2008 року у справі № 3/187

Земельна ділянка, якої стосується оспорюване розпорядження РДА, знаходиться на території Невицької сільської ради, питання її відчуження не могло вирішуватись без дотримання вимог ч. 2 ст. 35 Закону України „Про місцеву державну адміністрацію”.

Судом встановлено, що належного повідомлення відповідного органу місцевого самоврядування відповідач не здійснив. Твердження відповідача про те, що оскільки законом не визначено порядок повідомлення, таке було зроблено усно сільському голові с. Невицьке, суд відхиляє.

Відповідно до п. п. 1 п. „б” ч. 1 ст. 33 Закону України ”Про місцеве самоврядування в Україні” здійснення контролю за додержанням земельного законодавства та використанням земель належить до повноважень виконавчих органів сільських селищних, міських рад. Сільський голова, хоча і представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, проте, коло його повноважень визначено ст. 42 Закону України ”Про місцеве самоврядування в Україні”, сільський голова у своїй діяльності не може підміняти колегіальний орган.

Проведеним в судовому засіданні допитом свідків встановлено, що Балога Іван Юрійович, який на час прийняття оспорюваного розпорядження був сільським головою с. Невицьке, знав, що ТОВ „Орхідея” хоче викупити земельну ділянку, проте, офіційного повідомлення від РДА, або відділу земельних ресурсів про те, що вирішується питання про продаж земельної ділянки ні йому персонально, ні на адресу сільської ради не надходило; депутатів або членів земельної комісії про існування такого питання він не інформував. Відсутність такої інформації в органі місцевого самоврядування підтвердили і інші допитані судом свідки – Стегура Ю.Ю. та Жаріков М.В., які були на той час депутатами Невицької сільської ради і членами земельної комісії.

Таким чином, при винесенні оспорюваного розпорядження відповідачем не дотримано вимоги ч. 2 ст. 35 Закону України ”Про місцеву державну адміністрацію”.

Аргументи щодо відсутності у Ужгородської районної державної адміністрації повноважень на відчуження спірної земельної ділянки також слід визнати обґрунтованими.

Відповідно до ст. 128 Земельного кодексу України продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної та комунальної власності проводиться місцевими державними адміністраціями або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень. До повноважень сільських рад у галузі земельних відносин згідно з ст. ст. 12, 17 Земельного кодексу належить розпорядження землями територіальних громад, до повноважень місцевих держадміністрацій належить розпорядження землями державної власності. Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України у власності територіальної громади (комунальній власності) перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, у державній власності згідно ст. 84 Земельного кодексу України перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів – відповідні органи виконавчої влади.

продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 08.02.2008 року у справі № 3/187

Дослідивши подані учасниками спору докази на підтвердження місця розташування спірної земельної ділянки суд констатує наступне.

Рішенням Ужгородської районної ради народних депутатів від 17.09.1993 року „Про затвердження проектів встановлення меж населених пунктів з комплексом робіт по роздержавленню та приватизації земель сільських, селищної Рад народних депутатів” затверджено розроблені Закарпатським філіалом інституту землеустрою проекти встановлення меж населених пунктів згідно з додатком №1.

Відповідно до зазначеного додатку, який містить зведений склад земель населених пунктів в розрізі селищних і сільських Рад народних депутатів Ужгородського району, загальна площа земель населеного пункту с. Невицьке складає 213,8 га.

Дослідженням оригіналів графічних матеріалів Проекту встановлення межі села Невицьке та підготовчих робіт по першому етапу роздержавлення та приватизації земель Невицької сільської Ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області, виготовленого в 1993 році Закарпатським філіалом інституту землеустрою УААН, який зберігався в Закарпатській філії Інституту землеустрою і був наданий господарському суду для огляду з матеріалів судової справи Ужгородського міськрайонного суду, а саме, креслення межі села Невицьке встановлено, що проектна межа с. Невицьке охоплювала площу 213,8 га і включала також резервні території, землі для селянських і фермерських господарств, сільські пасовища та землі загального користування.

Вищевказаним рішенням Ужгородської районної ради проектна межа була затверджена. Земельна ділянка, стосовно якої видане оспорюване розпорядження РДА, знаходиться в межах населеного пункту с. Невицьке.

Отже, видавши оспорюване розпорядження, Ужгородська РДА вийшла за межі своїх повноважень, визначених вищевказаними статтями Земельного кодексу України. Ця обставина є підставою для скасування оспорюваного розпорядження відповідно до ст. 43 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”.

Посилання представників відповідача і третіх осіб на відображення в таблиці 1 Проекту частини земель площею 136,2 га, як таких, що перебувають за межами населеного пункту, суд відхиляє, оскільки таблиця має назву „Склад земель населеного пункту Невицьке Невицької селищної Ради народних депутатів”; відображені в ній землі відповідають територіям, які мають включатися в межі сільських населених пунктів відповідно до Технічних вказівок по складанню проектів встановлення меж сільських населених пунктів, затверджених Держкомземом України 30.10.1991 року; визначена у таблиці загальна площа земель населеного пункту с. Невицьке (213,8 га) відповідає площі, зазначеній у додатку № 1 до рішення Ужгородської районної Ради народних депутатів від 17.09.1993 року.

Перебування спірної земельної ділянки в межах населеного пункту с. Невицьке підтверджено також інформацію про категорію земель, до якої належить земельна ділянка. Згідно консультативного висновку Закарпатського обласного головного управління земельних ресурсів від 25.12.2003 року № 1818 земельна ділянка площею 0,6674 га, надана ТОВ „Орхідея” по вул. Кар’єрна, 15 в с. Невицьке, належить до земель громадської та житлової забудови. Відповідно до ст. 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів.

Аргументи представника ТОВ „Орхідея” щодо відсутності у позивача права розпоряджатися спірною земельною ділянкою, оскільки вона не перебувала у комунальній власності до розмежування земель державної та комунальної власності

продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 08.02.2008 року у справі № 3/187

до уваги не приймаються. Існування права державної власності на землю відповідно до норм ст. ст. 3, 4 Земельного кодексу України в редакції від 14.02.1992 року не

позбавляло Ради народних депутатів права розпоряджатися землею в межах своєї компетенції, сільські ради виступали суб’єктами права державної власності на землю в межах їх територій.

Клопотання ТОВ „Орхідея” про вихід суду за межі позовних вимог і визнання ТОВ „Орхідея” добросовісним набувачем судом відхилено з огляду на цивільно-правовий характер вимоги, яка не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 12, 17, 83, 84, 128, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. ст. 35, 43 Закону України „Про місцеві державні адміністрації”, ст. ст. 33, 42 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, ст. ст. 160 – 163, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати розпорядження Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області від 30 грудня 2003 року № 689 про продаж товариству з обмеженою відповідальністю „Орхідея” земельної ділянки площею 6674 кв.м. по вул. Кар’єрна в с. Невицьке Ужгородського району Закарпатської області.

3. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ч. ч. 1 – 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В.Мокану

В зв’язку з проголошенням в судовому засіданні 08.02.2008 року в порядку ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України лише вступної і резолютивної частини постанову складено в повному обсязі і підписано 14.02.2008 року.