Харківський апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 року                     Справа № 8/3-08

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Олійника В.Ф., судді Гончар Т.В., судді Кравець Т.В.

при секретарі –Бухановій Т.А.

за участю представників:

кредитора –не з'явився

боржника –Караваєва І.І. (дов. б/н від 11.04.08 р)

арбітражного керуючого –не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу ДП «Новосуханівський спиртовий завод»(вх. № 1253 С/2-5) на ухвалу господарського суду Сумської області від 05.05.2008 р. по справі № 8/3-08 (суддя Кіяшко В.І.)

за заявою Спільного Українсько –російського підприємства «Технополіс»у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Суми

до Державного підприємства «Новосуханівський спиртовий завод», с. Новосуханівка Сумського району Сумської області

про визнання банкрутом, -

встановила:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 05.05.2008 р. клопотання представника ініціюючого кредитора Спільного Українсько –російського підприємства «Технополіс»у формі ТОВ від 21.04.2008р. задоволено. Заборонено посадовим особам ДП «Новосуханівський спиртовий завод»розпоряджатися грошовими коштами боржника, майном боржника, вчиняти будь-які правочини без письмової згоди розпорядника майна боржника.

Боржник -Державне підприємство «Новосуханівський спиртовий завод»з ухвалою суду першої інстанції не погодився, в апеляційній скарзі порушує питання про її скасування, вважає її неправомірною та необґрунтованою, прийнятою без аналізу фактичних обставин справи і чинного законодавства, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Арбітражний керуючий відзив на апеляційну скаргу до суду не надіслав, будучи належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи, у судове засідання не з’явився, про неможливість прибуття у судове засідання з поважних причин суд не повідомив.

Спільне Українсько –російське підприємство «Технополіс»у формі ТОВ відзив на апеляційну скаргу до суду не надіслав, будучи належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи, у судове засідання не з’явився. 17.06.08р. до суду від товариства надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на інший день у зв’язку з неможливістю його представника прибути в судове засідання через перебування у відрядженні. Доказів перебування у відрядженні до клопотання не додав.

Колегія суддів вважає за можливе розгляд справи за апеляційною скаргою здійснити у відсутність кредитора та арбітражного керуючого за наявними в справі документами, оскільки ухвалою суду від 28.05.08 р. вони були попереджені, що у разі їх нез'явлення у судове засідання апеляційної інстанції справа може бути розглянута за наявними в матеріалах справи документами.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Сумської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст.101 ГПК України, заслухавши апелянта, колегія суддів приходить до висновку залишити без задоволення апеляційну скаргу з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом апеляційної інстанції ухвалою господарського суду від 11.01.2008р. порушено провадження у справи № 8/3-08 у відповідності до ст. 11 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –Закон про банкрутство).

Ухвалою господарського суду від 14.04.2008р. призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Савочку А,А., встановлено ініціюючому кредитору строк для публікації оголошення про порушення судом справи про банкрутство, розпоряднику майна боржника дату складання реєстру вимог кредиторів та подачі його до суду, дату проведення попереднього засідання суду, скликання перших загальних зборів кредиторів, засідання суду, на якому буде вирішено питання про відкриття процедури санації або визнання боржника банкрутом чи припинення провадження у справі про банкрутство.

Оскаржуваною ухвалою від 05.05.2008 р. клопотання ініціюючого кредитора СУР підприємства «Технополіс»у формі ТОВ задоволено. Заборонено посадовим особам ДП "Новосуханівській спиртовий завод" розпоряджатися грошовими коштами боржника, майном боржника, вчиняти будь-які правочини без письмової згоди розпорядника майна боржника, зважаючи на те, що розпорядник майна не заперечував проти даного клопотання.

Задовольняючи заяву ініціюючого кредитора у даній справі про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, суд першої інстанції виходив з положень норм статті 12 Закону про банкрутство та дійшов висновку вжити такі заходи, заборонивши посадовим особам боржника розпоряджатися своїми грошовими коштами, майном, вчиняти будь-які правочини без письмової згоди розпорядника майна боржника.

З такими висновками місцевого господарського суду погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, зазначивши наступне.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт посилається на те, що законодавством України, а саме п. 13 ст. 13 Закону про банкрутство чітко визначено перелік дій, які допускається вчиняти керівнику боржника із згоди арбітражного керуючого, втім як виконання вимог оскаржуваної ухвали ускладнить роботу підприємства і може призвести до зростання заборгованості.

Однак посиланням апелянта надана власна оцінка з довільним тлумаченням норм законодавства.

Так відповідно до статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Виходячи зі змісту статті 66 ГПК України та статті 12 Закону про банкрутство, господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження в справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

При цьому господарський суд може заборонити укладати без згоди арбітражного керуючого угоди, а також зобов'язати боржника передати цінні папери, валютні цінності, інше майно на зберігання третім особам або вжити інших заходів для збереження майна (частина 1 статті 12 Закону про банкрутство). Зважаючи на приписи абз.2 ч.1 ст.12 Закону про банкрутство, господарський суд може вжити і інших заходів з збереження майна.

Тобто, Закон про банкрутство передбачає широкі заходи, які може вживати суд по забезпеченню грошових вимог кредиторів. Перелік мір по забезпеченню вимог кредиторів не носить вичерпний характер, оскільки відношення неспроможності (банкротства) дуже численні. Тому зазначена вище стаття встановлює можливість застосування судом різних інших мір з метою зберігання майна боржника, в тому числі і заборону посадовим особам підприємства розпоряджатися грошовими коштами боржника, майном боржника, вчиняти будь-які правочини без письмової згоди розпорядника майна боржника.

Статтею 67 ГПК України визначений вичерпний перелік заходів щодо забезпечення таких вимог, згідно якої позов забезпечується зокрема забороною відповідачеві вчиняти певні дії. Таким чином висновок суду першої інстанції в резолютивній частині ухвали не суперечить приписам зазначеної норми.

Отже, за своєю правовою суттю забезпечення позову –це діяльність суду по застосуванню примусових заходів, які відповідають цілям відновлення платоспроможності боржника та є належними та допустимими заходами забезпечення вимог кредиторів у цій процедурі банкрутства, оскільки за рахунок основних засобів буде здійснюватися фінансове оздоровлення боржника чи у разі їх недостатності –проведення ліквідації банкрута.

Пункт же 13 статті 13 Закону про банкрутство містить положення, згідно яких керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна укладає угоди щодо: передачі нерухомого майна в оренду, заставу, внесення зазначеного майна як внеску до статутного фонду господарського товариства або розпорядження таким майном іншим чином; одержання та видачі позик (кредитів), поручительства і видачі гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна боржника; розпорядження іншим майном боржника, балансова вартість якого складає понад один відсоток балансової вартості активів боржника.

Зазначеною нормою закону чітко визначено перелік угод, а не дій, які допускається вчиняти керівнику боржника зі згоди арбітражного керуючого, що на думку колегії суддів розширює саме поняття “вчиняти будь-які правочини”.

Таким чином, розглядаючи заяву ініціюючого кредитора у даній справі про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, судом першої інстанції не було порушено положень статті 13 Закону про банкрутство.

Враховуючи, що однією з важливих завдань господарського суду є вживання мір по забезпеченню грошових вимог кредиторів, колегія суддів дійшла висновку, що невживання таких мір може призвести до можливості передачі боржником свого майна іншим особам.

При цьому заборона посадовим особам ДП «Новосуханівський спиртовий завод» розпоряджатися грошовими коштами боржника, майном боржника, вчиняти будь-які правочини без письмової згоди розпорядника майна боржника ніяким чином не означає повністю паралізувати господарську діяльність підприємства. В даному випадку забезпечення вимог кредиторів щодо вказаної юридичної особи не припиняє її господарську діяльність.

Щодо посилань апелянта на відсутність його представника при оголошенні судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, колегія суддів зазначає, що у відповідності з приписами статті 66 ГПК України господарський суд має право як за клопотанням сторін або учасників провадження в справі про банкрутство так і за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів. Таке забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга боржника не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції від 05.05.2008р. залишається без змін.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, 105, 106 ГПК України, -

постановила:

Апеляційну скаргу ДП «Новосуханівський спиртовий завод» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 05.05.2008 р. по справі № 8/3-08 залишити без змін.

Головуючий суддя Олійник В.Ф.

Суддя Гончар Т.В.

Суддя Кравець Т.В.