КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2008                                                                                           № 49/226б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Дзюбка П.О.

суддів:           Сотнікова С.В.

при секретарі:

За участю представників:

від заявника:Саправнов О.О. дов. б/н від 11.12.2007

від боржника:не з’явився

від ДПІ:Перепелюк О.В., дов. 38454/9/10 від 13.12.2007 р.

від прокуратури:не з’явився

ліквідатор:Ванжула Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступник прокурора Подільського району м. Києва Твердохліб М.Г.

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.12.2007

у справі № 49/226б

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегапласт"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергофорс"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду м. Києва від 19.12.2007 року у справі №49/226-б визнано ТОВ “Енергофорс” (надалі - Боржник) банкрутом, припинено процедуру розпорядження майном та відкрито ліквідаційну процедуру з усіма передбаченими законодавством наслідками. Призначено ліквідатором Боржника Ванжулу Ярослава Володимировича, якого зобов’язано повідомити про визнання Боржника банкрутом усіх відомих йому кредиторів банкрута, надати суду ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора до 19.12.2008 р..

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Заступник прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі ДПІ у Подільського районі м. Києва звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в якому просить постанову суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим що до заяви про порушення справи про банкрутство Боржника Ініціюючим кредитором не надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в якому значиться інформація про відсутність Боржника за його місцезнаходженням або, що статус відомостей про юридичну особу не підтверджено, не додано доказів на підтвердження неплатоспроможності Боржника, які передбачені ч.8 ст.7 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, не додано оригінал або належним чином завірену копію довіреності, таким чином Ініціюючим кредитором при поданні заяви не дотримано вимог ст.36 ГПК України, однак не зважаючи на даний факт судом першої інстанції в порушення норм процесуального права було прийнято заяву ТОВ “Мегапласт” до провадження.

Представник ДПІ у Солом’янському районі м. Києва не надав відзив на апеляційну скаргу, однак в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу задовільнити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Представник Заявника не надав відзив на апеляційну скаргу, однак в судовому засіданні заперечував вимоги апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої без змін..

Ліквідатор не надав відзив на апеляційну скаргу, однак в судовому засіданні заперечував вимоги апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої без змін.

Представник Заступника прокурора Подільського району м. Києва в судове засідання не з’явився, причину неявки суду не повідомив.

Представник Боржника в судове засідання не з’явився, причину неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи є докази (поштові повідомлення) належного повідомлення сторін про час та місце розгляду апеляційної скарги колегія суддів, порадившись, ухвалила розглянути апеляційну скаргу у відсутності повноважних представників прокуратури та боржника.

Апеляційний суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника ДПІ у Подільському районі м. Києва, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних мотивів:

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне констатувати, що скаржник, в порушення вимог ст..33 ГПК України, не довів ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень, при апеляційному провадженні.

Відповідно до матеріалів справи ТОВ “Мегапласт” звернулося до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі – Закон про банкрутство).

Дана заява мотивована наступним. Боржником було видано Ініціюючому кредитору простий вексель серії АА №0463546 на суму 1 400,00 грн. зі строком платежу за пред’явленням. 31.07.2007 р. вказаний вексель було опротестовано в неплатежі приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та 01.08.2007 р. на ньому було вчинено виконавчий напис. Відповідно до виконавчого напису з Боржника на користь Ініціюючого кредитора підлягає до стягнення сума боргу за векселем в розмірі 1 400,00 грн. опротестований вексель та виконавчий напис були пред’явлені Ініціюючим кредитором до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві для примусового виконання. 26.09.2007 р. вказаний вексель та виконавчий напис було повернуто Ініціюючому кредитору постановою державного виконавця №1156/9 без виконання, оскільки Боржник за юридичною адресою не знаходиться, що підтверджується актом державного виконавця від 18.09.2007 р..

Стаття 52 Закону України “Про відновлення боржника або визнання його банкрутом”, на підставі якої винесено оскаржувану постанову, передбачає кілька умов для порушення справи про банкрутство, а саме відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності та інші обставини, які свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Таким чином, виходячи з підстав порушення провадження у справі, які викладені в заяві Ініціюючого кредитора, та вищенаведеної норми вбачається, що для порушення провадження у справі про банкрутство з застосуванням спрощеної процедури, яка передбачена ст.52 Закону, не є обов’язковою умовою приєднання до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство документів, які передбачені ч.8 ст.7 Закону на підтвердження неплатоспроможності боржника. Тому, твердження Заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі ДПІ у Подільському районі м. Києва викладені в апеляційній скарзі в даній частині підстав для скасування постанови господарського суду м. Києва є необґрунтованими та суперечать вимогам чинного законодавства.

Апеляційний господарський суд не вбачає порушень в неприєднанні Ініціюючим кредитором до заяви про порушення справи про банкрутство витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, оскільки Закон про банкрутство не містить норми, яка передбачає обов’язковість надання такого доказу на момент порушення провадження у справі. Додатково суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи міститься даний документ (арк. спр. 33-38), який був витребуваний судом першої інстанції у відповідності до приписів ст.38 ГПК України, які надають суду право на витребування від підприємств та організацій документів та матеріалів, необхідних для вирішення спору, за умови якщо таких недостатньо. Таким чином, твердження Заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі ДПІ у Подільському районі м. Києва щодо відсутності витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на момент подання заяви про порушення справи про банкрутство є необґрунтованими та безпідставними.

Твердження Заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі ДПІ у Подільському районі м. Києва щодо відсутності в матеріалах справи завіреної копії довіреності представника Ініціюючого кредитора спростовуються матеріалами справи, оскільки в додатках до заяви про порушення справи про банкрутство п.10 зазначено довіреність представника, яка міститься на 18 аркуші справи та відповідає вимогам до даного виду документа, які передбачені чинним законодавством.

Додатково, апеляційний суд зазначає, що мотивувальна частина апеляційної скарги не містить жодних посилань на порушення суду першої інстанції, які мали місце при прийнятті оскаржуваної постанови.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що твердження Заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі ДПІ у Подільському районі м. Києва викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, не відповідають матеріалам справи, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови господарського суду м. Києва від 19.12.2007 р.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу Заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі ДПІ у Подільському районі м. Києва без задоволення, а постанову Господарського суду м. Києва від 19.12.2007р. у справі №49/226-б залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, Законом України “Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом”, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі ДПІ у Подільському районі м. Києва на постанову Господарського суду м. Києва від 19.12.2007 р. по справі №49/226-б залишити без задоволення.

2.          Постанову Господарського суду м. Києва від 19.12.2007 р. по справі №49/226-б залишити без змін.

3.          Матеріали справи №49/226-б направити Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Сотніков С.В.