ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2008 р.

№ 39/435(П39/2431)

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Шевчук С.Р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                                                   Дніпропетровської гідрогеолого-

меліоративної експедиції

на постанову           Дніпропетровського апеляційного

господарського суду від 24.01.2008р.

у справі                                                  № 39/435(П39/2431)

господарського суду                              Дніпропетровської області

за позовом                                                  Відкритого акціонерного товариства

"Енергопостачальна компанія

"Дніпрообленерго" в особі Дніпропетровських районних електричних

мереж

до                                                            Дніпропетровської гідрогеолого-

меліоративної експедиції

про          стягнення 1 094 610,86 грн.

за участю представників:

позивача –          Тищенко Т.А.

відповідача -                                         не з"явились

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2005 року Відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Дніпропетровських районних електричних мереж звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпропетровської гідрогеолого-меліоративної експедиції про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 1 094 610,86 грн. з урахуванням індексу інфляції, 83 270,14 грн. пені, 3% річних у розмірі 83 575,16 грн. та судових витрат.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути з відповідача 781 395,38 грн. заборгованості за активну електричну енергію з урахуванням інфляційних витрат і 265 473,82 грн. заборгованості за порушення Правил користування електричною енергією, 59 442,95 грн. пені та 3% річних у розмірі 56 660,69 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2006 року (суддя Ліпинський О.В.) позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 4 158,59 грн. заборгованості по активній електричній енергії та судові витрати.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.01.2008 року (судді: Крутовських В.І., Дмитренко А.К., Прокопенко А.Є.) рішення місцевого господарського суду змінено, стягнуто з відповідача на користь позивача 139 592,32 грн. заборгованості відповідно до нарахувань по актах про порушення Правил користування електричною енергією, 11 806,33 грн. заборгованості за активну електроенергію, 791,02 грн. інфляційних витрат, 3% річних у розмірі 234,83 грн. та судові витрати; в решті позову відмовлено.

В касаційній скарзі Дніпропетровська гідрогеолого-меліоративна експедиція просить скасувати постанову апеляційної інстанції, а рішення місцевого суду залишити без змін. В обгрунтування касаційної скарги, відповідач посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Постанова апеляційного господарського суду відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 20.02.2002 року між сторонами укладено договір №120, за яким позивач постачав відповідачу електричну енергію.

22.04.2003 року та 24.04.2003 року інспектором позивача та інженером –енергетиком відповідача проведено обстеження засобів обліку споживання електричної енергії Дніпропетровською гідрогеолого-меліоративною експедицією по наявним насосним станціям водозниження грунтових вод, встановлених в межах Дніпропетровського району.

Згідно актів, складених за результатами обстеження засобів обліку, виявлені порушення та невідповідності встановлених засобів обліку Правилам налаштування електроустановок, зокрема, відсутні пломби енергонагляду на клемних кришках електролічильників, на трансформаторах струму і на ввідних рубильниках та виявлено безоблікове споживання електричної енергії.

Внаслідок допущених порушень відповідачу виданий припис з терміном виконання до 27.05.2003 року щодо встановлення на всіх насосних станціях електронних лічильників за схемою прямого включення, підготування на всіх трансформаторних станціях ввідних рубильників до опломбування та підготування непрацюючих насосних станцій до повного опломбування представником ДРЕМ.

Вподальшому в кінці жовтня на початку листопада 2003 року проведено повторну перевірку виконання відповідачем вимог зазначеного припису, під час якої виявлені порушення у встановлених засобах обліку спожитої електроенергії, в зв"язку з чим за участю представників обох сторін складені акти №00083367 від 29.10.2003 року, №00083368 від 29.10.2003 року, №00083369 від 30.10.2003 року, №00083370 від 30.10.2003 року, №00083379 від 30.10.2003 року, №00083380 від 30.10.2003 року, №00083381 від 30.10.2003 року, №00083382 від 31.10.2003 року, №00083383 від 31.10.2003 року, №00083384 від 31.10.2003 року, №00083385 від 31.10.2003 року, №00083386 від 04.11.2003 року, №00083388 від 10.11.2003 року, №00123025 від 13.04.2004 року про порушення Правил користування електричною енергією.

Не погоджуючись з вказаними актами, відповідач стверджував про підписання актів неуповноваженими особами, зазначення в актах непрацюючих свердловин, а також застосування у розрахунках коефіцієнту 0,5, затвердженого Методикою обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією.

За таких обставин позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача недоврахованої вартості електроенергії.

Місцевий суд, приймаючи рішення у даній справі про часткове задоволення позовних вимог, виходив з недоведеності обсягу та вартості недоврахованої електричної енергії, оскільки умовою для відповідальності за зрив або пошкодження пломби є передача такої пломби позивачем на зберігання відповідачу згідно відповідного договору, докази чого в матеріалах справи відсутні.

Такі висновки місцевого господарського суду не можна визнати правомірними з огляду на наступне.

Звільнивши відповідача від відповідальності в частині заборгованості по активній електричній енергії, суд першої інстанції не врахував, що п.7.1.9. укладеного між сторонами договору №120 від 20.02.2002 року передбачено обов"язок Дніпропетровської гідрогеолого-меліоративної експедиції здійснювати за власний рахунок придбання, встановлення і атестацію розрахункових приладів обліку електроенергії, автоматизованих систем обліку, технічних засобів контролю та управління електроспоживанням, приладів контролю якості електроенергії, пристроїв для передачі інформації енергопостачальній організації. Відповідач також несе відповідальність за стан пломб енергопостачальника, за своєчасне та достовірне зняття показань та розрахункових електролічильниках і здійснення контрольних вимірів.

В той же час відповідальність за технічний стан засобів обліку, а також за збереження і цілісність розрахункових приладів обліку електричної енергії та пломб несе організація, на балансі якої вони перебувають або організація, яка здійснює їх експлуатацію на підставі відповідного договору.

Таким чином, позивач згідно п. 6.1.5 вказаного договору зобов"язаний за заявою відповідача після передплати за надану послугу з урахуванням компенсації транспортних витрат, забезпечувати обстеження (перевірку), пломбування та прийом в експлуатацію розрахункових приладів обліку електроенергії, автоматизованих систем обліку, технічних засобів контролю та управління електроспоживання, приладів контролю якості електроенергії, пристроїв для передачі інформації енергопостачальнику, що є на балансі споживача. Крім того, п. 10.4. зазначеного договору енергопостачальник зобов"язався за окремою угодою надавати послуги з технічного обслуговування розрахункових приладів обліку електроенергії, автоматизованих систем обліку, технічних засобів контролю та управління електроспоживання, приладів контролю якості електроенергії і пристроїв для передачі інформації енергопостачальнику, що встановлені на об"єктах споживачах.

При цьому, відповідач не надав доказів звернення до позивача із заявою про надання послуг щодо обстеження, пломбування, прийому в експлуатацію розрахункових приладів обліку електроенергії.

Суд апеляційної інстанції при повторному розгляді справи, дотримуючись вимог ст. 43 ГПК України, усунув вказані порушення, повно та об’єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, та дійшов правильного висновку про часткове стягнення з відповідача грошових коштів за порушення Правил користування електричною енергією та за активну електроенергію.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, відповідач, знаючи про незадовільний стан електромереж та обладнання, не вжив заходів щодо його виправлення. Крім того, відповідачем не виконано обов"язку придбання, встановлення та атестацію за власний рахунок розрахункових приладів обліку електроенергії, автоматизованих систем обліку, технічних засобів контролю та управління електроспоживанням, приладів контролю якості електроенергії, пристроїв для обліку електроенергії, які знаходяться на його балансі, що є порушенням умов п.п.7.1.9, 7.2 договору №120 від 20.02.2002 року.

Згідно умов вказаного договору, Правил користування електричною енергіє та Закону України "Про електроенергетику" обов"язок дбати про наявність та стан пломб енергопостачальника, а також про стан розрахункових приладів обліку електроенергії, автоматизованих систем обліку, технічних засобів контролю та управління електроспоживанням, приладів контролю якості електроенергії, пристроїв для передачі інформації енергопостачальній організації покладено саме на споживача, а тому апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про безпідставність висновку суду першої інстанції про те, що умовою для відповідальності за зрив або пошкодження пломби є доведеність передачі такої пломби на зберігання певній особі згідно відповідного договору.

Також Дніпропетровський апеляційний господарський суд, змінивши розмір належної до стягнення з відповідача суми заборгованості за активну електричну енергію, вірно здійснив розрахунок в межах строку позовної давності. При цьому заборгованість, що утворилась за період з 1998 року до 2002 року, тобто до укладення сторонами зазначеного договору, обгрунтовано не врахована апеляційним судом, як заборгованість, що виникла з інших підстав.

В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 625 цього ж Кодексу на боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, покладено обов"язок за вимогою кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин суд апеляційної інстанції обгрунтовано стягнув з відповідача 139 592,32 грн. заборгованості за порушення Правил користування електричною енергією, 11 806,33 грн. боргу за активну електричну енергію, 791,02 грн. інфляційних витрат та 3% річних у розмірі 234,83 грн.

З даними висновками апеляційного суду повністю погоджується судова колегія Вищого господарського суду України, оскільки вони відповідають матеріалам справи, встановленим судом обставинам та вимогам закону.

Доводи касаційної скарги про те, що договір на постачання електричної енергії, укладений між сторонами, суперечить типовому договору є безпідставними та спростовуються вищевикладеним.

Інші доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до намагань позивача надати перевагу одних доказів над іншими, що суперечить вимогам ст. 1117 ГПК України, і тому до уваги не беруться.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Дніпропетровської гідрогеолого-меліоративної експедиції залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.01.2008р. у справі № 39/435(П39/2431) залишити без змін.

Головуючий суддя

Т.П. Козир

Судді

Н.І. Мележик

С.Р. Шевчук