ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.08 Справа № 6/65/08

Суддя Місюра Л.С.

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю “Стальконструкція –103 ЛТД” м. Запоріжжя

До          Приватного підприємства “Сова” м. Запоріжжя

Про стягнення 6 312 грн. 38 коп.

Суддя                    Місюра Л.С.

Представники:

Від позивача:                     Коновалова Н.В. –дор. від 15.01.2008р.

Від відповідача:          не з’явився

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю “Стальконструкція –103 ЛТД” м. Запоріжжя до Приватного підприємства “Сова” м. Запоріжжя про стягнення 6312 грн. 38 коп., суддя

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в розмірі 3 336 грн. 15 коп., пеню в розмірі 308 грн. 82 коп., інфляційні збитки в розмірі 61 грн. 76 коп., 3 % річних в розмірі 5 грн.

Позивач збільшив позовні вимоги, остаточно просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в сумі по орендній платі в розмірі 4 768 грн. 28 коп., пеню в розмірі 1 519 грн. 13 коп. та 3% річних у сумі 24 грн. 97 коп., що складає 6 312 грн. 38 коп.

Заява приймається судом, оскільки вона заявлені у відповідності з вимогами ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України).

Відповідач у відзиві на позов та в судовому засіданні 20.02.2008 року позов не визнав з наступних підстав: між сторонами був укладений договір оренди не житлового приміщення № 12 від 01.08.2003 року. Сторони договором визначили, що орендна плата становить 1 436 грн. 40 коп. Однак, з початку 2004 року позивач незаконно завищував суму орендної плати, застосовуючи коефіцієнт інфляції наростаючим підсумком. Завищену суму орендної плати позивач вказував у рахунках, які відповідач добросовісно сплачував. Однак у позові позивач зазначив вірний розрахунок орендної плати, з яким відповідач погоджується. Тому відповідач провів перерахунок орендної плати за періоди 2004 –2007 років і встановив, що переплатив позивачу 5 494 грн. 59 коп. Таким чином, він не має заборгованості перед позивачем. Просить у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні було оголошено перерву.

У зв’язку з неявкою представника відповідача у судове засідання 05.03.2008 року, розгляд справи відкладався.

17.03.2008 року розгляд справи продовжено та прийнято рішення.

Відповідач, повідомлений про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судові засідання 05.03.2008 року та 17.03.2008 року не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані судом документи не надав.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у випадку, якщо витребувані судом документі не надані.

Суддя вирішив розглянути справу за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача (у судовому засіданні 20.02.2008 року), суддя вважає, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

01.08.2003 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди не житлового приміщення № 12 (надалі - договір).

Згідно п. 1.1 договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне володіння та користування не житлове приміщення загальною площею 114 кв. м., розташоване за адресою: 69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 151-А.

У п. 4.1 договору сторони визначили, що місячний розмір орендної плати за користування орендованим майном, складає 1 436 грн., у т.ч. податок на додану вартість. У зв’язку з інфляцією оренда плата буде щомісячно корегуватися на коефіцієнт інфляції.

Договір був підписаний відповідачем без будь –яких зауважень.

Як зазначив позивач та підтвердив відповідач у своїх письмових поясненнях, він щомісячно отримував від позивача рахунки на оплату орендної плати.

Згідно ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

11.01.2008 року між позивачем та відповідачем була підписана додаткова угода до договору оренди. Згідно п. 1 додаткової угоди, сторони вирішили розірвати договір оренди з 10.01.2007 року. В судовому засіданні представники сторін пояснили, що у додатковій угоді міститься помилка, і фактично сторони вирішили розірвати договір з 10.01.2008 року.

11.01.2008 року сторони підписали акти приймання –передачі до договору, згідно якого відповідач передав, а позивач прийняв приміщення загальною площею 114 кв. м., розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 151-а.

Однак, відповідач не сплатив послуги оренди за листопад і грудень 2007 року та 10 днів січня 2008 року.

Згідно ст. ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі, з урахуванням індексу інфляції, за листопад 2007 року в сумі 2 021 грн. 65 коп., за грудень 2007 року в сумі 2 066 грн. 13 коп. та за 10 днів січня 2008 року в сумі 680 грн. 50 коп., що складає 4 768 грн. 28 коп.

Внаслідок проведеного судом перерахунку заявленої до стягнення суми, фактичний розмір орендної плати, з урахуванням індексу інфляції, за листопад 2007 року становить 2 391 грн. 31 коп., за грудень 2007 року –2 441 грн. 52 коп. та за 10 днів січня 2008 року –810 грн. 42 коп., що складає 5 643 грн. 25 коп.

Одна, суд не визнав за необхідне виходити за межі заявлених позовних вимог, а тому спір розглядається в межах заявленої суми.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по орендній платі, з урахуванням індексу інфляції, за листопад –грудень 2007 року та 10 днів січня 2008 року в сумі 4 768 грн. 28 коп., а також 3 % річних у розмірі 24 грн. 97 коп.

Згідно п. 4.5 договору, стягнення заборгованості по орендній платі з відповідача проводиться у встановленому законом порядку з урахуванням пені у розмірі 0,5 % в день від простроченої суми.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 1 519 грн. 13 коп.

Доводи відповідача не приймаються судом до уваги на підставі вище викладених обставин.

Судові витрати слід віднести на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 44-49, 82- 85 ГПК України, суддя

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити. Стягнути з Приватного підприємства “Сова” м. Запоріжжя, пр. Леніна, 151-А (адреса для листування: 69000, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 48, кв. 120) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Стальконструкція –103 ЛТД” м. Запоріжжя, вул. Теплична, 17, заборгованість по орендній платі з урахуванням індексу інфляції у сумі 4 768 грн. 28 коп., 3 % річних у розмірі 24 грн. 97 коп., пеню в сумі 1 519 грн. 13 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. та на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., видавши наказ.

Суддя                                                                                 Л.С. Місюра

Рішення підписано та передано на відправку: 17.03.2008р.