ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2008 р.

Справа № 28/367-05-7692

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.

суддів Сидоренко М.В.

Таценко Н.Б.

при секретарі судового засідання Скуділо О.В.

за участю представників сторін:

від позивача —Смолей С.І. - по довіреності;

від відповідачів: Виконкому Ізмаїльської міськради Одеської області —Кравченко М.І. - по довіреності;

КП “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації” —не з'явився;

від третіх осіб: ТОВ “Мідо” —Дойчев О.В. - директор;

Ізмаїльська міська рада Одеської області — Кравченко М.І. - по довіреності

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області від 30.11.2005р.

по справі № 28/367-05-7692

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Веселка”

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача —Товариство з обмеженою відповідальністю “Мідо”

до відповідачів:

1. Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області;

2. Комунального підприємства “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації”

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача —Ізмаїльська міська рада Одеської області

про визнання права власності та зобов'язання зареєструвати право власності

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

У засіданні суду 01.04.2008р. оголошено перерву до 08.04.2008р. згідно ст.77 ГПК України.

У судовому засіданні 08.04.2008р. згідно ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Встановив:

У серпні 2005р. ТОВ “Веселка” звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа КП “Ізмаїльське МБТІ”, про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: кафе на 12 місць загальною площею 45,99кв.м, що розташоване в Грецькому сквері по проспекту Суворова у м. Ізмаїл Одеської області, та зобов'язання КП “Ізмаїльське МБТІ” зареєструвати право власності за ТОВ “Веселка” на вказане нерухоме майно, посилаючись на ст.ст.321, 331, 386, 391, 393 ЦК України, п.1.6., п.6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно.

30.11.2005р. позивач доповнив свій позов вимогою визнати недійсним п.1 Рішення Виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області №1621 від 10.11.2005р. “Про відміну п.1 рішення Виконкому Ізмаїльської міської Ради Одеської області № 1479 від 30.12.1997р.”.

Рішенням господарського суду Одеської області від 30.11.2005р. (суддя Гуляк Г.І.) позов задоволений у повному обсязі; визнано недійсним п. 1 рішення Виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області №1621 від 10.11.2005р.; визнано право власності на нерухоме майно за ТОВ “Веселка”, а саме кафе на 12 місць загальною площею 45,99кв.м, яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Грецький сквер по проспекту Суворова; зобов'язано КП “Ізмаїльське МБТІ та РОН” здійснити державну реєстрацію права власності та видати ТОВ “Веселка” свідоцтво про право власності на зазначений об'єкт нерухомості.

Рішення суду мотивоване посиланнями на ст.41 Конституції України, ст.ст.177, 316, 331 ч.2, 321, 328, 391, 392 ЦК України, ст.ст.2, 48, 49 Закону України “Про власність”, п.п.1.1.- 1.12., п.6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, п.п.1.1.-1.6., 1.9. Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб та обґрунтоване наступним: спірна земельна ділянка згідно договору оренди передана у строкове платне користування для розміщення та експлуатації літнього кафе; державною технічною комісією, яка була призначена головою Ізмаїльської міської ради за зверненням позивача, встановлено, що кафе готове до введення в експлуатацію; комісією складено акт, котрий є підставою для реєстрації об'єкту як колективної або приватної власності юридичних та фізичних осіб; рішенням Ізмаїльської міської ради №1497 від 30.12.1997р. затверджено акт державної технічної комісії про ввід в експлуатацію літнього кафе; п.2 рішення №1497 заборонено реєстрацію торгових павільйонів; згідно Типових правил розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, до тимчасових об’єктів, що не підлягають реєстрації, відносяться споруди, які зроблені з полегшених конструкцій без фундаменту; згідно Технічної довідки ТОВ “МиГиК” збудований об'єкт відноситься до фундаментальних споруд зі строком використання 25 років та не є тимчасовою спорудою, що підтверджено й ДП “НІІпроектреконструкція”.

Справа №28/367-05-7692 судом першої інстанції розглядалась за нормами Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з рішенням суду як з необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, Виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Одеської області звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Одеської області від 30.11.2005р. скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник зазначив про неможливість розгляду вимоги позивача щодо визнання недійсним рішення виконкому Ізмаїльської міськради за нормами Господарського процесуального кодексу України та в одному провадженні з вимогами про визнання права власності; необґрунтованість посилань суду на норми законодавства, що захищають права власника, тоді як позивач є користувачем спірного об'єкта; неврахування судом технічної довідки ВАТ “Одесгражданпроект”, що свідчить про тимчасовість споруди та необґрунтоване посилання суду на висновок ТОВ “МиГиК”, який не має права надавати експертні висновки; неврахування судом, що відповідно до п. 1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а також споруди, не пов'язані фундаментом із землею.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ “Веселка” зазначило про наступне: капітальність спірного об'єкта нерухомості підтверджується висновком ДП “НІІпроектреконструкція”; посилання скаржника на відсутність фундаменту у спірного об'єкта спростовується технічною довідкою ТОВ “МиГиК” та висновком ДП “НІІпроектреконструкція”; посилання скаржника на Постанову Кабінета Міністрів №1243 від 22.09.2004р. безпідставне, оскільки вона була прийнята після рішення Виконкому Ізмаїльської міськради №87 від 21.01.2000р.; питання щодо зносу торгових павільйонів не має відношення до даної справи.

Апеляційне провадження у даній справі було порушене за нормами Господарського процесуального кодексу України, однак в подальшому апеляційною інстанцією був здійснений перехід до розгляду цієї справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на ст.ст.3, 17 КАС України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.02.2006р. рішення суду першої інстанції від 30.11.2005р. скасовано, позов задоволено в повному обсязі; визнано недійсним п.2 рішення Виконкому Ізмаїльської міської ради №1497 від 30.12.1997р. “Про затвердження акту державної технічної комісії з прийому в експлуатацію кафе на 12 посадових місць в Грецькому сквері по проспекту Суворова у м. Ізмаїл” ТОВ “Веселка”; визнано недійсним п. 1 рішення Виконкому Ізмаїльської міської Ради Одеської області №1621 від 10.11.2005р. “Про часткову відміну рішень виконкому №1479 від 30.12.1997р., №87 від 21.01.2000р. та №745 від 16.07.2001р.”; визнано за ТОВ “Веселка” право власності на нерухоме майно, а саме: кафе на 12 місць загальною площею 45,99кв.м, що розташоване в Грецькому сквері по проспекту Суворова у м. Ізмаїл Одеської області; зобов'язано КП “Ізмаїльське МБТІ та РОН” здійснити державну реєстрацію права власності ТОВ “Веселка” на зазначений об'єкт нерухомості.

Постанова суду мотивована неврахуванням місцевим господарським судом приписів ст.ст.3, 17 КАС України, п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України; обґрунтованістю міркувань суду першої інстанції стосовно задоволення позову ТОВ “Веселка”; невідповідністю п.1 рішення Виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області №1621 від 10.11.2005р. ст.ст.27-40, 52, 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.09.2007р. скасовано постанову суду апеляційної інстанції від 14.02.2006р.; справу за позовом ТОВ “Веселка” до Виконкому Ізмаїльської міської ради за участю третьої особи на стороні відповідача —Ізмаїльського МБТІ та РОН про визнання права власності направлено на новий судовий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду; касаційне провадження за касаційною скаргою Виконкому Ізмаїльської міської ради на рішення господарського суду Одеської області від 30.11.2005р. закрито відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Скасовуючи постанову від 14.02.2006р., Вищий адміністративний суд України послався, зокрема, на те, що предметом спору в даній справі є визнання права власності на нерухоме майно (тобто спір про право), що виключає можливість розгляду справи в порядку адміністративного судочинства; справа направлена на новий розгляд суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 12.01.2008р. апеляційну скаргу Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області на рішення господарського суду Одеської області від 30.11.2005р. прийнято до провадження та призначено до розгляду на 29.01.2008р.

Ухвалою від 29.01.2008р. залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ “МІДО” (з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 31.01.2008р.).

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2008р. до участі у справі в якості іншого відповідача залучено КП “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації”, змінено процесуальний статус останнього з третьої особи на іншого відповідача; в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Ізмаїльську міську раду Одеської області.

У поясненнях КП “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації” від 24.01.2008р. повідомляється, що спірний об'єкт по проспекту Суворова, б/н зареєстрований за ТОВ “Мідо” на підставі дубліката договору купівлі-продажу, посвідченого в нотаріальному порядку 12.12.2007р., між ТОВ “Веселка” та ТОВ “Мідо”; ТОВ “Веселка” було власником кафе згідно свідоцтва про право власності №310 від 21.03.2006р., виданого Виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради на виконання рішення господарського суду від 30.11.2005р.

У поясненнях Виконкому Ізмаїльської міської ради скаржник зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги докази тимчасового характеру спорудженого кафе, яке, навіть у випадку наявності фундаменту, не підлягає реєстрації як об'єкт нерухомості; судом неправомірно скасовано п.1 рішення Виконкому №1621 від 10.11.2005р.; відсутність окремого порядкового номеру у споруди свідчить про її тимчасовий характер і неможливість реєстрації як об'єкту нерухомості згідно з п.1.9. Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб; видане на виконання судового рішення Свідоцтво про право власності ТОВ “Веселка” на кафе не вказує на окремий порядковий номер цього об'єкту. У зв'язку з цим скаржник наполягає на скасуванні оскаржуваного рішення і відмові у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу від 01.04.2008р. ТОВ “Веселка” зазначає: підписаний та затверджений акт державної технічної комісії про введення в експлуатацію кафе є підставою для реєстрації у відповідних органах як об'єкту права власності; збудоване кафе є капітальною спорудою, а не тимчасовою, що підтверджується відповідними доказами.

ТОВ “Веселка” просить відмовити скаржнику у вимогах скасувати рішення господарського суду Одеської області від 30.11.2005р.

У засіданнях суду апеляційної інстанції позивач і скаржник підтримали наведені позиції щодо наслідків апеляційного розгляду справи.

Представник Ізмаїльської міської ради підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник КП “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації” певної позиції по суті спору та наслідків апеляційного перегляду не висловив.

Представник ТОВ “Мідо” проти задоволення апеляційної скарги заперечує, оскаржуване рішення просить залишити без змін; також пояснив, що є добросовісним набувачем спірного об'єкту (кафе) і наразі вживає передбачених законом заходів щодо отримання в оренду земельної ділянки під будівлею кафе згідно з рішенням Ізмаїльської міської ради.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, повноту встановлення обставин справи та відповідність ним висновків суду, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваного рішення по справі відсутні з огляду наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 06.08.1996р. Виконком Ізмаїльської міської ради (надалі-відповідач-1, Виконком) прийняв рішення №700 “О предоставлении во временное пользование на условиях аренды земельного участка ООО “Радуга” по просп.Суворова (Греческий сквер)”, яким затверджено проект відведення ТОВ “Веселка” земельної ділянки, надане ТОВ “Веселка” (надалі —позивач) в тимчасове користування на умовах оренди на 10 років земельну ділянку по просп. Суворова (Грецький сквер) площею 380кв.м. для розміщення і експлуатації літнього кафе.

Рішенням Виконкому №853 від 16.09.1997р. затверджено проект відведення позивачу додаткової земельної ділянки по просп.Суворова, надано позивачу в тимчасове користування на умовах оренди додаткову земельну ділянку площею 255кв.м. по просп. Суворова (Грецький сквер), вирішено вважати загальну площу орендованої земельної ділянки —635кв.м., термін оренди —до вересня 2006р.; доручено відділу земельних ресурсів внести зміни до договору оренди.

На підставі рішення №853 від 16.09.1997р. між Ізмаїльською міською радою (надалі —Рада) та ТОВ “Веселка” 29.09.1997р. був укладений договір на право тимчасового користування земельною ділянкою площею 635кв.м. згідно з планом землекористування на умовах довгострокової оренди терміном до 2006р. для розміщення і експлуатації літнього кафе; договір зареєстрований в книзі записів договорів 30.09.1997р. за №93.

Згідно ч.2 ст.18 Закону України “Про основи містобудування” (в редакції від 09.12.1992р.) спорудження об'єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних Рад народних депутатів; це право Ради народних депутатів можуть делегувати відповідним виконавчим органам.

Відповідно до ст.22 цього Закону забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому земельним законодавством, та одержання дозволу на виконання будівельних робіт.

Отже ТОВ “Веселка” отримало у встановленому законом порядку дозвіл на будівництво об'єкту містобудування відповідної ради, як то передбачено ч.2 ст.18 Закону України “Про основи містобудування”, та право на забудову земельної ділянки площею 635кв.м. у м. Ізмаїл, по просп.Суворова (Грецький сквер) як її користувач за договором оренди від 29.09.1997р. відповідно до ст.22 цього Закону.

Право користування земельною ділянкою у ТОВ “Веселка” виникло на підставі рішень Ізмаїльської міської ради №700 та №853 і оформлено шляхом укладення договору оренди земельної ділянки від 29.09.1997р., що відповідає положенням ст.ст.8, 9, 19 Земельного кодексу України від 18.12.1990р.

Згідно виписки з протоколу засідання містобудівної ради від 28.06.1996р. ТОВ “Веселка” отримало позитивний висновок щодо ескізної пропозиції торгового павільйону з літньою площадкою і рекомендацію на розробку проекту.

За розробленим МП “Пик” проектом кафе на 12 місць в Грецькому сквері по просп.Суворова були отримані позитивні висновки та погодження усіх компетентних органів. Згідно наявної у матеріалах справи проектно-кошторисної документації на кафе (а.с.162-173) торговий павільйон, був запроектований з фундаментами —стовпчастими, бетонними, бетон класу В12,5; загальна площа приміщення —45,99кв.м.

02.10.1997р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Ізмаїла був виданий дозвіл №24 на виконання будівельних робіт з будівництва кафе на 12 посадочних місць по просп.Суворова (Грецький сквер) у відповідності з проектною документацією, затвердженою та зареєстрованою за №24 від 02.10.1997р. міською інспекцією ДАБК Управління архітектури і містобудування зі строком дії дозволу до 31.12.1997р. (а.с.41).

Таким чином, 02.10.1997р. позивач отримав у відповідності з ДБН А.3.1.-2-93 “Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт”, затвердженими Наказом Держбуду України від 10.08.1993р. №136 (втратив чинність відповідно до Наказу Держкомітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000р. №273) документ, що посвідчує його право як забудовника на виконання будівельних робіт у відповідності до затвердженої проектної документації.

При цьому у відповідності з вказаним Порядком проведення будівельних робіт зі зведення тимчасових будівель та споруд, які не потребують виконання робіт з улаштування фундаментів, віднесено до переліку будівельних робіт, на які дозвіл не вимагається.

Після закінчення будівельних робіт позивач 17.12.1997р. клопотав перед Виконкомом про призначення державної технічної комісії з прийомки в експлуатацію кафе, у зв'язку з чим 25.12.1997р. міський голова видав Розпорядження №673-р про призначення складу державної технічної комісії з прийомки в експлуатацію збудованого кафе по просп.Суворова (в Грецькому сквері) та призначення роботи комісії на 29.12.1997р. (а.с.21).                    Актом державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта к експлуатації від 29.12.1997р. на підставі п.3.1. ДБН А.3.1.-3-94 комісією у призначеному розпорядженням складі прийняте рішення про готовність до експлуатації кафе на 12 посадочних місць площею 45,99кв.м. в Грецькому сквері по просп.Суворова; в акті також зазначено, що він може слугувати підставою для реєстрації у відповідних органах як об'єкт колективної або приватної власності юридичних та фізичних осіб.

Згідно п.3.1. ДБН України А.3.1-3-94 “Управління, організація і технологія. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Основні положення”, затвердженого Наказом Держкоммістобудування України від 05.10.1994р. №48 (втратив чинність згідно з Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики №191 від 18.10.2004р.) порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, які не є державною власністю, встановлюється Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, облвиконкомами, Київським та Севастопольським міськвиконкомами за погодженням з Державним комітетом України у справах містобудування і архітектури; ці об'єкти рекомендується вводити в експлуатацію за рішенням, що приймається державною технічною комісією.

У відповідності з п.3.11 ДБН А.3.1.-3-94 (в редакції, чинній до внесення змін Наказом Держбуду 04.10.1999р. №239) підписаний та затверджений акт державної технічної комісії є рішенням про готовність до введення в експлуатацію об'єкта, підставою для включення даних про його введення в державну статистичну звітність, а також для оформлення права власності на збудований об'єкт.

З огляду наведеного, п.2 рішення державної технічної комісії, оформленого Актом від 29.12.1997р., відповідав чинним на той час ДБН А.3.1.-3-94 “Управління, організація і технологія. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Основні положення”.

30.12.1997р. Рішенням Виконкому Ізмаїльської міської ради №1479 затверджено Акт державної технічної комісії з прийомки в експлуатацію в Грецькому сквері по просп.Суворова у м. Ізмаїлі кафе на 12 посадочних місць загальною площею 45,99кв.м., проте п.2 цього рішення попереджено директора ТОВ “Веселка”, що після закінчення строку оренди земельної ділянки і неможливості продовження договору оренди позивач повинен здійснити знесення павільйону.

З матеріалів справи вбачається, що позивач вважає таке застереження забороною на реєстрацію його права власності на збудований об'єкт, а Виконком —не визнає право власності ТОВ “Веселка” на кафе як тимчасову будівлю, що є умовою правомірності застосування до спірних відносин ст.392 ЦК України, котра застосовується до цих відносин виходячи з положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003р. та дати подання позову ТОВ "Веселка" (серпень 2005р.)

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації; якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Ст.321 ЦК України встановлюється, що право власності є непорушним;ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом; примусове відчуження об'єктів права власності може бути

застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, матеріалами справи підтверджується, що ТОВ “Веселка” з моменту завершення будівництва і прийняття об'єкту в експлуатацію є власником новоствореного нерухомого майна і правомірно вимагало у зв'язку з невизнанням цього відповідачем захисту невизнаного права судом відповідно до ст.16 ЦК України, ст.20 Господарського кодексу України шляхом визнання за ним права власності на кафе по просп. Суворова (Грецький сквер) у м. Ізмаїлі як на об'єкт нерухомості.

За цих обставин оскаржуване рішення про визнання за ТОВ “Веселка” права власності є законним та обґрунтованим, відповідає обставинам справи та чинному на час його прийняття законодавству і підлягає залишенню в силі.

Спираючись на п.п.1.3., 6.1., 1.1.-.1.12. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002р., місцевий господарський суд обгрунтовано задовольнив позов в частині зобов'язання КП “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації” здійснити державну реєстрацію права власності ТОВ “Веселка” на спірний об'єкт нерухомості, оскільки таким шляхом забезпечується у повному обсязі судовий захист прав ТОВ “Веселка” як власника збудованого об'єкту нерухомого майна на момент апеляційного перегляду рішення суду від 30.11.2005р. КП “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації” виконано і здійснено реєстрацію права власності ТОВ “Веселка” на спірне кафе.

Колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що наразі власником кафе по просп. Суворова у м. Ізмаїлі є ТОВ “Мідо” згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27.10.2006р., укладеного з ТОВ “Веселка” (залучений до матеріалів справи судом апеляційної інстанції разом з іншими матеріалами, наданими ТОВ “Мідо” як третьою особою по справі). ТОВ “Мідо” згідно з рішенням Ізмаїльської міської ради №507-V від 05.03.2007р. розробило проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 10 років по просп.Суворова, б/н (Грецький сквер) в м. Ізмаїл для експлуатації кафе, що у сукупності свідчить про намір Ізмаїльської міської ради надати новому власнику спірного об'єкту нерухомості земельну ділянку у користування і можливість продовження оренди земельної ділянки під спірним об'єктом. За таких обставин та виходячи з положень ст.19 Конституції України, яка є нормою прямої дії і встановлює, що ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зміст п.2 рішення №1479 взагалі не має юридичного значення для даного спору; як законна підстава для позбавлення непорушного права власності або як перешкода у реєстрації права власності розглядатись не може.

Суд апеляційної інстанції також констатує, що рішення господарського суду Одеської області від 30.11.2005р. в частині визнання недійсним п.1 рішення Виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області №1621 від 10.11.2005р. “Про часткову відміну рішень виконкому №1479 від 30.12.1997р., №87 від 21.01.2000р. та №745 від 16.07.2001р.” набрало законної сили, оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.09.2007р. по даній справі не скасовувалось, а предметом нового апеляційного розгляду згідно ухвали суду касаційної інстанції є справа №28/367-05-7692 за позовом ТОВ “Веселка” до Виконкому Ізмаїльської міської ради за участю третьої особи на стороні відповідача —КП “Ізмаїльське МБТІ” про визнання права власності; в іншій частині (п.2 резолютивної частини рішення від 30.11.2005р.) рішення від 30.11.2005р. в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, до відповідного суду апеляційної інстанції не оскаржено.

За цих обставин, відповідні доводи скаржника стосовно неправильного застосування норм матеріального і процесуального права при прийнятті рішення про скасування п.1 рішення Виконкому №1621 від 10.11.2005р. залишаються поза межами дослідження та правового аналізу суду апеляційної інстанції.

Стосовно інших доводів скаржника колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Виконком не оспорює ту обставину, що збудований об'єкт має фундамент, вважаючи перешкодою для реєстрації цього об'єкту як нерухомості його тимчасовий характер.

Проте з наданих суду матеріалів ця обставина не вбачається, навпаки, згадані твердження Виконкому спростовуються вже самим фактом надання ТОВ “Веселка” дозволу на виконання будівельних робіт від 02.10.1997р. Інспекцією ДАБК у м. Ізмаїлі і прийняття збудованого об'єкту в експлуатацію державною технічною комісією зі складенням і підписанням відповідного Акту. Жодне з передуючих будівництву рішень повноважних органів не містить прямої вказівки на спорудження кафе як тимчасового об'єкту, а виданий дозвіл та Акт державної технічної комісії оформляються виключно при будівництві капітальних будівель (об'єктів нерухомості).

Надане Виконкомом з відзивом на позов (а.с.66) Рішення №122 від 09.03.1999р. з вказівкою у п.1 на тимчасовість торгового павільйону —кафе взагалі стосується зовсім іншого об'єкту —кафе площею 71кв.м. по просп.Суворова в Матроському сквері, прийняте Виконкомом значне пізніше, вже після прийняття в експлуатацію спірного кафе (як і Акт вибору земельної ділянки під проектування на а.с.67, Виписка з протоколу №2/98 від 22.07.1998р. - а.с.70).

Щодо Технічної довідки ВАТ “Одесгражданпроект”, посилання на яку містить апеляційна скарга, то такий документ в матеріалах справи не міститься.

Тимчасові будівлі та споруди згідно з п.4.9. Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 15.12.2000р. №273, ДБН А.3.1.-2-93 “Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт”, затверджених наказом Держбуду України від 10.08.1993 №136 при зведенні не потребують виконання робіт з улаштування фундаментів і для їх зведення не вимагається оформлення дозволу Інспекцією ДАБК згідно з ДБН А.3.1.-2-93, який був виданий ТОВ “Веселка” 02.10.1997р. за №24.

Звертаючись до змісту Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2004р. за №1243 “Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів”, скаржник не враховує, що з її прийняттям втратили чинність ДБН А.3.1.-3-94 “Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів”, затверджені наказом Держкоммістобудування України від 05.10.1994р. №48, введені в дію з 01.01.1995р. (на підставі яких і був складений Акт державної технічної комісії від 29.12.1997р.), п.3.11. котрого передбачено оформлення на підставі такого Акту права власності на збудований об'єкт.

З 01.01.2004р. правовідносини власності регулюються Цивільним кодексом України від 16.01.2003р., положення ст.331 котрого регулюють набуття особою права власності на новостворене майно, у т.ч. і в тому випадку, коли права та обов'язки осіб, пов'язані з предметом спору, продовжують існувати після набрання ним чинності (п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Отже п.30 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів не може застосовуватись до спірних правовідносин з врахуванням дати прийняття цього порядку Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004р., а його зміст жодним чином не спростовує обставину набуття позивачем права власності на кафе по просп.Суворова (Грецький сквер) у м. Ізмаїлі.

Згідно ч.1 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом; особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду наведеного, суд апеляційної інстанції з встановлених фактичних обставин справи у їх сукупності та виходячи з положень законодавства дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ “Веселка”, їх доведеність наданими суду доказами і правомірність їх задоволення судом першої інстанції, що є підставою для залишення оскаржуваного рішення від 30.11.2005р. без змін, апеляційної скарги Виконкому Ізмаїльської міської ради —без задоволення.

Керуючись ст. ст.99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів –

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області залишити без змін, апеляційну скаргу Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради —без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                   Мишкіна М.А.

Судді:                                                                        Сидоренко М.В.

Таценко Н.Б.