РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.08
Справа № 11/634пд.

Господарський
суд Луганської області у складі судді Москаленко М.О., при секретарі Мелеховій
О.С., розглянувши матеріали справи за позовом

Комунального
підприємства "Бакалія", м. Стаханов Луганської області

до
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Стаханов
Луганської області

третя
особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору -  Фонд комунального майна м. Стаханов, м. Стаханов
Луганської області

третя
особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору -  Стаханівська міська рада Луганської
області, м. Стаханов Луганської області

про
визнання договору недійсним

в
присутності представників сторін:

від
позивача - Гагай П.С., довіреність № 10/37 від 25.10.07,  ;

від
відповідача - ОСОБА_1., паспорт НОМЕР_1, вид. Стахановським МВ УМВС України в
Луганській області 24.10.1997; ОСОБА_2., довіреність № 161 від 24.01.2008

від
Стахановської міської ради Луганської області -не прибув

від
Фонду комунального майна м. Стаханова -не прибув

в с т а н о в и в:

Суть
спору: позивачем
заявлено вимогу про визнання недійсним договору оренди комунального майна від
30.10.2002, укладеного між  КП
“Бакалія”та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1.

В
судовому засіданні 25.01.2008 на підставі приписів ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України оголошено перерву до 28.01.2008, 14 год. 00 хв.,
з 28.01.2008 оголошено перерву до 01.02.2008, 12 годин 00 хвилин.

До
початку слухання справи по суті сторонами не було заявлено вимогу про
фіксування  судового процесу з допомогою
звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з чим відповідно до ст. ст.
4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом
не здійснювалося.

Вимоги
позовної заяви позивач обґрунтував наявністю порушень вимог чинного
законодавства під час укладення Стахановським комунальним підприємством
«Бакалія»та приватним підприємцем ОСОБА_1 договору оренди комунального майна
б/н від 30.10.2002 (далі за текстом -договір).

За
доводами позивача, викладеними у позовній заяві та додаткових письмових
поясненнях, порушення вимог законодавства під час укладення вказаного вище
договору полягало у таких фактах:

-   позивачем у справі не був отриманий дозвіл
Стахановської міської ради на укладення договору, в той час як обов»язковість
надання такого дозволу у формі відповідного рішення Стахановської міської ради
передбачена ст. 59, ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні»;

-
наказ про надання дозволу на укладення договору оренди також не видавався і
Фондом комунального майна м. Стаханова, що є порушенням положень підпунктів 9,
10 пункту 7 затвердженого рішенням Стахановської міської ради № 171/15 від
24.11.2006 Положення про Фонд комунального майна м. Стаханова, якими
передбачено, що на виконання відповідних рішень Стахановської міської ради за
дорученням голови м. Стаханова фонд виступає орендарем цілісних майнових
комплексів підприємств, організацій комунальної власності територіальної громади
м. Стаханова згідно рішень Стахановської міської ради, відповідно яких надані
повноваження щодо самостійного укладення договорів оренди»;

-
такий вид діяльності, як надання в оренду нежитлових приміщень, не передбачений
Статутом позивача;

- під
час укладення договору оренди була відсутня експертна оцінка орендованого
майна.

Письмовими
поясненнями на позовну заяву треті особи, що не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - Стахановська міська рада Луганської області та Фонд
комунального майна м. Стаханова, погодилися з доводами позовної заяви з
підстав, викладених вище.

Відзивом
б/н від 08.01.2008  на позовну заяву та
додатковими письмовими поясненнями відповідач проти позовних вимог заперечив,
посилаючись їх необґрунтованість та на такі обставини:

-
положення ст.. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального
майна»передбачають перелік суттєвих умов договору оренди державного та
комунального майна, і під час укладення оспорюваного договору оренди ці умови
сторонами договору були дотримані, а саме визначений об»єкт оренди, строк, на
який укладено договір, орендна плата з урахуванням її індексації та інші умови;

-
30.10.2002 було створено оціночну комісію з метою визначення вартості об»єкту
оренди;

-  для надання в оренду нерухомого майна площею
більше 200 кв. м комунальне підприємство «Бакалія» повинно було отримати
згоду  Фонду комунального майна м.
Стаханова; оспорюваний договір був погоджений з Фондом комунального майна м.
Стаханова, про що свідчить підпис керівника Фонду на першій сторінці договору
та печатка Фонду.

Дослідивши
обставини справи, надані матеріали, вислухавши представників сторін, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, з
таких підстав.

30.10.2002
між Комунальним підприємством «Бакалія»та приватним підприємцем ОСОБА_1 був
укладений договір б/н оренди комунального майна, у відповідності з умовами
пункту 1.1 якого Орендодавець (позивач у справі) передав, а Орендар (відповідач
у справі) прийняв у строкове платне володіння та користування вбудоване
нежитлове приміщення площею 300 кв. м у будівлі складу № 5 КП «Бакалія»за
адресою: м. Стаханов, вул. Лобачевского, 25, яка знаходиться на балансі КП
«Бакалія»та вартість якого визначена у відповідності з актом оцінки та складає
90488 грн. 00 коп.

Пунктами  3.1 -3.5 договору його сторони визначили
розмір та порядок внесення орендної плати, зокрема:

-
орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати,
затвердженої рішенням 22 -ї сесії 23 скликання Стахановської міської ради від
26.05.2000 та складає 4524 грн. 40 коп. на рік;

- при
оренді нерухомого майна орендна плата
складає 377 грн. 79 коп. за перший місяць оренди з урахуванням
щомісячного індексу інфляції ат перераховується Орендарем Орендодавцю не
пізніше 25 числа наступного за розрахунковим місяця.

На
першій сторінці договору оренди міститься напис «Узгоджено. Голова
Стахановського фонду комунального майна.»та міститься підпис посадової особи
-керівника Фонду комунального майна м. Стаханова Мартиненка Л.І., який займав
вказану посаду на момент укладення сторонами договору, що підтверджується
довідкою  №11 від 09.01.2008  Стахановської міської ради (а.с. 69).  Вказана обставина сторонами у справі під час
судового розгляду справи не спростована та підтверджена матеріалами справи.

Факт
приймання -передачі майна відповідно до умов договору підтверджений відповідним
актом приймання -передачі майна, складеним та підписаним повноважними
представниками сторін у  справі (а.с.
43).

Згідно
з абз. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального
майна»(далі за текстом -Закон) об»єктом оренди є нерухоме майно (будівлі,
споруди, приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

У
відповідності з приписами ст. 5 Закону у редакції станом на день укладення
сторонами оспорюваного договору орендодавцями державного та комунального
майна є: органи, уповноважені Верховною
Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування
управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх
структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно  належить Автономній Республіці Крим або
перебуває у комунальній власності;  підприємства
-щодо окремого індивідуально визначеного майна та нерухомого майна
площею до 200 кв. м, а з дозволу органів, зазначених вище
-також щодо структурних підрозділів підприємств (філій, цехів,
дільниць) та нерухомого майна, що перевищує площу 200 кв. м.

У
відповідності з приписами ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в
інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності
щодо володіння, користування та розпорядження об»єктами права комунальної
власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати  об»єкти права комунальної власності у
постійне або тимчасове користування юридичним або фізичним особам, здавати їх в
оренду, продавати і купувати, використовувати їх як заставу, вирішувати питання
щодо їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та
фінансування об»єктів, що приватизуються та передаються у користування і
оренду.

Частинами
1 та 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено,
що Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі
рішень.

Рішенням
26-ї сесії 23 скликання Стахановської міської ради  Луганської області від 17.11.2000 затверджене
Положення про Фонд комунального майна м. Стаханова (а.с.  50-53).

Пунктом
1.1 вказаного Положення встановлено, що Фонд комунального майна м. Стаханова
створюється рішенням Стахановської міської ради і у відповідності з чинним
законодавством України здійснює державну політику у сфері приватизації
комунальної власності, управління комунальною власністю.

Пунктом
2 Положення (підпункти 2.1 та 2.2) до відання Фонду комунального майна
віднесені такі повноваження у сфері управління комунальною власністю,
як здійснення повноважень власника комунального майна та здійснення
повноважень орендодавця комунального майна.

До
відання Фонду комунального майна м. Стаханова пунктом 3 (підпункт 3.1) також
віднесені такі повноваження, пов»язані з відносинами орендодавця комунального
майна, як надання дозволів підприємствам, організаціям на
передачу в оренду майнових комплексів, їх структурних підрозділів, майнових
об»єктів. контроль виконання договорів оренди.

На
час укладення оспорюваного договору оренди діяло саме вказане вище Положення
про фонд комунального майна м. Стаханова, а не Положення, змінене та доповнене
рішенням Стахановської міської ради № 171/15 від 24.11.2006, на приписи якого
міститься посилання у позовній заяві.

Таким
чином, з урахуванням викладеного вище підприємство позивача мало право бути
орендодавцем  нежитлового приміщення
площею 300 кв. м з дозволу Фонду комунального майна м. Стаханова.

Форма,
у якій Фондом повинен надаватися дозвіл на передачу в оренду нерухомого майна,
законодавством не встановлено. Крім того, на вимогу суду Фондом не надано
жодного відповідного наказу чи розпорядження голови фонду про затвердження
форми такого дозволу, тому доводи Фонду щодо обов»язкової видачі наказів з
приводу надання таких дозволів судом до уваги не приймаються.

Стаття
9 Закону чітко регламентує порядок укладення договору оренди  державного та комунального майна.

Порушення
вказаного порядку позивачем у справі під час судового розгляду доведено не
було. 30.10.2002 відповідачем у  справі
на адресу Фонду комунального майна м. Стаханова було надіслано заяву про
надання в оренду нежитлового приміщення
площею 300 кв. м у будівлі складу № 5 КП «Бакалія»за адресою: м.
Стаханов, вул. Лобачевского, 25, яка знаходиться на балансі КП «Бакалія». На
вказаній заяві міститься резолюція голови Фонду комунального майна м. Стаханова
про передачу заяви для оформлення (а.с 83). Вказана заява та резолюція на
ній  свідчить про наявність факту
звернення відповідача до уповноваженого органу в порядку ст. 9 Закону  для надання дозволу на передачу в оренду
нерухомого майна. Докази відмови у наданні такого дозволу позивачем у  справі та третіми особами не надані. За
висновками суду факт узгодження договору оренди з органом державного майна
підтверджений також наявністю напису «Узгоджено.», печатки Фонду та підпису
його керівника на самому договорі оренди.

Доводи  Фонду комунального майна м. Стаханова щодо
відсутності у Фонді встановленого законом переліку документів, що підлягають
обов»язковому наданню Орендарем  для
укладення договору оренди (відсутність експертної оцінки орендованого майна,
наказу голови Фонду про надання дозволу щодо передачі нежитлового приміщення в
оренду, а також відсутність факту реєстрації такого наказу у відповідній книзі
реєстрації наказів Фонду), судом сприймаються критично, оскільки  вказана документація є виключно внутрішньою
документацією Фонду, питання її наявності або відсутності є питанням
внутрішньої організації роботи Фонду. Крім того,  можливість достовірного встановлення
фактичної наявності або відсутності у Фонді тих чи інших документів на час
укладення оспорюваного договору оренди у суду відсутня, оскільки вирішення питання
щодо надання суду інформації та документів Фонду залежить виключно від Фонду.

Посилання
позивача у справі на відсутність під час укладення договору експертної оцінки
орендованого майна також спростовується матеріалами справи, оскільки під час її
судового розгляду відповідачем у справі суду було надано  звіт з оцінки нерухомого майна -вбудованого
нежитлового приміщення площею 300 кв. м у будівлі складу КП «Бакалія»за адресою
м. Стаханов, вул. Лобачевского, 25, що було предметом договору оренди від  30.10.2002, укладеного сторонами у справі
(а.с. 117 -131). Вартість об»єкту оренди за результатами оцінки склала 90488
грн. 00 коп. та  була зазначена у
пункті  1.1 договору оренди. Оцінка майна
проведена станом на 31.10.2002, однак, за висновком суду, вказаний факт не
впливає на дійсність договору оренди, оскільки вартість орендованого майна, яка
зазначена в експертній оцінці, також зазначена й у акті оцінки вартості
окремого індивідуально визначеного майна, складеному 30.10.2006 комісією у
складі представників позивача у справі.

Крім
того, на час укладення сторонами оспорюваного договору  жодним нормативним актом або відповідним
рішенням Стахановської міської ради не було встановлено обов»язковість  прийняття Радою рішень щодо надання окремих
дозволів конкретним комунальним підприємствам на передачу в оренду нерухомого
майна, на що посилається позивач у справі. Прийняття таких рішень у даному
випадку є правом Ради, а їх відсутність не є порушенням законодавства, що діяло
на момент укладення договору оренди, оскільки повноваження щодо надання таких
дозволів були делеговані Стахановською міською радою Фонду комунального майна
м. Стаханова, про що зазначалося вище.

Також
є необґрунтованими посилання позивача на відсутність у Статуті підприємства
позивача такого виду діяльності як надання в оренду майна. Надання в оренду
майна є господарською операцією, а не видом діяльності підприємства, який
підлягає обов»язковому зазначенню у Статуті позивача або потребує наявності
спеціальних дозволів.

Згідно
із пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України
встановлено, що до позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним і
застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, право на пред»явлення
якого виникло до 1 січня 2004 року, застосовується позовна давність,
встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше.

Як
свідчать фактичні обставини справи, право на пред»явлення вказаного позову
виникло у позивача з моменту укладення оспорюваного договору.  Судом
до уваги не можуть бути прийняті посилання позивача на факт зміни
керівництва на підприємстві і на відсутність до вказаної зміни підстав та
можливості звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору
оренди.  Зміна керівництва підприємства
та проведення у зв»язку з цим перевірок не можуть бути початком перебігу
строку, з якого у позивача виникло право на даний позов.

Статтею
48 Цивільного кодексу УРСР, що діяв на момент
укладення оспорюваного договору, встановлено, що недійсною є та угода,
що не відповідає вимогам закону.

У
відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються учасниками судового
процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для
справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

На
підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному  розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як
встановлено під час судового розгляду справи, вимог закону  сторонами під час укладення оспорюваного
договору оренди порушено не було. Вказані позивачем у позовній заяві та
додаткових письмових поясненнях обставини не знайшли свого підтвердження під
час судового розгляду справи.

За
таких обставин позивачем у справі не доведено фактів порушення законодавства,
що діяло на момент укладення оспорюваного договору оренди, під час його
укладення, нормативно та документально не обґрунтовано  вимог про визнання договору оренди від
30.10.2002, укладеного сторонами у справі,
недійсним.

З
урахуванням викладеного позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Судові витрати у відповідності з
приписами ст.  49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись п.7 перехідних
положень  Цивільного кодексу
України,  ст. 48 Цивільного кодексу УРСР,
ст.ст. 33, 34, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,
суд

в
и р і  ш и в :

1.У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати покласти на
позивача.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

В
судовому засіданні  01.02.2008 оголошено
повний текст рішення.

Суддя                                                                                           М.О.
Москаленко