КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2008                                                                                           № 42/518

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Рєпіної Л.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Рада"

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.02.2008

у справі № 42/518

за позовом                               Акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Рада"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов"язання, ціна позову 190611,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 12.02.2008р. позов АЕК „Київенерго” до ТОВ „Рада” про стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання, ціна позову 190 611,67 грн. задоволено частково, стягнуто з ТОВ „Рада” на користь АЕК „Київенерго” 129086,70 грн. боргу, 29315,26 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 8668,52 грн. три проценти річних з простроченої суми, 5000 грн. пені, 1720,80 грн. витрат по оплаті державного мита, 106,52 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, посилаючись на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині стягнення з ТОВ „Рада” на користь АЕК „Київенерго” три проценти річних в розмірі 8668,52 грн. та збитки в наслідок інфляції в розмірі 29315,26 грн., в решті залишити без змін.

Представники сторін в судове засідання не з’явилися та не повідомили суд про причини їх неявки.

Колегія суддів керуючись ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши справу за правилами розділу XII Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, в зв’язку з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, 22.10.2003 р. між сторонами укладено договір № 7560829 на постачання теплової енергії у гарячій воді, відповідно до умов якого позивач зобов’язався постачати відповідачу теплову енергію у вигляді гарячої води для потреб опалення та вентиляції, а відповідач – забезпечувати не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА, до 25 числа поточного місяця оплачувати вартість теплової енергії, спожитої орендарями.

Згідно Договору облік споживання відповідачем теплової енергії проводиться по приладах обліку за тарифами, встановленими і затвердженими розпорядженням Київської міської державної адміністрації.

Пунктом 8 Договору встановлено строк дії договору з часу його підписання до 15 квітня 2004 р. та був продовжений до 1 липня 2007 р. Припинення дії договору не звільняє абонента від обов’язку повної сплати спожитої теплової енергії.

З наявних в матеріалах справи рахунку та відомостей обліку теплової енергії за листопад 2006-жовтень 2007 років, підтверджується факт постачання позивачем відповідачу протягом указаного періоду теплової енергії за договором вартістю 1282764,52 грн., а також оплати останнім спожитої теплової енергії у розмірі 1153677,82 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Чинне законодавства не містить обмежень щодо даного виду відповідальності.

Таким чином, заборгованість відповідача становить 129086,70 грн. станом 1 листопада 2007 р., 29315,26 грн. збитки внаслідок інфляції за час прострочення, 8668,52 грн. три проценти річних з простроченої суми.

Згідно ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

З урахуванням наведеної норми колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо зменшення розміру належної з відповідача на користь позивача, відповідно до умов п. 3.5 додатка № 4 до договору, пені до 5000 грн.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101, 103 – 105 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду м. Києва від 12.02.2008р. у справі № 42/518 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Рада”” - без задоволення.

2.          Матеріали справи 42/518 повернути, доручити господарському суду м. Києва видати відповідний наказ.

Головуючий суддя

Судді

21.05.08 (відправлено)