ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2008 р.

№ 8/241-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

Перепічая В.С. (головуючий),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровська паперова фабрика" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.12.2007р. у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "Дніпроважпапірмаш" ім. Артема до Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровська паперова фабрика " про визнання договору укладеним

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, суд

У С Т А Н О В И В :

У липні 2007р. ВАТ "Дніпроважпапірмаш" ім. Артема пред’явило в господарському суді позов до ВАТ "Дніпропетровська паперова фабрика" про визнання договору №325 від 05.12.2006р. про експлуатацію залізничних колій позивача при станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці укладеним між сторонами з 01.01.2007р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2007р. (суддя Дубінін І.Ю.) у позові було відмовлено.

Позивач оскаржив дане рішення в апеляційному порядку.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.12.2007р. (судді Науменко І.М. –головуючий, Білецька Л.М., Голяшкін О.В.) апеляційну скаргу було задоволено, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2007р. скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено, визнано договір №325 від 05.12.2006р. про експлуатацію залізничних шляхів при станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці, між ВАТ "Дніпроважпапірмаш" ім. Артема з одного боку та ВАТ "Дніпропетровська паперова фабрика" з іншого боку укладеним.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.12.2007р., а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2007р. залишити в силі, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, ВАТ "Дніпроважпапірмаш" ім. Артема було подано позов про спонукання укласти договір.

У подальшому позивач змінив предмет позову і просив визнати договір №325 про експлуатацію під’їзних залізничних колій від 05.12.2006р. на 2007р. таким, що є укладеним (далі –Договір).

(а.с. 45-46)

Згідно ст. 16 ЦК України визначено такі способи захисту цивільних прав та інтересів судом:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Аналогічний перелік способів захисту цивільних прав встановлено ст. 20 ГК України.

Відповідно до ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Позивач виходив з того, що відповідач не підписуючи Договір експлуатував належні йому, позивачу, під’їзні залізничні колії.

Попередні судові інстанції розглядаючи вказаний позов по суті, не звернули увагу, чи співвідноситься предмет уточненого ВАТ "Дніпроважпапірмаш" ім. Артема позову із встановленими законом способами захисту прав, а звідси, чи не є такий позов вимогою про встановлення певного факту, що має юридичне значення, встановлення якого є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог, лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право –спонукання до укладення договору.

Отже, ухвалені судові рішення визнати законними і обґрунтованими не можна.

При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене, і вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровська паперова фабрика" задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.12.2007р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2007р. скасувати і справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншому складі суду.

Головуючий В.Перепічай

С у д д і

І.Вовк

П.Гончарук