ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.08                                                                                           Справа№ 21/109А

Господарський суд Львівської області у складі:

суддя Масловська Л.З.

при секретарі Н.Зубачик

За позовом:           ТзОВ “ВІРМ”, м.Кам”янка -Бузька

до відповідача: Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України у

Львівській області, м. Львів

3-я особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

ФГ “Лім”, м. Кам”янка-Бузька

про визнання дій неправомірними та зобов”язання до вчинення дій.

З участю представників сторін:

від позивача: Лесишак Ю.М.-представ.

від відповідача: н/з

від 3-ї особи: Лесишак Ю.М.-представ.

Сторонам, які беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема право заявляти відводи.

Суть спору:

ТзОВ “ВІРМ” звернулося до господарського суду з позовною заявою до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, з участю третьої особи Фермерського господарства „ЛІМ” про визнання неправомірною відмову у знятті з обліку автомобіля марки ГАЗ-53Б, державний номер 07309ТА, 1980 року випуску, номер двигуна Y 1004812, тип –самоскид, колір синій, та зобов‘язати зняти з обліку згаданий автомобіль для передачі його третій особі.

Для об”єктивного та всестороннього вирішення спору по суті, розгляд справи відкладався ухвалами від 29.05.08р., 06.06.08р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що дії відповідача порушують право власності позивача, щодо розпорядження майном, яке перебуває у його власності. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити.

У відзиві на позовну заяву, відповідач вважає, що він діяв у повній відповідності до вимог п.14 Постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердження Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок”. Представник відповідача в судовому засіданні просить в позові відмовити.

Третя особа позовні вимоги підтримала.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні докази у справі суд встановив.

ТзОВ “ВІРМ” є власником транспортного засобу –автомобіля марки ГАЗ 53 Б, 1980 року випуску, державний реєстраційний номер 07309 ТА.

12 березня 2008 року позивач уклав договір купівлі-продажу даного автомобіля з ФГ “ЛІМ”.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття з обліку даного автомобіля. 13.03.2008 року Кам‘янка-Бузьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області відмовлено позивачу у знятті з обліку автомобіля ГАЗ-53Б, державний номер 07309 ТА.

Відмова у знятті з обліку мотивована тим, що згідно з п.14 постанови Кабінету Міністрів України за №1388 від 07.09.1998 року „Про затвердження Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок”, транспортні засоби із знищеними, фальсифікованими або підробленими ідентифікаційними номерами вузлів і агрегатів реєстрації, перереєстрації та зняттю з обліку (крім випадків вибраковування) не підлягають.

У відповідності до вимог ч.6 згаданого пункту постанови Кабінету Міністрів України за №1388 від 07.09.1998 року, у разі виявлення під час перереєстрації, зняття з обліку, проведення державного технічного огляду транспортного засобу факту відсутності (пошкодження) ідентифікаційного номера транспортного засобу або знищення чи підроблення ідентифікаційного номера його складової частини (кузова, шасі, рами, двигуна) проводиться спеціальне або експертне дослідження ідентифікаційних номерів складових частин транспортного засобу з метою встановлення їх справжніх ідентифікаційних номерів. Якщо за результатами дослідження ідентифікаційні номери складових частин установити неможливо або після їх встановлення перевіркою за наявними автоматизованими базами даних не підтверджується факт перебування у розшуку транспортного засобу чи його складових частин, підрозділ ДАІ, який проводив державну реєстрацію зазначеного транспортного засобу, надає у десятиденний термін після проведення дослідження департаменту Державтоінспекції МВС висновок (з доданням відповідних фотознімків місць знаходження ідентифікаційних номерів транспортного засобу чи його складових частин, а також результатів спеціального або експертного дослідження), на підставі якого відповідним підрозділом департаменту Державтоінспекції МВС надається висновок, у якому визначається необхідність (можливість) заміни зазначених складових частин у встановленому порядку або нанесення спеціальних індивідуальних номерів чи дублювання первинних ідентифікаційних номерів складових частин транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема облікової картки ТЗ 07309 ТА та свідоцтва про реєстрацію ТЗ номера шасі та кузова в зазначених документах відсутні.

Крім того, як вбачається з висновку спеціаліста з комплексного дослідження транспортних засобів за №//613/469408 від 20.03.2008 року, в якому зазначено, що ідентифікаційні номери кузова, шасі і двигуна відповідають стандарту і змінам не піддавались, а також положень ч.6 п.14 постанови Кабінету Міністрів України за №1388 від 07.09.1998 року, який покликаний врегульовувати дані правовідносини щодо відсутності (пошкодження) ідентифікаційного номера транспортного засобу або знищення чи підроблення ідентифікаційного номера його складової частини (кузова, шасі, рами, двигуна).

Зазначені дії відповідача порушують гарантоване ст.41 Конституції України та ст.317 ЦК України право власності, зокрема однієї його із складових – право розпорядження.

Право власності позивача підтверджується наявним в матеріалах справи Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ ІНС №265371.

Більше того, в матеріалах справи наявні договір купівлі-продажу від 12.03.2008 року та докази про його виконання –накладна №6 від 14.03.2008 року, платіжне доручення за №110 від 13.03.2008 року.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.321 ЦК України).

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що дії відповідача є протиправними, а тому позов є підставний та обґрунтований і підлягає до задоволення.

Згідно з п.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За викладених обставин дії відповідачів є такими, що вчиняються поза межами наданих їм повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; тощо. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У відповідності до ст. 71 КАС України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення.

Судові витрати у відповідності до вимог ст.94 КАС України присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст.19,41 Конституції України, ст.ст.316,319,321,386 ЦК України, ст.ст. 6-12, 17, 158, 159 –163, 167 та п.6 розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Визнати неправомірними дії Кам’янка-Бузького ВРЕР ДАІ ГУ МВС України у Львівській області (м.Львів, вул.Перфецького,19) по відмові у знятті з обліку автомобіля марки ГАЗ-53Б, державний номер 07309 ТА, 1980 року випуску, номер двигуна Y1004812, тип-самоскид, колір синій, що належить ТзОВ “ВІРМ”.

3. Зобов’язати Кам’янка-Бузьке ВРЕР ДАІ ГУ МВС України у Львівській області (м.Львів, вул.Перфецького,19) зняти з обліку автомобіль марки ГАЗ-53Б, державний номер 07309 ТА, 1980 року випуску, номер двигуна Y1004812, тип-самоскид, колір синій, що належить ТзОВ “ВІРМ”, м.Кам”янка-Бузька, вул.Я.Мудрого,56 (р/р 6001 в ЛРУ АТ “Індекс-банк”, МФО 325279, ЗКПО 25237179).

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь ТзОВ “ВІРМ”, м.Кам”янка-Бузька, вул.Я.Мудрого,56 (р/р 6001 в ЛРУ АТ “Індекс-банк”, МФО 325279, ЗКПО 25237179) - 3,40 грн. судового збору.

Виконавчий лист видати.

Постанова набирає законної сили у відповідності із ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                                     Масловська Л.З.