ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2008 р.

№ 34/365-07

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Бернацької Ж.О. –головуючої (доповідач),

Разводової С.С.,

Подоляк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Сферастрой-Інвест” на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.11.2007 р. в справі господарського суду Дніпропетровської області № 34/365-07 за позовом приватного підприємства “Електрокомплект”, м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю “Сферастрой-Інвест”, м. Дніпропетровськ про стягнення суми

за участю представників сторін:

від позивача: Есауленка М.В.,

від відповідача: не з'явилися, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2007 р. (суддя Примак С.А.) позов приватного підприємства "Електрокомплект" до товариства з обмеженою відповідальністю "Сферастрой-Інвест" задоволено повністю; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Сферастрой-Інвест" на користь приватного підприємства "Електрокомплект" 2177, 75 грн. основного боргу; 50, 07 грн. пені; 31, 95 грн. інфляційних збитків; 8, 96 грн. 3 % річних; 102, 00 грн. держмита; 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивоване тим, що на виконання умов договору позивач поставив відповідачеві товар за накладними на відвантаження: № ЕД-0001371 від 13.04.2007 р. на суму 2368, 90 грн., № ЕД-0001424 від 18.04.2007 р. на суму 808, 85 грн., а всього на суму 3177, 75 грн.

Внаслідок неналежного виконання умов договору у відповідача виникла перед позивачем заборгованість на суму 2177, 75 грн.

Доказів погашення боргу відповідач до суду не подав.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір 3% річних складає 8,96 грн.

Розмір збитків від інфляції складає 31, 95 грн.

Відповідно до п. 5.2 договору, за порушення строків оплати (п. 2.3 цього договору) покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пені, від суми заборгованості за кожен день прострочення поставки.

Розмір пені складає 50, 07 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.11.2007 р. (судді: Кузнецова І.Л. - головуючий, Чимбар Л.О., Верхогляд Т.А.) рішення господарського суду Дніпропетровського області 30.08.2007р. залишено без змін.

Постанову мотивовано тим, що внаслідок неналежного виконання умов договору у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на суму 2177,75 грн. Позивач пред'явив до відповідача вимогу про оплату продукції в момент передачі товару та вручив відповідний рахунок 13.04.2007 р. Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, строк виконання відповідачем зобов'язання наступив.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України та умов договору, господарський суд першої інстанції правомірно задовольнив вимоги позивача врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три відсотки річних від простроченої суми, а також пеню.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.11.2007 р., відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Сферастрой-Інвест" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та прийняти нове рішення про відмову в позові в повному обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права.

Вислухавши представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07.12.2006 р. між приватним підприємством "Електрокомплект" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Сферастрой - Інвест" (покупець) укладено договір поставки № 181. Строк дії договору до 31.12.2006 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

На виконання вказаного договору постачальник зобов’язується передати у власність покупця товар в асортименті, кількості та ціни, відповідно до рахунку-фактури або специфікації, які являються невід'ємними додатками даного договору, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і оплатити його на умовах договору.

Оплата за поставлений товар, відповідно до пункту 2.3 договору, здійснюється покупцем протягом 15 календарних днів, з дати поставки товару.

Відповідно до пункту 3.1 договору, позивач поставив відповідачу товар, про що свідчать накладні на відвантаження: № ЕД - 0001371 від 13.04.2007 р. на суму 2368, 90 грн., № ЕД - 0001424 від 18.04.2007 р. на суму 808, 85 грн.

Внаслідок неналежного виконання умов договору у відповідача виникла перед позивачем заборгованість на суму 2177, 75 грн.

Висновки обох інстанцій про обґрунтованість заявлених позовних вимог колегія суддів Вищого господарського суду України вважає передчасними.

Судами першої та апеляційної інстанції не досліджено та не встановлено час виникнення правовідносин між сторонами, враховуючи договір від 07.12.2006 р. № 181, усну домовленість сторін про передачу майна (товару), рахунки-фактури позивача (СФ) ЕД-0002034 від 13.04.2007 р., накладні на відвантаження (РН) №№ ЕД-0001371 від 13.04.2007 р., ЕД-0001424 від 18.04.2007 р., накладні і податкові накладні № 0001314/7 від 13.04.2007 р., № 0001372/7 від 18.04.2007 р., довіреність на отримання у позивача товарно-матеріальних цінностей, серії ЯНЗ № 051737 від 13.04.2007 р.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставинами обставини, що не були встановлені у рішення або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Аналіз наведених доводів в їх сукупності свідчить про неповне з’ясування судами фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, і про порушення вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, рішення місцевого та постанова апеляційного судів підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд.

Під час нового розгляду суду необхідно врахувати наведене, повно та всебічно з'ясувати дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дати їм належну правову оцінку, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сферастрой-Інвест" частково задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2007 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.11.2007 р. в справі № 34/365-07 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий, суддя:

Ж. Бернацька

Судді:

С. Разводова

О. Подоляк