ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

26.03.08
Справа  № 5/284-5037

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                Мельник Г.І.

суддів:                                          Мирутенко О.Л.

Михалюк О.В.

розглянувши
апеляційну скаргу СПДФО
ОСОБА_1 б/н від 14.02.08р.

на
рішення господарського
суду Тернопільської області від 31.01.2008р.

у
справі    №5/284-5037

за
позовом ТзОВ «Акзо
Нобель Декор Україна», м. Кіровоград

до СПДФО ОСОБА_1, м. Тернопіль

про стягнення 71 996,89 грн.

За
участю:

Від
позивача Дубогриз Н.В.

Від
відповідача ОСОБА_2

В ході
судового засідання представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст. 22
ГПК України роз'яснено, заперечень щодо складу суду не поступило.

Встановив: рішенням господарського суду
Тернопільської області (суддя Г.З. Андрушків) від 31.01.2008 року у справі
№5/284-5037 частково задоволено позовні вимоги.

Відповідач
з рішенням не погоджується подав апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати, з огляду на те, що господарський суд дійшов необґрунтованого
висновку щодо виникнення між сторонами договірних відносин. Покликається, що
договір купівлі-продажу не може вважатися укладений, оскільки сторонами не було
досягнуто всіх істотних умов, необхідних для даного виду договору, а відповідно
й у суду не було підстав для стягнення 3% річних за неналежне виконання
зобов'язань.

Позивач у
відзиві зазначає, що між сторонами було досягнуто всіх істотних умов щодо
даного договору, заперечень щодо його умов не було. Крім цього, зазначає, що
згода відповідача на одержання товару підтверджується виданою довіреністю та
накладною.

У зв'язку
з неявкою представників сторін справа слуханням відкладалася з 11.03.08р. на
26.03.08р.

Розглянувши
апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши
пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського
суду вважає, що рішення господарського суду Тернопільської області від
31.01.2008 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія виходила з
наступного:

02.07.2007р.
між СПДФО ОСОБА_1(покупець) та ТзОВ «Акзо Нобель Декор Україна»(продавець) укладено
договір купівлі-продажу №117/П/30, згідно п. 1.1 якого продавець зобов'язався
передати товар у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти та
оплатити товар у кількості, асортименті та за ціною визначеною в накладній.

Згідно п.
3.1 договору право власності на товар переходить від продавця до покупця, з
моменту передачі товару та супровідних документів покупцю чи його перевізнику.
Фактом отримання товару є підпис покупця чи його уповноваженого представника на
накладній.

Відповідно
до п. 4.1 договору покупець зобов'язаний провести оплату за отриманий товар
продавцю на протязі тридцяти календарних днів з моменту отримання товару.

На
виконання умов договору позивач по видатковій накладній  №АН-001335 від 31.08.2007р. через
представника відповідача згідно виданої йому довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей №158115 від 31.08.2007р. поставив відповідачу
товар (лаки, фарби) на загальну суму 69605,52 грн.

Відповідно
до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно
ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

З
матеріалів справи встановлено, що відповідач не подав доказів, які б свідчили
про погашення боргу за отриманий згідно договору по вищезазначеній накладній
товар.

Однак,
господарським судом встановлено, що після подання позову відповідач частково
сплатив борг в сумі 2000,0 грн., а тому провадження в цій частині позову
господарським судом припиненню згідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

На
підставі наведеного колегія погоджується з висновком господарського суду про
те, що за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 67 605,52 грн.

Крім
цього, п. 6.2 договору сторони обумовили, що за невиконання чи неналежне
виконання даного договору сторони несуть відповідальність відповідно до діючого
законодавства України та даного договору, тому колегія погоджується з висновком
господарського суду, про підставність нарахування пені згідно Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” в розмірі,
встановленому умовами договору, але з врахуванням того, що такий розмір не може
перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який
стягується пеня; за період з 01.10.2007р. по 05.12.2007р. розмір пені становить
2013,79 грн.

Крім
того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити 3%
річних від простроченої суми, що за період з 01.10.2007р. по 05.12.2007р.
становить 377,58 грн.

Покликання
скаржника на те, що сторонами не було досягнуто всіх істотних умов договору
(предмет, ціна та строк) не беруться до уваги з огляду на наступне:

- договір
купівлі-продажу №117/П/30 від 2.07.2007р. підписаний сторонами та скріплений печатками.

- згідно
п. 4.4 договору фактом узгодження цін на товар вважається накладна, де
зазначаються ціна, кількість, асортимент товару, підписана обома сторонами.
(а.с. 13-14).

-
відповідно до п. 8.2 договору він вступає в силу з моменту його підписання і
діє до 31.12.2007р.

- факт
визнання договірних зобов'язань підтверджується також частковим погашенням
заборгованості на суму 2000,0 грн. самим відповідачем.

Отже, з огляду на вище викладене,
колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Тернопільської області відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає,
зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам
справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює
дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою
згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись
ст.ст.33,43,49,91,99,101,103,105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду
Тернопільської області від 31.01.2008р. по справі за №5/284-5037 залишити без
змін.

2.В задоволенні апеляційної скарги
відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку.

4.Матеріали справи скеровуються в
господарський суд Тернопільської області.

Головуючий-суддя                   Мельник Г.І.

Судді                              Мирутенко О.Л.

Михалюк О.В.