ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2008 р. Справа № 10/689/07

Позивач: ДК з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси»КМУ в особі МОУ «Миколаївекокомресурси» (54030, м.Миколаїв, вул.Пушкінська, 14)

Відповідач: ТОВ «Сонар»(54030, м.Миколаїв, вул.Лагерне поле, 5)

Суддя Горобченко Д.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Горбачов О.М., дов. № 8-7/7-07 від 06.04.2007р., Кравченко Ю.В., дов. від 25.05.2007р.

Від відповідача: Лушко Т.А., дов. № 04 від 22.11.2007р.

СУТЬ СПОРУ: позов поданий про стягнення заборгованості за надані послуги по договору № 22 від 20.09.2002р. у сумі 20612, 17 грн., з яких основа заборгованість становить 13630, 21 грн., пеня –2305, 14 грн., 3 % річних –974, 15 грн., збитки від інфляції –3702, 67 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати наданих послуг.

Позивач позовні вимоги підтримує.

Відповідач у наданому суду відзиві № 87 від 22.11.2007р. позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що позивачем по укладеному договору відповідні послуги на суму 13630, 21 грн. не надавались, в зв’язку з чим в задоволені позову просить відмовити.

У судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

20.09.2002р. між сторонами був укладений договір № 22, за умовами якого позивач зобов’язувався розробити, організувати та впровадити систему надання послуг щодо збирання, сортування, транспортування, переробки та утилізації тари (упаковки), ввезеної відповідачем на територію України.

Відповідно до п. 2.2. договору № 22 від 20.09.2002р., відповідач зобов’язувався прийняти обумовлені договором послуги з оформленням відповідного акту виконаних робіт та оплатити їх у відповідності з Аркушем про паювання і вантажною митною декларацією, згідно з тарифами, затвердженими Постановою КМУ № 915 від 26.07.2001р. із змінами, внесеними Постановою КМУ № 1084 від 26.07.2002р.

Пунктом 3.1. договору № 22 від 20.09.2002р., передбачено, що оплата наданих послуг здійснюється не пізніше 7-денного строку від дня митного оформлення вантажу.

Як зазначає позивач, в порушення договірних зобов’язань, відповідач за надані з 01.11.2004р. по 09.08.2005р. послуги не розрахувався, в зв’язку з чим за ним рахується заборгованість на загальну суму 13630, 21 грн.

За неналежне виконання грошових зобов’язань позивачем відповідачеві нараховані пеня у сумі 2305, 14 грн., 3 % річних у сумі 974, 15 грн., збитки від інфляції –3702, 67 грн.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.2. № 22 від 20.09.2002р., належне виконання договірних зобов’язань позивачем має бути підтверджено відповідними актами виконаних робіт.

Відповідач надання послуг на заявлену суму за укладеним договором заперечує.

Статтями 32, 33 ГПК України передбачено, що сторони, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В матеріалах справи відсутні акти виконаних робіт на суму 13630, 21 грн., підписані сторонами по справі. Такі докази суду не надані. Їх наявність позивачем не доведена.

Зауваження на направлені відповідачеві та повернуті останнім акти виконаних робіт за період з вересня 2002 року по жовтень 2004 року не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи, вони датовані 28.09.2007р. Доказів надання відповідачеві в строк актів виконаних робіт за спірний період позивачем не надано.

Крім того, договір № 22 від 20.09.2002р. укладався відповідно до Постанови КМУ № 915 від 26.07.2001р. «Про впровадження системи збирання, сортування, транспортування, переробки та утилізації відходів, як вторинної сировини».

Постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2007р. по справі № 06/192-38 (01/32-38) за позовом Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси»КМУ до ВАТ Волинського підприємства матеріальних ресурсів «Волиньголовпостач», яка є чинною, встановлено, що відповідно до приписів цієї постанови підприємства, установи, організації, що імпортують продукцію в тарі (упаковці) зобов’язані забезпечити збирання (приймання), зберігання і утилізацію усіх видів використовуваної тари (упаковки), в якій знаходиться продукція цих підприємств, установ, організацій самостійно з дотриманням вимог законодавства або укладання договорів з Компанією або іншими спеціалізованими підприємствами, що мають відповідні ліцензії і умови для подання таких послуг на території України (п.5 постанови).

Отже, положення цього нормативного акту не носять імперативного характеру і дозволяють імпортерам продукції утилізувати тару (упаковку) по угодах зі спеціалізованими підприємствами на свій розсуд.

Позивач не надав доказів відносно того, що він має відповідні умови для надання послуг по безпосередній утилізації тари (упаковки).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 35, 44, 49, 82-85 ГПК України, - господарський суд

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову відмовити повністю.

Рішення підписане 11.02.2008р.

Суддя