ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

14.04.08                                                                                           Справа № 8/198-4260

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого –судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Г.М. Гнатюк

- Н.М. Кравчук

Розглянувши апеляційну скаргу ВАТ «Тернопільське шляхове будівельне управління №24»

на рішення господарського суду Тернопільської області від 10.12.2007 року.

у справі № 8/198-4260

за позовом: ПП «Телком»

до: ВАТ «Тернопільське шляхове будівельне управління №24»

про: стягнення 56500 грн.

З участю представників :

від позивача –не з’явився.

від відповідача –Рісний М.Б. –представник (довіреність №3 від 24.03.2008р.)

Галонський В.М. –директор.

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 10.12.2007р., суддя Гирила І.М., позов ПП «Телком»було задоволено частково. Стягнуто з ВАТ “Тернопільське шляхове будівельне управління №24” на користь приватного підприємства “Телком” - 50000 грн. основного боргу, 1500 грн. три проценти річних, 515 грн. в повернення сплаченого державного мита та 107,56 грн. сплачених витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

З даним рішенням не погодився відповідач - ВАТ «Тернопільське шляхове будівельне управління №24»і оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом неповно з’ясовано всі обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

ПП «Телком»подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, заслухавши пояснення представників апелянта, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.12.2007р. у справі №8/198-4260 - скасувати, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.. 104 ГПК України, підставами для скасування рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Як встановлено судом, 05.03.2004р. між ПП «Телком»та ВАТ «Тернопільське ШБУ-24»укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт відповідно до п.1.1 якого відповідач доручає, а підрядник зобов’язується виконати будівельно-монтажні роботи з перевлаштування кабелю зв’язку ЦПМ №9 на автомобільній дорозі Київ-Чоп –км 353+400. Пунктом 3.3 договору визначено, що вартість всіх доручених позивачу робіт складає 498 406,00 грн., а пунктом 3.3 передбачено, що відповідач здійснює оплату за виконані роботи на підставі актів виконаних робіт у 5-ти денний термін.

Факт виконання позивачем та прийняття відповідачем робіт на загальну суму 362 538,00 грн. підтверджується актом приймання виконаних підрядних робіт за 2004 рік. Акт не містить дати підписання його сторонами, однак як вбачається з тексту позовної заяви позивача та відзиву відповідача, акт складений і підписаний сторонами у липні 2004 року. Крім того, виходячи з даних акту звірки взаєморозрахунків станом на 30 жовтня 2006 року, підписаного обома сторонами, вищевказаний акт був включений і відображений в бухгалтерському обліку ПП «Телком»у серпні 2004 року, а ВАТ «Тернопільське ШБУ-24»у липні 2004 року.

Позивач - ПП «Телком»звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача - ВАТ «Тернопільське ШБУ-24»50000 грн. основного боргу, 1500 грн. – 3% річних, 5000 грн. пені.

Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов’язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов правильного висновку, що позовна давність за спірними правовідносинами сторін по оплаті відповідачем робіт вартістю 362 538,00 грн. по договору підряду від 05.03.2004р., була перервана внаслідок дій відповідача, що свідчили про визнання ним свого боргу, а саме здійснення часткової оплати 14.12.2004 року по договору підряду від 05.03.2004р., відтак строк для звернення позивача до суду (позовна давність) закінчується лише 14.12.2007р., а враховуючи звернення позивача до суду в жовтні 2007 року, останнім не пропущено строк позовної давності.

Водночас, судом першої інстанції не враховано характер та призначення платежів відповідача позивачу по договору підряду від 05.03.2004 року.

Зокрема судом встановлено, що відповідачем з призначенням платежу «за перевлаштування кабелю зв’язку на а/д Київ-Чоп згідно договору б/н від 05.03.204р.» були здійсненні чотири платежі на рахунок позивача, а саме платіжним дорученням №279 від 12.03.2004р. з вказаним призначенням платежу сплачено 250 000,00 грн., платіжним дорученням №279 від 16.06.2004р. сплачено 50 000,00 грн., платіжним дорученням №279 від 08.12.2004р. сплачено 30 000,00 грн., платіжним дорученням №279 від 14.12.2004р. сплачено 30 000,00 грн. всього на загальну суму 360 000,00 грн. Зазначене підтверджується первинними документами наявними у матеріалах справи, а саме вищезазначеними платіжними дорученнями поданими відповідачем, та виписками з банківського рахунку поданими позивачем (а.с.39-43, 91).

Однак суд першої інстанції не врахував при розгляді спору факт сплати відповідачем по договору підряду 50 000,00 грн. платіжним дорученням №279 від 16.06.2004р., що призвело до помилкового визначення боргу відповідача перед позивачем по даному договору від 05.03.2004р.

Ст.33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак позивач не довів суду наявності у відповідача боргу перед ним в розмірі 50000 грн.

За таких обставин справи апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції невірно встановлено розмір основного боргу, що підлягає стягненню з відповідача у розмірі 50 000,00 грн. Вказаний борг відповідача перед позивачем був погашений 16.06.2004р., тобто на момент подання позовної заяви був відсутній. Отже, відсутні правові підстави для нарахування відповідно до ст.ст. 624, 625 ЦК України пені та 3% річних. Тобто заявлений позов є безпідставним.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Тернопільської області від 10.12.2007р. не відповідає обставинам справи, не відповідає матеріальному та процесуальному закону, через що підлягає скасуванню.

Апеляційний суд постановляє нове рішення, яким в позові ПП «Телком»відмовляє повністю.

Керуючись ст.ст. 101,103,104,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ВАТ «Тернопільське шляхове будівельне управління №24»задовольнити повністю.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.12.2007 року у справі №8/198-4260 скасувати повністю.

Постановити нове рішення, яким в позові ПП «Телком»відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи передати на розгляд до господарського суду Тернопільської області.

Головуючий-суддя                                                   О.Л. Мирутенко

Судді:                                                                                           Г.М. Гнатюк

Н.М. Кравчук