ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Дерепи В.І.

суддів Грека Б.М.

Стратієнко Л.В.

з участю представників:

позивача:

відповідача:

3-іх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Первенкова В.В.

не з’явився

Чернишова А.В., Погорілко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

дочірнього підприємства "Діна-Південь"

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 19 березня 2008р.

у справі

№ 2-5/9908-2007

за позовом

державного підприємства "Санаторій "Форос"

до

3-і особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

дочірнього підприємства "Діна-Південь"

Державне управління справами,

Фонд державного майна України

про

визнання договору недійсним та усунення перешкод в користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 р. позивач звернувся в суд з позовом про визнання недійсним укладеного 01.07.2003 р. між ним та відповідачем договору оперативної оренди нерухомого майна №27, предметом якого є вбудовані нежитлові приміщення колишньої комунальної їдальні ДП "Санаторій "Форос"площею 141,8м2, розташовані за адресою: м.Ялта, смт.Форос, ДП "Санаторій "Форос". Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в порушення вимог ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір мав бути укладений власником майна –Державним управлінням справами за згодою Фонду державного майна України.

Крім того, договір не відповідає вимогам Типового договору оренди державного майна.

Також просив виселити відповідача із займаних приміщень.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.12.2007 р. (суддя Гаврилюк М.П.) в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.02.2008 р. залучено до участі у справі третіми особами, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державне управління справами та Фонд державного майна України.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.03.2008 р. (головуючий –Латинін О.А., судді –Ткаченко М.І., Дугаренко О.В.) рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.12.2007 р. скасовано.

Позов задоволено. Визнано недійсним договір оперативної оренди нерухомого майна №27 від 01.07.2003 р., укладений між державним підприємством "Санаторій "Форос" та дочірнім підприємством "Діна-Південь".

Зобов’язано дочірнє підприємство "Діна-Південь" усунути перешкоди в користуванні державним підприємством "Санаторій "Форос" вбудованими нежитловими приміщеннями колишньої комунальної їдальні ДП "Санаторій "Форос" площею 141,8 м2, розташованих за адресою: 98690, АР Крим, м.Ялта, смт. Форос, шляхом виселення з цих приміщень.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.03.2008 р., залишивши в силі рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.12.2007 р.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.03.2008 р. –без змін.

Заслухавши пояснення представників позивача, 3-іх осіб, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 01.07.2003 р. між державним підприємством "Санаторій "Форос" та дочірнім підприємством "Діна-Південь" було укладено договір оперативної оренди № 27, за яким орендодавець (позивач) передав орендарю (відповідачу) належне Державному управлінню справами майно - вбудовані нежитлові приміщення колишньої комунальної їдальні ДП "Санаторій "Форос" площею 141,8м2, розташовані за адресою: м.Ялта, смт.Форос, ДП "Санаторій "Форос", які перебували на балансі позивача.

Позивач є державним підприємством та відповідно до пункту 3.2 статті 3 його Статуту майно вказаного підприємства є державною власністю і закріплено за ним на праві повного господарського відання.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна регулюються вказаним законом.

Відповідно до частини 4 статті 5 цього ж закону орендодавцями нерухомого майна площею до 200 м2 є підприємства.

Згідно з частиною 5 статті 10 Закону України "Про підприємства в Україні" (в редакції чинній на момент укладання договору оренди) підприємство, якщо інше не передбачено чинним законодавством та його статутом, має право продавати і передавати іншим підприємствам, організаціям та установам, обмінювати, здавати в оренду, надавати безоплатно в тимчасове користування або в позику належні йому будинки, споруди, устаткування, транспортні засоби, інвентар, сировину та інші матеріальні цінності, а також списувати їх з балансу.

Відповідно до пункту 2.4 статті 2 Статуту Державного підприємства "Санаторій "Форос" позивач мав право здавати в оренду споруди, устаткування, сировину, матеріальні ресурси і цінності за погодженням з Державним управлінням справами.

Такого погодження на укладення спірного договору оренди позивач не отримав.

Крім того, відповідно до пункту 2 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 р. у разі, коли орендодавцем нерухомого майна (будинку, споруди, приміщення) є державне підприємство, організація, розмір орендної плати погоджується з органом, визначеним в абзаці другому статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", тобто з відповідними органами Фонду державного майна України.

Вказана вимога також не була дотримана.

Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та угода, яка не відповідає вимогам закону.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку про невідповідність спірної угоди чинному на час її укладення законодавству та задовольнив позовні вимоги.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного господарського суду не спростовують і підстав для скасування постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.03.2008р. не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу дочірнього підприємства "Діна-Південь" залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 19 березня 2008р. у справі за № 2-5/9908-2007 –без змін.

Головуючий В.І. Дерепа

Судді Б.М. Грек

Л.В. Стратієнко