ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" травня 2008 р. Справа № 3/46

За позовом Державного підприємства "Володимирецьке лісове господарство"

до відповідача Антонівської селищної ради

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації

про визнання права власності

Суддя Мамченко Ю.А.

Представники:

від позивача: юрисконсульт Рижий І.Л. (довіреність №17 від 09.01.2008 року);

від відповідача : не з’явився;

від третьої особи: не з’явився.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду Рівненської області до Антонівської селищної ради з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: приміщення складу готової продукції консервного цеху, котельної консервного цеху, будівлі консервного цеху, піднавісу №1 консервного цеху, піднавісу №2 консервного цеху Антонівського лісопромислового комплексу ДП «Володимирецьке лісове господарство», що знаходяться за адресою: Рівненська область, Володимирецький район, с. Антонівка, вул.Партизанська, буд.23.

Позовні вимоги позивач мотивує наступним: спірні будівлі були передані Державному підприємству «Володимирецьке лісове господарство» в результаті приєднання Рафалівського ДЛГ на виконання наказу №7 від 30.01.2004 року «Про вдосконалення управління лісовим господарством об’єднання «Рівнеліс». Вважає, що спірні будівлі належать державі в особі Державного комітету лісового господарства України та перебувають в повному господарському віданні державного підприємства «Володимирецьке лісове господарство». В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзиву на позовну заяву не надав. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення №3675345. Третя особа – Комунальне підприємство «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» подало суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Керуючись ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір без участі відповідача за наявними у справі матеріалами. Явка сторін визнавалась судом обов’язковою.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, вивчивши подані ним письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Володимирецьке лісове господарство» - державне підприємство, що входить до складу Рівненського обласного управління лісового господарства і підпорядковане Державному комітету лісового господарства України. Наказом Рівненського державного лісогосподарського об'єднання "Рівнеліс" №7 від 30.01.2004р. «Про вдосконалення управління лісовим господарством об’єднання «Рівнеліс», здійснено припинення юридичної особи Рафалівського державного лісового господарства шляхом приєднання його до Державного підприємства «Володимирецьке лісове господарство». Згідно п.3 наказу майновий баланс, права та обов'язки Рафалівського держлісгоспу були передані Володимирецькому держлісгоспу.

Матеріалами справи стверджується, що позивач - ДП «Володимирецьке лісове господарство», отримав спірні будівлі шляхом здійснення правонаступництва права повного господарського відання в результаті припинення Рафалівського держлісгоспу.

Згідно за даними зазначеними у довідках №1– №5 від 18.02.2008 року, наданих позивачем на балансі Державного підприємства “Володимирецьке лісове господарство” знаходяться:

- приміщення складу готової продукції консервного цеху, введене в експлуатацію у 1984 році (інвентаризаційний номер №1262);

- котельня консервного цеху, введена в експлуатацію у 1978 році (інвентаризаційний номер №737);

- приміщення консервного цеху, введене в експлуатацію у 1983 році (інвентаризаційний номер №994);

- піднавіс №1 консервного цеху, введений в експлуатацію у 1988 році (інвентаризаційний номер №1345);

- піднавіс №2 консервного цеху, введений в експлуатацію у 1988 році (інвентаризаційний номер №1345-а).

Згідно з даними Технічних паспортів від 20.08.2007 р., виданих позивачу Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації, на виробничі будинки: приміщення складу готової продукції консервного цеху, загальною площею 480,7 кв.м.; котельна консервного цеху, загальною площею 187,0 кв.м.; будівля консервного цеху, загальною площею 597,6 кв.м.; піднавіс №1 консервного цеху, загальною площею 358,9 кв.м.; піднавіс №2 консервного цеху, загальною площею 354,0 кв.м., знаходяться за адресою: смт.Рафалівка, Володимирецького району, вул. Партизанська, буд.23.

Відповідно до п.5.2 Статуту ДП "Володимирецьке лісове господарство" майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання; здійснюючи право господарського відання підприємство володіє, користується і розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству та статуту. Згідно п. 5.3 джерелами формування майна підприємства є майно, передане йому органом управління майном.

Згідно зі ст.15, 16 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.20 Господарського кодексу України, кожен суб’єкт господарювання має право на захист своїх прав та законних інтересів шляхом визнання права.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема бути визнання права. Згідно із ст.392 ЦК України власник може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Підстави набуття права власності встановлені ст.328 Цивільного кодексу України, - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.3 ст.136 Господарського кодексу України щодо захисту права господарського відання застосовується положення закону, встановлені для захисту права власності.

Згідно з ст.326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватись іншими суб'єктами.

Частиною 2 статті 73 Господарського кодексу України передбачено, що орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених Кодексом та іншими законодавчими актами.

Право власності належить до таких суб’єктивних прав, які можуть виникнути лише при наявності визначеного юридичного факту або їх сукупності. Юридичний факт це обставини реального життя, з якими закон пов’язує виникнення, зміну чи припинення права власності. Юридичними фактами можуть бути правомірні дії, наслідки яких є підставами виникнення права власності. До таких дій закон відносить і правонаступництво.

З матеріалів справи вбачається, що з моменту розгляду справи спірні будівлі використовуються для здійснення виробничої діяльності і утримуються за рахунок ДП “Володимирецьке лісове господарство”.

З врахуванням вищевикладеного позовні вимоги про визнання права власності на виробничі будинки: приміщення складу готової продукції консервного цеху, загальною площею 480,7 кв.м.; котельню консервного цеху, загальною площею 187,0 кв.м.; будівлю консервного цеху, загальною площею 597,6 кв.м.; піднавіс №1 консервного цеху, загальною площею 358,9 кв.м.; піднавіс №2 консервного цеху, загальною площею 354,0 кв.м., які знаходяться за адресою: смт.Рафалівка, Володимирецького району, вул. Партизанська, буд.23 підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати право власності за державою Україна в особі уповноваженого органу управління майном – Державного комітету лісового господарства України на виробничі будинки: приміщення складу готової продукції консервного цеху, загальною площею 480,7 кв.м.; котельна консервного цеху, загальною площею 187,0 кв.м.; будівля консервного цеху, загальною площею 597,6 кв.м.; піднавіс №1 консервного цеху, загальною площею 358,9 кв.м.; піднавіс №2 консервного цеху, загальною площею 354,0 кв.м., які знаходяться за адресою: смт.Рафалівка, Володимирецького району, вул. Партизанська, буд.23 та перебувають у повному господарському віданні Державного підприємства “Володимирецьке лісове господарство” (Рівненська область, Володимирецький район, с.Антонівка, вул. Партизанська, 23, ).

Суддя Мамченко Ю. А.

Повний текст рішення суддею підписано "07" травня 2008 року