КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2008                                                                                           № 34/618

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес Л.О.

суддів:           Михальської Ю.Б.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Запорожцев В.В. (за дов.), Ряба В.В. (за дов.),

від відповідача - Шуттєва Т.О.(за дов.), Оленченко О.В. (за дов.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) "ВТБ Банк"

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.01.2008

у справі № 34/618

за позовом                               ВАТ "ВТБ Банк"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Юнайтед Консалтентс"

про                                                  стягнення 40 212,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м.Києва від 23.01.2008 у справі №34/618 в задоволенні позову ВАТ „ВТБ Банк” до ТОВ „Юнайтед Консалтентс” про стягнення 40 212,81 грн. коштів, отриманих без достатньої правової підстави відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити зазначену послугу, якщо інше не встановлене договором.

Не погодившись з рішенням суду, ВАТ „ВТБ Банк” звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м.Києва від 23.01.2008 у справі №34/618 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скаргу мотивовано тим, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ „Юнайтед Консалтентс” заперечує проти її доводів, вважає їх необґрунтованими й такими, що суперечать законодавству України та обставинам справи, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу, відзив на неї, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила наступне:

Позивач звернувся до Господарського суду м.Києва з позовом до відповідача про стягнення 40212,81 грн., в тому числі 39 119,80 грн. як таких, що були отримані відповідачем без достатньої правової підстави з посиланням на статтю 1212 Цивільного кодексу України, а також процентів в сумі 1 093,01 грн., нарахованих відповідно до статті 1214 Цивільного кодексу України.

Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно умов укладеного між сторонами договору про надання послуг №30-06/07R від 07.06.2007 відповідач зобов’язувався надати позивачу (замовнику) для підписання оформлене належним чином Замовлення на пошук та підбір кандидатів, проте сторони не узгодили Замовлення. Відповідач надіслав позивачеві на оплату два рахунки - фактури на суму 19 559,90 грн. кожний, які позивач помилково сплатив, відповідачем не було запропоновано належного кандидата, позивачем жодного кандидата не було прийнято на роботу, таким чином, відсутні підстави для розрахунку та сплати послуг відповідача, отже, позивач стверджує, що відповідач отримав грошові кошти безпідставно.

07.06.2007 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг №30-06/07R (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання надати за оплату послуги по пошуку та підбору кандидатів на посади у відповідності з вимогами, зазначеними в Замовлені на пошук та підбір кандидата.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити зазначену послугу, якщо інше не встановлене договором.

Пунктом 2.1.2. Договору передбачено, що одним із обов'язків виконавця є надання замовнику для підписання оформлене належним чином Замовлення на пошук та підбір кандидата.

Пунктом 2.2.1 Договору передбачено, що обов’язком замовника є оплатити вартість послуг виконавця у порядку, розмірах і терміни, зазначені в даному договору і/або додатках до нього. Пунктом 2.2.2. Договору передбачено, що замовник зобов’язаний вчасно надати виконавцю повну інформацію необхідну для виконання останнім своїх обов’язків та підписати у дводенний термін надане виконавцем для підписання замовлення на пошук та підбір кандидата.

Відповідно до пунктів 3.2.1., 3.2.2 Договору замовник, після підписання кожного Замовлення, упродовж 3-х днів з моменту виставлення Виконавцем рахунку перераховує Виконавцю передплату в розмірі 30% від вартості послуг по даному Замовленню, крім того на визначену вартість послуг нараховується відповідно сума ПДВ (20 %), передплата є безповоротною і використовується на часткове погашення витрат Виконавця на виконання умов даного Договору.

Пунктом 3.2.4 Договору передбачено, що остаточний розрахунок за надані Виконавцем послуги здійснюється Замовником впродовж десяти банківських днів на підставі виставленого рахунку після підписання Акту приймання здачі робіт.

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу Замовлення на пошук та підбір кандидата №1 та №2, оформлені як додатки №1 та №2 до Договору, та виставив позивачу рахунки-фактури №СФ-0000076 від 13.07.2007 та №СФ-0000077 від 13.07.2007 на суму 19 559,90 грн. кожний, для сплати передплати в розмірі 30% від вартості послуг відповідно до умов Договору.

Як вбачається з платіжних доручень №281-9 від 25.07.2007 та №281-8 від 25.07.2007, позивач перерахував відповідачеві 39 119,80 грн.

У рядку "Призначення платежу" вищевказаних платіжних доручень зазначено, що оплата здійсненна за послуги по пошуку та відбору кандидатів по договору № 30-06/07R від 07.06.2007 згідно рахунків фактур № СФ-0000077 від 13.07.2007 та №СФ-0000076 від 13.07.2007.

Відповідач направив позивачу підписані зі свого боку акти від 12.09.2007 приймання-передачі робіт по договору №30-06/07R від 07.06.2007, замовлення №1 від 13.07.2007, рахунок-фактура №СФ-0000076 від 13.07.2007 та замовлення №2 від 13.07.2007 , рахунок-фактура №СФ-0000077 від 13.07.2007 кожен на суму 16 299,92 грн., ПДВ 3 259,98 грн., загальна вартість 19 559,90 грн., а також звіти про виконану роботу згідно додатків № 1 і № 2, що підтверджується поштовою квитанцією від 13.09.2007 та описом вкладення.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що Замовник у дводенний термін повинен розглянути і повернути підписаний примірник акту Виконавцю. Якщо в дводенний термін підписаний примірник акту Виконавця не повертається останньому від Замовника, послуга вважається виконаною.

Крім того, договором передбачено, що попередні оплата є безповоротною і використовується на часткове погашення витрат Виконавця на виконання умов Договору.

Твердження апелянта про те, що відповідачем отримано кошти без достатньої правової підстави шляхом виставлення відповідних рахунків, та не повернуто на вимогу позивачу, у відповідності до статті 1212 Цивільного кодексу України як безпідставно одержані грошові кошти колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.

Згідно статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав кошти на підставі Договору, Додатків №1, №2 та виставлених на їх підставі рахунків-фактур.

Договір є чинним і не оспорювався сторонами.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Посилання позивача на те, що відповідачем не виконувались ніякі роботи, оскільки Договором передбачено, що факт надання послуг підтверджується підписанням Акту приймання-здачі робіт, колегією суддів до уваги не приймається, так як вищезазначений акт підписується сторонами у випадку надання всього комплексу послуг, а позивач зазначив предметом спору повернення, як безпідставно отриманих, коштів, які були сплачені як аванс.

Згідно з статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Господарського суду м.Києва від 23.01.2008 у справі №34/618 відповідає чинному законодавству, підстав для його скасування або зміни не вбачається. Апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ВАТ „ВТБ Банк” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м.Києва від 23.01.2008 у справі №34/618 – без змін.

Матеріали справи №34/618 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в місячний термін до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Михальська Ю.Б.

17.04.08 (відправлено)