ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.03.08                                                                                           Справа № Б-7/31

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Новосад Д.Ф.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу Управління ПФУ в Коломийському районі

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 27.12.2007р.

у справі № Б-7/31

за заявою Управління ПФУ в Коломийському районі, м.Коломия

до ДП «Імпульс-Сервіс»ВАТ «Імпульс», с.Струпків

про визнання банкрутом,

з участю представників:

від скаржника –Яневич О.М.

від боржника –не з»явився

В ході судового засідання сторонам права і обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України роз”яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Боржник належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак повноважних представників в засідання не скерував, в зв”язку з чим колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 27.12.2007р. у справі № Б-7/31 (суддя Кишинський М.І.) про банкрутство ДП «Імпульс-Сервіс»ВАТ «Імпульс», с.Струпків Коломийський район Івано-Франківська область затверджено ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора, банкрута ліквідовано як юридичну особу, стягнуто з ініціюючого кредитора Управління ПФУ в Коломийському районі на користь ліквідатора арбітражного керуючого Шутки Я.С. 880 грн. заборгованості по оплаті праці та припинено провадження у справі про банкрутство.

Не погоджуючись з даною ухвалою ініціюючий кредитор –Управління ПФУ в Коломийському районі подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та суперечать вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(надалі –Закон), оскільки в зв»язку з нестворенням комітету кредиторів не було реалізовано його право на встановлення розміру оплати послуг ліквідатора та право на затвердження звіту про оплату послуг.

Наводить скаржник і інші доводи, що є, на його думку, підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частково до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 3-1 Закону надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі.

Згідно з ч.10 цієї статті оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) здійснюється за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Оскаржуваною ухвалою судом першої інстанції покладено обов»язок по відшкодуванню витрат на оплату послуг арбітражного керуючого на ініціюючого кредитора.

Втім, положеннями частини 10 статті 3-1 Закону передбачено, що у випадку, якщо оплата послуг арбітражного керуючого буде здійснюватись не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника або коштів, одержаних в результаті виробничої діяльності боржника, така оплата має бути здійснена за рахунок коштів кредиторів.

Крім того, слід зазначити, що оплата послуг арбітражного керуючого за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом. Звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду.

Отже, в процедурі банкрутства всі кредитори повинні нести витрати по справі, тобто на рівних умовах.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як така, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.91,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задоволити частково.

Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 27.12.2007р. у справі № Б-7/31 скасувати.

Справу передати на розгляд господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Новосад Д.Ф.

суддя Мельник Г.І.