СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

09 квітня 2008 року

Справа № 2-1/136-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна О.А.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Дугаренко О.В.,

за участю представників сторін:

позивача: Акімова О.О. дов. № 402 від 03.12.2007 року;

відповідача: Лень О.І. дов. № 799 від 09.04.2008 року;

третьої особи: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Берегової сільської Ради на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Ковтун Л.О.) від 21 лютого 2008 року у справі № 2-1/136-2008

за позовом          Агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю "Югагро" (вул. Приморська, 1, с.Берегове, м. Феодосія, АР Крим, 98179)

до Берегової сільської ради (вул. Приморська, 1, с.Берегове, м. Феодосія, АР Крим, 98179)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Кримагрокомплекс" (вул. Приморська, 1, с.Берегове, м. Феодосія, АР Крим, 98179)

про визнання права власності та спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Агропромислове товариство з обмеженою відповідальністю „Югагро” звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до Берегової сільської ради, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Кримагрокомплекс” про визнання права власності на центральну ремонтну майстерню, розташовану на землях Берегової сільської ради за межами населених пунктів у складі: Центральної ремонтної майстерні (Літера „А”) площею 1091,1 кв.м., котельня (Літера „Б”) площею 142,0 кв.м., генераторна (Літера „В”), навіс (Літера „Г”), пожежні водоймища (басейни), а також просить зобов'язати відповідача привласнити поштову адресу зазначеному об'єкту нерухомості.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач права на вказані об’єкти нерухомості набув у 2002 році у порядку правонаступництва від сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Кримагрокомплекс”, вільно, відкрито і правомірно ними користується, а також звертався до Берегової сільської ради із заявою про оформлення права власності та видачу відповідного свідоцтва, однак на момент звернення до суду рішення з даного приводу не прийнято.

Рішенням господарського суду АР Крим від 21.02.2008 року у справі № 2-1/136-2008 позов Агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю "Югагро" задоволено. Суд визнав за позивачем право власності на Центральну ремонтну майстерню, яка розташована на землях Берегової сільської ради за межами населених пунктів, яка складається з літери "А" - центральна ремонтна майстерня площею 1091,1 кв.м., літера "Б" - котельна площею 142,00 кв.м., літера "В" - генераторна, літера "Г" - навіс, пожежні водоймища (басейн), а також зобов`язав Берегову сільську раду привласнити поштову адресу вказаному об`єкту нерухомості.

При прийнятті рішення суд першої інстанції визнав підтвердженим матеріалами справи факт правонаступництва відносно спірного майна, а також встановив, що вимоги позивача про визнання права власності відповідають положенням чинних на момент переходу права власності Цивільного кодексу УРСР та Закону України „Про підприємства в Україні”.

Не погодившись з рішенням господарського суду АР Крим, Берегова сільська рада звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі полягають у порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилось у невідкладенні розгляду справи за наявності заявленого клопотання про відкладення, що, думку апелянта, позбавило його права на участь у судовому засіданні та права на подачу доказів в обґрунтування заперечень проти позову.

Представник позивача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Представник третьої особи –СТОВ „Кримагрокомплекс” у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, хоча про час та місце слухання справи сповіщався належним чином ухвалою від 26.03.2008 року. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило. За таких обставин, судова колегія визнала можливим розглянути справу за відсутності представника зазначеної особи.

З причини зайнятості в іншому судовому засіданні судді Прокопанич Г.К., на підставі розпорядження першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії було здійснено заміну на суддю Антонову І.В.

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Повторно, у повному обсязі переглянувши рішення суду першої інстанції в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції виходячи з наступного.

У виконання Указу Президента України від 03.12.1999 року № 1529/99 „Про невідкладні заходи по прискоренню реформування аграрного сектора економіки” в 1999-2000 роках проведено реформування КСП ім. Кирова (с. Берегове) шляхом його реорганізації в СТОВ „Кримагрокомплекс”.

Так, відповідно до пункту 1.4 Статуту сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Кримагрокомплекс”, товариство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банку. Товариство є правонаступником майнових прав і обов’язків КСП ім.Кірова у відповідних частинах згідно передавального балансу (а.с.80).

Згідно з пунктом 3 рішення від 13.05.2000 року зборів членів КСП ім. Кірова, було затверджено перелік майна КСП ім.Кірова, яке приходиться на борги та підлягає передачі на баланс правонаступника КСП ім.Кірова –СТОВ „Кримагрокомплекс” (а.с.28).

Із змісту переліку майна, яке приходиться на борги по кредиторській заборгованості вбачається знаходження у цьому переліку механічної майстерні на 50 тракторів балансовою вартістю 640312,00 грн.(а.с.29).

30.06.2000 року було складено акт прийому-передачі майна, яке належить КСП ім.Кірова та підлягає передачі сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю „Кримагрокомплекс”, як правонаступнику КСП ім. Кірова. Згідно з даним актом, було передано майно, до складу якого увійшло у тому числі механічна майстерня на 50 тракторів балансовою вартістю 640312 гри., залишковою вартістю 169371 грн.(а.с.31-32).

Частиною 1 статті 12 Закону України „Про господарські товариства” встановлено, що товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу, а також є власником іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Судова колегія приймає до уваги, що, згідно з пунктом 1.1 Статуту СТОВ „Кримагрокомплекс”, учасниками товариства є виключно фізичні особи –Фоменко П.П., Коломейко О.І., Сарбитов В.О. та Еміралієв А.С.

Так, за актом прийому-передачі майна, що належить Автономній Республіці Крим, Фонд майна АР Крим передав у власність СТОВ „Кримагрокомплекс”, як правонаступнику КСП ім.Кирова, майно, у тому числі - об'єкти нерухомості, до складу яких включений об'єкт механічної майстерні на 50 тракторів (а.с.22-27). В акті також зазначено, він складений згідно з актом оцінки вартості частки держави в майні КСП ім.Кірова, затвердженого Фондом майна АР Крим.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що будь-яких доказів про скасування рішень місцевої ради про затвердження Статутів як СТОВ „Кримагрокомплекс”, так і СТОВ „Югагро” суду не надавалось, дії Фонду майна АР Крим з приводу передачі у власність СТОВ „Кримагрокомплекс” майна його попередника –КСП ім.Кірова не визнавались неправомірними. Тому, доводи Берегової сільської ради про порушення положень законодавства про приватизацію судова колегія вважає безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що 16.08.2002 року загальними зборами СТОВ „Кримагрокомплекс” було постановлено про створення в процесі реорганізації СТОВ „Кримагрокомплекс” іншої юридичної особи –СТОВ „Югагро” шляхом виділення частки валових активів (а.с.49).

Із змісту пункту 2.3 Статуту сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Югагро” також вбачається, що вказане створено у процесі реорганізації СТОВ „Кримагрокомплекс” шляхом виділення частки сукупних валових витрат (а.с.11).

Протоколом зборів учасників СТОВ „Кримагрокомплекс” № 22 від 14.11.2002 року було уточнено розмір передаваємих до СТОВ „Югагро” сукупних валових активів та зобов’язань від СТОВ „Кримагрокомплекс”, зокрема, виділялись та передавали активи на суму 4365413,78 грн. (а.с.51).

15.11.2002 року було підписано акт прийому-передачі сукупних валових активів та зобов’язань від СТОВ „Кримагрокомплекс” до СТОВ „Югагро” на суму 4365413,78 грн., а також складено відомість передачі основних засобів (об’єктів нерухомості) у складі сукупних валових активів, до складу яких включений об'єкт спірної механічної майстерні (а.с.52-53).

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що на час створення СТОВ „Югагро” були чинними Закон України „Про підприємства в Україні” та Цивільний кодекс УРСР від 1963 року, згідно з положеннями яких право власності набувалося за актом прийому-передачі з часу фактичної передачі майна.

Відповідно до частини 2 статті 37 Цивільного кодексу України від 1963 року, при злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов'язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов'язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

При цьому, якщо в розподільному акті (балансі) відображено лише розподіл майна, а дані про розподіл кредиторської і дебіторської заборгованості відсутні, розподіл заборгованості за наявності спору здійснюється між новоутвореними підприємствами пропорційно вартості отриманого ними майна.

Наявні у справі докази підтверджують факт вільного, відкритого та правомірного використовував позивачем спірним майном в підприємницьких цілях, а також набуття позивачем в силу положень законодавства права власності на майно, яке є предметом спору.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у тому числі, визнання права.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі викладеного, позовні вимоги про визнання права власності на спірне майно та привласнення йому поштової адреси є обґрунтованими та підтверджується наявними у справі матеріалами справи, нормами законодавства, а їх задоволення судом першої інстанції є правомірним.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилось у невідкладенні розгляду справи за наявності заявленого клопотання про відкладення судова колегія вважає безпідставними, оскільки відкладення розгляду справи являється не обов`язком, а правом суду, яке застосовується у випадках неможливості розгляду спору у даному засіданні.

Судова колегія вважає, що неявка сторони у судове засідання не може бути безумовною підставою для відкладення розгляду справи та ніяким чином не позбавляє його права на подачу доказів в обґрунтування заперечень проти позову, оскільки сторона, у разі неможливості забезпечення явки, має можливість подавати свої вимоги і заперечення у письмовому вигляді із застосування поштового зв’язку. При цьому, заявлене Береговою сільською радою клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 21.02.2008 року, не містить жодних посилань на намір подавати які-небудь докази у справі, а лише зазначає про зайнятість голови сільської ради в іншому судовому процесі.

Згідно з частиною 2 статті 104 Господарського процесуального кодексу України, порушення або неправильне застосування норм процессуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення. У даному випадку, судовою колегією встановлено вірність висновків господарського суду АР Крим та правомірність винесеного рішення.

Судова колегія також вважає за необхідне зазначити, що, згідно з пунктом 3 частини 1 статті 94 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга (подання) подається (вноситься) у письмовій формі і повинна містити вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу (подання), а також підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення, з посиланням на законодавство і матеріали, що є у справі або подані додатково.

Однак, у даному випадку апеляційна скарга Берегової сільської ради містить лише загальні посилання на невірність оскаржуваного рішення без зазначення конкретних норм законодавства, незастосованих або невірно застосованих судом першої інстанції. До апеляційної скарги, а також у судовому засіданні не подано жодних доказів, які б підтверджували доводи відповідача.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає оскаржуване рішення господарського суду АР Крим законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103 п.1, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Берегової сільської Ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 21 лютого 2008 року у справі № 2-1/136-2008 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  О.А.Латинін

Судді                                                                                І.В. Антонова

О.В. Дугаренко