ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2008 р.

14:50

Справа № 1/46/08

м. Миколаїв

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю “Яхт –Верф Навколо світу”.

/54028, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 19/

До відповідача: Державна податкова інспекція у

Ленінському районі м. Миколаєва

/54028, м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 1/1/

Про: скасування податкового повідомлення-рішення від 03.09.2007 року № /0.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Сорогіна А.В.

Представники:

Від позивача

Кириличенко О.А., довіреність від 27.08.2007р.

Від відповідача

Віляйкіна А.В,, довіреність від 08.01.2008р.

Гурська Г.М., довіреність від 15.02.2008р.

Позивач звернувся з позовом про скасування податкового повідомлення –рішення від 03.09.2007 року № /0 про визначення суми податкового зобов’язання по податку на прибуток у сумі 20 180 грн. і застосування штрафної санкції у сумі 5 535 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що суми фінансової допомоги вже були включені до складу валових доходів з врахуванням особливостей, встановлених для ведення обліку по довгостроковим контрактам відповідно вимог пункту 7.10.3. статті 7 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”. Тому застосування відповідачем пункту 4.1.6. статті 4 вказаного закону є протиправним.

Відповідач позовні вимоги не визнає з тих підстав, що позивач порушив вимоги пункту 4.1.6. статті 4 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”: не включив до складу валового доходу суми поворотної фінансової допомоги, яка була неповерненою на кінець звітного періоду. Посилання позивача на пункт 7.10.3. статті 7 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” є помилковим, оскільки фінансова допомога не є доходом, отриманим від виконання довгострокових договорів (а.с.66-67).

Дослідивши надані сторонами докази, заслухавши доводи сторін у судовому засіданні, суд –

в с т а н о в и в:

відповідачем здійснена виїзна планова перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2005 року по 31.03.2007 року, про що складено акт від 21.08.2007 року (а.с.8-32)

За результатами перевірки відповідач направив позивачу податкове повідомлення-рішення від 03.09.2007 року № /0 про визначення суми податкового зобов’язання по податку на прибуток у сумі 20 180 грн. і застосування штрафної санкції у сумі 5 535 грн., яке позивач просить скасувати (а.с.7).

Позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав:

Припис пункту 4.1.6. статті 4 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” встановлює, що до валового доходу відносяться також доходи з інших джерел, в тому числі суми поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку.

Матеріали перевірки свідчать (а.с.20), та не оспорюється позивачем, що у 2006 році та в 1-му кварталі 2007 року позивач отримував тимчасову фінансову поворотну допомогу від фізичної особи Бойко А.А. в 2006 році в сумі 59 956 грн., в 1-й кварталі 2007 року в сумі 5 190 грн., яка на кінець цих звітних податкових періодів не була повернена.

В порушення вказаної вище норми закону позивач не включив до складу валових доходів отриману та не повернену фінансову поворотну допомогу, чим занизив свої валові доходи за вказані періоди на загальну суму 80 719 грн., що в подальшому вплинуло на визначення суми об’єкту оподаткування.

Посилання позивача на пункт 7.10.3. статті 7 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, як на єдину норму закону, яка регулює порядок визначення валового доходу позивачем, є помилковим.

Дійсно, стаття 7 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” визначає порядок оподаткування операцій особливого виду, в тому числі, пункт 7.10 вказаної статті визначає порядок оподаткування доходів від виконання

довгострокових договірних зобов'язань.

В акті перевірки на сторінці 10-11 (а.с.17-18) встановлено факт укладання позивачем та виконання трьох довгострокових зовнішньоекономічних контрактів на будівництво парусно-моторних яхт.

Пункти 7.10.3., 7.10.5., 7.10.8.-7.10.9. статті 7 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” встановлюють, що:

7.10.3. Виконавець самостійно визначає доходи і витрати, нараховані (понесені) протягом звітного періоду у зв'язку із виконанням довгострокового договору (контракту), використовуючи оціночний коефіцієнт виконання такого довгострокового контракту.

7.10.5. Доход виконавців у звітному періоді визначається як добуток загальнодоговірної ціни довгострокового договору (контракту) на оціночний коефіцієнт виконання довгострокового контракту.

7.10.8. Для цілей оподаткування суми авансів або передоплат, отриманих виконавцем довгострокового договору (контракту), відносяться до складу валового доходу такого виконавця виключно у межах сум, визначених згідно із підпунктом 7.10.5 цього пункту.

7.10.9. Після завершення довгострокового договору (контракту) виконавець здійснює перерахунок сум податкових зобов'язань, попередньо визначених ним за наслідками кожного податкового періоду протягом строку виконання такого довгострокового договору (контракту), визначаючи фактичний коефіцієнт виконання довгострокового договору (контакту) як співвідношення витрат відповідних попередніх звітних періодів до фактичних загальних витрат, понесених (нарахованих) виконавцем при виконанні довгострокового договору (контракту), та доход таких періодів як добуток кінцевої договірної ціни об'єкта довгострокового договору (контракту) на фактичний коефіцієнт виконання довгострокового договору (контракту).

У разі коли за наслідками перерахунку виявляється, що платник податку завищив або занизив суму податкових зобов'язань, розраховану за наслідками будь-якого попереднього податкового періоду протягом виконання довгострокового договору (контракту), зазначене завищення або заниження враховується відповідно у зменшенні або збільшенні валового доходу такого платника податку в податковому періоді завершення довгострокового договору (контракту) із застосуванням до суми визначеної різниці процента, що дорівнює 120 відсоткам ставки Національного банку України, що діяла на момент здійснення такого перерахунку, за строк дії такої переплати чи недоплати.

Системний аналіз вищевказаних норм закону свідчить, що до доходів від виконання довгострокових договорів, які визначаються як добуток загально договірної ціни довгострокового договору (контракту) на оціночний коефіцієнт виконання довгострокового контракту, відносяться лише ті доходи, що пов’язані з виконанням саме цього договору, тобто аванси, передоплата від замовника, тощо.

Поворотна фінансова допомога, отримана позивачем від фізичної особи Бойко А.А не є доходом від виконання довгострокових зовнішньоекономічних контрактів, укладених позивачем, а отже податковий облік такого доходу повинен бути здійснений відповідно до пункту 4.1.6. статті 4 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, та відображений в рядку 01.6. Декларації з податку на прибуток підприємств(інші доходи).

Отже, відповідач правомірно збільшив валовий дохід позивача за 2006 рік на 59 956 грн. та за 1-й квартал 2007 рік на 20763 грн. та визначив зобов’язання по податку на прибуток за 2006 рік в сумі 14 989 грн., за 1-й квартал 2007 року – 5 190 грн.

Оскільки зобов’язання по податку на прибуток самостійно визначено податковим органом, то й застосування штрафної санкції в сумі 5 535 грн. відповідно до пункту 17.1.3. статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” є правомірним.

За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені позову відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя