КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2008                                                                                           № 05-5-3/2114

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес Л.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Власенко В.М. (директор),

від відповідача - Якуб М.Я. (за дов.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Сівар"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 03.03.2008

у справі № 05-5-3/2114

за позовом                               ТОВ "Сівар"

до                                                   Комунального підприємства "Господар" Дарницького району м.Києва (далі-КП "Господар")

про                                                  стягнення 4 962,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.03.2008 по справі № 05-5-3/2114 позовну заяву ТОВ „Сівар” до КП „Господар” про стягнення 4 962, 40 грн. повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ „Сівар” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду м. Києва від 03.03.2008 по справі № 05-5-3/2114 скасувати та направити справу на розгляд до Господарського суду м. Києва. Апелянт в скарзі посилається на те, що суд першої інстанції повернув позовну заяву безпідставно та необґрунтовано.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем надано не було.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши позовні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.03.2008 по справі № 05-5-3/2114 повернуто без розгляду позовну заяву ТОВ „Сівар” на підставі пунктів 1, 3, 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України з посиланням на те, що заявником не додано до позовної заяви належних доказів, які б підтверджували повноваження п. Власенко В.М., в якості директора; до позовної заяви не додано обґрунтованого розрахунку суми позову, що не відповідає вимогам статті 54 Господарського процесуального кодексу України; не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви без розгляду та вважає його помилковим з огляду на наступне.

Підстави для повернення позовної заяви без розгляду встановлені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України та є вичерпними.

Відповідно до пункту 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як вбачається з позовних матеріалів, позовна заява підписана директором Власенко В.М.

В позовних матеріалах міститься належним чином завірена копія довідки № 4765/06 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) в якій зазначено, що керівником є Власенко Віктор Миколайович.

Отже, суд першої інстанції безпідставно відмовив в прийнятті позовної заяви на підставі пункту 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

В пункті 3.3 Роз’яснення від 18.09.1997 №02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Арбітражного процесуального кодексу України” вказано що, якщо у позовній заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, таку заяву не можна повертати з посиланням на статтю 63 Господарського процесуального кодексу України. В цьому випадку суддя у процесі підготовки справи до розгляду ухвалою витребовує ці докази від позивача чи відповідача.

Окрім того, в позовній заяві позивач посилається на те, що він не отримав від відповідача бухгалтерських розрахунків, які необхідні для уточнення заборгованості та для визначення повної ціни позову.

Відповідно до статті 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: витребує від сторін документи, необхідні для вирішення спору та вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи.

Відповідно до пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” із позовних заяв майнового характеру сплачується державне мито у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з квитанції № ПН131911 від 27.12.2007, позивачем було сплачено державне мито у розмірі 102 грн.

Однією з основних умов, за якої господарський суд приймає заяву до розгляду, є факт надходження державного мита до державного бюджету України, а у разі виникнення сумнівів щодо надходження і зарахування державного мита до державного бюджету господарський суд вправі витребувати від позивача відповідне підтвердження територіального органу казначейства, якому державне мито перераховано.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що застосування судом першої інстанції пунктів 1, 3, 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України є безпідставним, тому апеляційна скарга ТОВ „Сівар” підлягає задоволенню.

За таких обставин ухвалу Господарського суду м. Києва від 03.03.2008 по справі № 05-5-3/2114 слід скасувати, а позовні матеріали слід направити на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ТОВ „Сівар” – задовольнити.

2.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 03.03.2008 по справі № 05-5-3/2114 – скасувати.

3. Матеріали справи № 05-5-3/2114 передати на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

22.04.08 (відправлено)