ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.04.08 р.                     Справа № 16/53

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур,

при секретарі судового засідання М.В. Муравйовій

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фонд нерухомості”, м.Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “ПІФА”, м.Донецьк

про стягнення 5158,13 грн.

За участю представників сторін :

від позивача: Бузік Ю.М. – по довір.

від відповідача: не з’явився

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області 05.03.08р. порушено провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фонд нерухомості”, м.Донецьк, до Товариства з обмеженою відповідальністю “ПІФА”, м.Донецьк, про стягнення 5158,13 грн. , з яких : 5 023 грн. 48 коп. - борг , 134 грн. 65 коп. - 3 % річних . За вказаною позовною заявою, розгляд справи призначено на 24.03.2008р. – 10 год 15 хв. Судом визнано обов`язковою явку у судове засідання представників сторін, сторони у справі зобов`язані надати докази та документи, необхідні для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи.

Представника позивача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не було надано ,на підставі чого справу було розглянуто без застосування зазначених засобів . Крім цього, роз’яснено вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на не виконання відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення № 119/07 від 01.02.2007р. , з приводу чого утворився борг та нараховані штрафні санкції .

У зв’язку з невиконанням відповідачем вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Донецької області від 05.03.2008р, 24.03.2008р., 10.04.2008р. та нез’явленням у судове засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачеві у справі в установленому порядку на адресу , вказану у позові – м.Донецьк , вул. Хірургічна , 22 , про що свідчать наявні в матеріалах справи копії реєстрів господарського суду Донецької області про направлення рекомендованої кореспонденції з повідомленням , що повернулися на адресу суду за витіканням строку зберігання. Отже, відповідача відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 21.04.2008р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 21.04.2008р. до господарського суду Донецької області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України .

При цьому, згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

Між сторонами був укладений договір оренди нежилого приміщення № 119/07 від 01.02.2007р. , згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю “Фонд нерухомості”, м.Донецьк (далі –орендодавець) надає, а Товариство з обмеженою відповідальністю “ПІФА”, м.Донецьк (далі –орендатор) приймає в користування нежиле приміщення площею 39 м 2 , розташоване на 1 поверсі ( кімната № 102 ) в будівлі контори цеха № 20 , за адресою: 83055, м. Донецьк, вул. Жмури 1.

01.02. 2007р. між сторонами був складений та підписаний акт приймання-передачі приміщення в оренду.

Договір укладено без протоколу розбіжностей та додаткових угод.

Дослідивши Договір, суд вважає, що цей правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором майнового найму (оренди) комунального майна, який підпадає під правове регулювання норм статей 759-786 ЦК України та Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Згідно з п.п. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму та вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 797 Цивільного кодексу України плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 4.1, 5.1 Договору відповідач зобов’язаний сплачувати орендну плату в сумі, яка на час укладання Договору складає 1170 грн. (додаток № 1), шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позивача в наступному порядку:

-          протягом 5 днів з дати укладання договору за місяць, в якому укладено договір та місяць наступний за місяцем після укладання договору;

- за наступний          період оплата здійснюється щомісячно за 10 днів до початку

місяця оренди.

Окрім того, відповідно до п. 4.3 Договору відповідач несе всі витрати пов’язані з утриманням орендованого приміщення.

Оплата вартості фактично наданих послуг, згідно п. 5.2 Договору, здійснюється відповідачем щомісячно шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача на протязі 5 ( п`яти ) банківських днів від дати отриманих виставлених позивачем рахунків.

Проте, взяті на себе за договором зобов’язання відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого у період з лютого 2007 року по квітень 2007 року за ним утворилася заборгованість по орендній платі в сумі 4 680 грн., за спожиту електроенергію в сумі 343 , 48 грн., всього на суму 5 023 грн. 48 коп.

Наразі на момент прийняття рішення грошове зобов’язання відповідача перед позивачем на суму 5 023 грн. 48 коп. залишилось не виконаним, що є порушенням вимог статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 5 023 грн. 48 коп. суд вважає обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання також тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми, на підставі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач в порядку ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 134 грн. 65 коп.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, відповідно до якого 3% річних за період з лютого 2007 року по травень 2007 року складають 134 грн. 65 коп. , з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач суму основного боргу ( з урахуванням боргу за електроенергію ) та штрафні санкції ( 3 % річних ) не оспорив.

Позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судових витрат суд прокладає на відповідача по справі в порядку ст. 49 ГПК України пропорційно розміру задоволених вимог на відповідача по справі .

Керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 77, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 549, 625 Цивільного кодексу України, Прикінцевими положеннями Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Фонд нерухомості”, м.Донецьк, до Товариства з обмеженою відповідальністю “ПІФА”, м.Донецьк, про стягнення 5 158,13 грн. , з яких : 5 023 грн. 48 коп. - борг , 134 грн. 65 коп. - 3 % річних , задовольнити повністю .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПІФА”, м.Донецьк , вул. Хірургічна , 22 ( р/р 6000 в обл. дирекції “ Райффайзен Банк Аваль“, МФО 335076 , ін. код 66 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фонд нерухомості”, м.Донецьк , вул. Жмури, 1, ( р/р 8061 у Донбаському філіалі ВАТ “Кредитпомбанк” у м. Донецьку , ін. код 6, МФО 335593 ) - 4 680 грн . - борг по орендній платі , 343 , 48 грн. - борг за спожиту електроенергію 134 грн. 65 коп. - 3 % річних , 102 грн. 00 коп. - державного мита та 118грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення підписане 21.04.2008р.

Суддя Манжур В.В.

Надруковано 3 примірника :

1 прим- Господарському суду Донецької області

1прим- Позивачу

1прим- Відповідачу

Виконавець- Подолян О.О.