КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2008                                                                                           № 49/190б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Дзюбка П.О.

суддів:           Дикунської С.Я.

Сотнікова С.В.

при секретарі:           Галак Д.Ю.

За участю представників:

ліквідатор:не з’явився

від боржника:не з’явився

від ДПІ:Ярова Л.М.дов. №275/9/10-017 від 04.06.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у Голосіївському районі м.Києва

на ухвлу Господарського суду м.Києва від 04.02.2008

у справі № 49/190б (Митрохіна А.В.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Діоніксторг"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Діоніксторг"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.02.2008 року, що прийнятау справі №49/190 за заявою боржника ТОВ “Діоністорг” (надалі – Боржник, Товариство) про визнання банкрутом затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс та ліквідовано банкрута, як юридичну особу у зв’язку з банкрутством.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ДПІ у Голосіївському районі м. Києва звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу, а справу направити на новий розгляд на стадію ліквідаційної процедури.

Вважає , що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 36, 43, 85 ГПК України та ст. 51 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”( далі Закон).

Представник ДПІ у Голосіївському районі м. Києва в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

В судове засідання апеляційної інстанції не з’явився Ліквідатор боржника, однак надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує вимоги апеляційної скарги та просить суд залишити її без задоволення, ухвалу місцевого суду без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції не з’явився представник Боржника, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи є докази (поштові повідомлення) належного повідомлення сторін про час та місце розгляду апеляційної скарги колегія суддів, порадившись, ухвалила розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника Боржника.

Апеляційний господарський суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються апеляційні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановила, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду без змін із наступних мотивів:

Київським апеляційним господарським судом за результатами дослідження матеріалів справи встановлено такі обставини, що мають значення для справи.

25.09.2007р. ухвалою господарського суду м. Києва порушено провадження у справі про банкрутство за № 49/190-б на підставі ст. 51 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Постановою Господарського суду м. Києва від 19.11.2007 р. Товариство визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру з всіма передбаченими законодавством наслідками, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Зоріну О.В.

На виконання вищезгаданої постанови Ліквідатором було подано до місцевого господарського суду звіт ліквідатора №21/49/190 від 15.01.2008 р.

Відповідно до звіту Ліквідатора господарська діяльність банкрута завершена 23.08.2007р. у відповідності з рішенням вищого органу правління товариства - зборів учасників (Протокол № 09 від 23.08.2007р.), про зупинення діяльності підприємства шляхом ліквідації.

На момент завершення підприємницької діяльності на балансі банкрута не обліковувались основні засоби чи інші матеріальні та нематеріальні активи, що могли би бути реалізовані для проведення розрахунків з кредиторами, про що складено відповідний Акт від 26.11.2007р. (а.с. 133) На балансі підприємства, станом на дату прийняття власником рішення про припинення діяльності підприємства, обліковувалась безнадійна дебіторська заборгованість, що підтверджена ухвалою господарського суду міста Києва № 49/168-6 від 19.11.2007р. Неспроможність боржника (заявника) провести повні розрахунки з кредиторами через недостатність майна (основних засобів, товарів, матеріалів) станом на дату припинення діяльності товариства шляхом ліквідації на підставі рішення вищого органу товариства підтверджена Аудиторським висновком, що доданий заявником (боржником) до заяви про визнання банкрутом. Ліквідатором встановлено, що майно банкрута не перебувало і не перебуває в податковій заставі. Доказом цього є Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 14335099 від 10.09.2007р..

Ліквідатором в ході ліквідаційної процедури у банкрута не виявлено майна (основних засобів на балансі банкрута). З метою виявлення будь-яких інших активів банкрута ліквідатор отримав достовірну інформацію, що підтверджує відсутність у банкрута на праві власності (в користуванні) земельної ділянки, транспорту, об'єктів нерухомості, цінних паперів, грошових коштів, немайнових активів, що підтверджується наступними документами:

·          Лист-відповідь Головного управління земельних ресурсів № 07-05/37751 від 13.11.2007р. підтверджує, що банкрут не має ні у власності, ні в користуванні земельної ділянки (а.с. 135).

·          Лист-відповідь Київського міського Бюро технічної інвентаризації №30194 від 12.10.07р. про відсутність у банкрута на праві власності нерухомого майна (а.с. 137).

·          Відповідь Управління Державтоінспекції міста Києва № 3879 від 08.10.2007р. про те, що на банкрута транспортних засобів не зареєстровано.

·          Лист-відповідь № 252 від 16.10.2007р. на запит ліквідатора наданий Державним підприємством "Український інститут промислової власності" в особі Філії "Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг" підтверджує, що ТОВ „Діоніксторг" не має зареєстрованих у встановленому порядку прав інтелектуальної власності (а.с.142).

·          Лист-відповідь Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку України отримано відповідь № 11/03/19758 від 20.11.2007р., яка підтверджує, що боржник не реєстрував у встановленому порядку випуск власних цінних паперів(а.с. 140).

·          Заява власника (засновника) про відсутність на балансі цінних паперів(а.с. 143).

·          Ухвала господарського суду міста Києва по справі про банкрутство № 49/168-6, що підтверджує безнадійну дебіторську заборгованість, що заявлена ТОВ „Діоніксторг” у встановленому законом порядку та незадоволена через відсутність у дебітора-банкрута майна та коштів (а.с. 144-146).

Також, ліквідатором встановлено, що за період здійснення ліквідаційної процедури з 19.11.2007р. по 15.01.2008р., руху коштів на розрахунковому рахунку банкрута не відбувалось. Розрахунковий рахунок банкрута закритий 23 серпня 2007р. про що є корінець повідомлення банку про закриття рахунку з відміткою ДГП у Голосіївському районі (а.с. 149).

Відповідно до звіту Ліквідатора, банкрут не має заборгованості з податків і зборів (обов'язкових платежів), що підтверджується довідкою ДПІ у Голосіївському районі м. Києва №2931/24-018 від 26.10.2007 р. про стан розрахунків з бюджетом станом на дату прийняття власником рішення про припинення діяльності - на 23.08.2007р. Довідка видана станом на 08.10.2007р.(а.с. 115).

Ліквідатором, за результатами проведеної роботи встановлено, що банкрут не має поточних грошових зобов'язань, оскільки не здійснює підприємницької діяльності з 23.08.2007р., усі працівники банкрута звільнені тому заборгованість по виплаті заробітної плати у банкрута відсутня.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.02.2008 року затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс та ліквідовано банкрута, як юридичну особу у зв’язку з банкрутством.

ДПІ у Печерському районі м. Києва в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої в порушення ст. 43, 85 ГПК України оскаржувана ухвала не містить відповідного дослідження доказів у справі, обставин, за результатами яких суд прийшов до висновку про ліквідацію боржника в зв’язку з недостатністю вартості майна для задоволення вимог кредиторів, а саме не надано належної оцінки звіту ліквідатора, отже скаржник вбачає порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст. 104 ГПК України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Провадження у справі про банкрутство Товариства відбувається у порядку, передбаченому ст. 51 Закону, норми якої встановлюють особливості провадження у справах про банкрутство боржника, що ліквідується власником.

Посилання скаржника, щодо неповноти дослідження обставин справи судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не приймається апеляційним судом до уваги, оскільки а ні ст. 32, а ні ст. 51 Закону не закріплено обов’язок господарського суду перевіряти звіт ліквідатора щодо повноти дослідження та виявлення в ході ліквідаційної процедури майна боржника або інших активів, ґрунтовного і повного аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, який проведений ліквідатором під час здійснення своїх повноважень, за результатами яких було складено останнім звіт ліквідатора.

ДПІ у Голосіївському районі м. Києва не надало Київському апеляційному господарському суду жодних доказів, що підтверджують той факт, що ліквідатор не дослідив в повному обсязі фінансово-господарську діяльність та не проаналізував фінансове становище боржника.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі відповідають обставинам та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для скасування судового рішення за умов недотримання місцевим господарським судом вимог процесуального права.

Тому, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 04.02.2008р. Відповідно до ст. 33 ГПК ДПІ у Голосіївському районі м. Києва не довело ті обставини, на які посилається, як обставину своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що ухвала місцевого суду відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, винесена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, Закону України “Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом”, а тому відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 99, 101-103, 105, ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ДПІ у Голосіївському районі м. Києва на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.02.2008 р. у справі № 49/190-б залишити без задоволення.

2.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.02.2008 р. у справі №49/190-б залишити без змін.

2.          Матеріали справи № 49/190-б повернути Господарському суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до апеляційного суду, який прийняв оскаржувану ухвалу.

Головуючий суддя                                                                      Дзюбко П.О.

Судді                                                                                          Дикунська С.Я.

Сотніков С.В.

26.06.08 (відправлено)