ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.05.2008

Справа №2-27/17268-2007А

За позовом ДПІ в м. Сімферополь АР Крим, м. Сімферополь, вул.. М. Залкі, 1/9.

До відповідача Товариство з обмеженою від повільністю «Нео – Крим», м. Сімферополь, вул. Курцовська, 11, кв. 1.

За участю третіх осіб - 1. Управління державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб – підприємців, м. Сімферополь, вул.. Кірова, 52.

2.          гр. Ареф’єв С. Є., м. Сімферополь, вул.. Лермонтова, 5, кв. 177.

3.          гр. Юр’єв Ю. Ю., м. Сімферополь, вулю Лермонтова, 5. кв. 83.

4.          гр. Голуб А. В., м. Сімферополь, вул.. Курцовської, 11, кв. 1.

Про визнання недійсним свідоцтва платника ПДВ.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Пономаренко Н. О.

представники:

Від позивача – Мірошниченко. дор. у справі.

Від відповідача – не з’явився.

Від третіх осіб - 1. не з’явився.

2. не з’явився.

3. не з’явився.

4. Приступа, дор. у справі.

Сутність спору:

Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим із адміністративним позовом до відповідача про припинення юридичної особи - товариство з обмеженою відповідальністю «Нео – Крим» шляхом скасування свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ «Нео – Крим» серії АО №431121 від 7.08.2004 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач по справі був зареєстрований на фізичних осіб, які не мали наміру та можливості здійснювати підприємницьку діяльність. Волевиявлення вказаних фізичних осіб не було направлено на створення суб’єкта підприємницької діяльності з метою здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку. Таким чином, позивач вважає, що державна реєстрація відповідача була проведена з порушенням вимог закону, що є підставою для визнання недійсними засновницьких і реєстраційних документів відповідача по справі.

Також позивач повідомив, що перевіркою юридичної адреси відповідача встановлено, що дане Товариство за вказаною у статуті та реєстраційних документах адресою, а саме: м. Сімферополь, вул.. Курцовська, 121, кв. 1, ніколи не знаходилося, що і було зафіксовано актом обстеження юридичної адреси відповідача від 19.11.2007 р., який був складений працівниками податкової міліції.

На підставі викладеного, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою ГС АР Крим від 26.11.2007 р. судом було залучено до участі у справі як третіх осіб, які заявляють самостійних вимог на предмет спору - гр. Ареф’єва С. Є., гр. Юр’єва Ю. Ю. і гр. Голуб А. В., які є засновниками відповідача по справі.

Третя особа №1 явку представника в судове засідання жодного разу не забезпечила, пояснень по справі не представила, листом від 21.12.2007 р. просить суд справу розглянути справу за відсутністю свого представника, за наявними у неї матеріалами.

Позивач заявою від 10.04.2008 р. уточнив позовні вимоги та просить суд визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію ТОВ «Нео – Крим» як платника платника податку на додану вартість серії АО №431121 з моменту видачі, тобто 07.08.2004 р.

Суд прийняв до уваги уточнення позивача.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач явку представника в судове засідання жодного разу не забезпечив, заперечень на позов не представив, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином.

Треті особи №2 і №3 явку представників в судове засідання не забезпечили, письмових пояснень по справі не представили, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Третя особа №4 у поясненнях по справі повідомила про те, що відповідач по справі постійно надавав до ДПІ в м. Сімферополь податкової декларації по ПДВ, відповідно до яких самостійно визначав податкові забовязання за вказаним податком, про що свідчить довідка про стан розрахунків відповідача з бюджетом, в якому зазначено, що за відповідачем наявна заборгованість перед бюджетами. Таким чином, третя особа №4 вважає, що відповідач створювався з наміром здійснювати підприємницьку діяльність з якої ним фактично нараховується і утримується податок на додану вартість.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача і третьої особи №4, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нео - Крим» зареєстровано виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим 07.08.2004 року, реєстраційний №0000091.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Статтею 2 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що платником вказаного податку є будь-яка особа, яка: а) здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку; б) підлягає обов'язковій реєстрації як платник цього податку; в) імпортує товари (супутні послуги) в обсягах, що підлягають оподаткуванню цим податком згідно з нормами цієї статті. Будь-яка особа, яка за своїм добровільним рішенням зареєструвалася платником податку.

У відповідності до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» Центральний податковий орган веде реєстр платників податку. Будь-якій особі, яка реєструється як платник податку на додану вартість, присвоюється індивідуальний податковий номер, який використовується для справляння цього податку.

Згідно з п. 9.5 Закону України «Про податок на додану вартість» заява про реєстрацію направляється на адресу податкового органу з повідомленням про вручення або вручається особисто представником такої особи службовій особі податкового органу. Податковий орган зобов'язаний видати заявнику (відправити поштою) свідоцтво про податкову реєстрацію такої особи протягом десяти днів від дня отримання реєстраційної заяви.

Судом встановлено, що 07.08.2004 р. Державною податковою інспекцією у м. Сімферополі було видано свідоцтво серії АО №431121 про реєстрацію платника податку на додану вартість – ТОВ «Нео - Крим». Індивідуальний податковий номер вказаної особи 33130992.

Відповідно до п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» Реєстрація діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, якщо: а) платник податку, який до місяця, в якому подається заява про анулювання реєстрації, є зареєстрованим згідно з положеннями підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону більше двадцяти чотирьох календарних місяців, включаючи місяць реєстрації, та має за останні дванадцять поточних календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій, менші за визначені зазначеним підпунктом; б) ліквідаційна комісія платника податку, оголошеного банкрутом, закінчує роботу або платник податку ліквідується за власним бажанням чи за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб'єкта господарювання); в) особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку або стає суб'єктом інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановлені цим Законом, чи звільняють таку особу від сплати цього податку за рішенням суду або з будь-яких інших причин; г) зареєстрована як платник податку особа обирає відповідно до цього Закону спеціальний режим оподаткування за ставками, іншими, ніж зазначені у статті 6 та статті 8-1 цього Закону; ґ) особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпункті "а" цього пункту, здійснюється за заявою платника податку.

Анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах "б"-"ґ" цього пункту, здійснюється за ініціативою відповідного податкового органу або такої особи.

Вказаний перелік є вичерпним і поширеному тлумаченню не підлягає. Відповідно до вказаного переліку не має підстав для виключення ТОВ «Нео - Крим» з платників податку на додану вартість.

Свідоцтво про реєстрацію у якості платника податку на додану вартість не може розглядатися судом як правовий акт індивідуальної дії у розумінні ст. 17 КАСУ, оскільки питання видачі та анулювання такого свідоцтва є виключною компетенцією податкового органу, тобто позивача по справі, що, в свою чергу, виключає порушення його прав та законних інтересів.

Більш того, позивачем не надано суду доказів того, що ним вживалися заходи, спрямовані на анулювання Свідоцтва про реєстрацію у якості платника податку наданого ним відповідачу.

Реєстрація юридичної особи, у якості платника податку на додану вартість, у відповідності до частини 1 пункту 9.8 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість» діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, передбачених підпунктами «а»- «ґ» частини 1 пункту 9.8 статті 9 зазначеного Закону.

Аналогічний припис міститься й у пункті 25 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженому наказом Державної податкової адміністрації України від 1 березня 2000 року N 79

Таким чином, системний аналіз норм Закону України «Про податок на додану вартість» дозволяє зробити висновки про те, що, по – перше, законодавець не передбачив процедури та механізму визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію у якості платника податку на додану вартість у судовому порядку, чітко визначивши, що відповідне свідоцтво може бути тільки анульоване, а, по – друге, навіть у разі анулювання відповідного свідоцтва, юридична особа втрачає статус платника податку на додану вартість тільки з моменту анулювання реєстрації, а не з будь – якого іншого моменту, тим більш, з моменту його видачі.

Пунктом 25.2 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість передбачено, що податковий орган зобов'язаний прийняти самостійне рішення про анулювання реєстрації на підставах, визначених у Законі України «Про податок на додану вартість».

Тобто законодавець чітко визначив механізм анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, навівши вичерпний перелік підстав для такого анулювання, а також вичерпне коло осіб, до компетенції котрих входить, як ініціювання питання про анулювання реєстрації юридичної особи у якості платника податку на додану вартість, так і безпосереднє вирішення цього питання.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що Свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ «Нео - Крим» отримало з порушенням закону, тобто без наміру нараховувати та сплачувати відповідний податок, оскільки вказане твердження спростовується доданою до заяви про зміну позовних вимог довідкою про стан розрахунків ТОВ «Нео - Крим» з бюджетами, станом на 27.02.2008 р., з якої випливає, що підприємство має заборгованість перед бюджетами на загальну суму 2377134,65 грн., у тому числі по податку на прибуток підприємств у розмірі 1323151,85 грн. і по податку на додану вартість у розмірі 1053982,80 грн. Такі ж самі факти викладені й в заяві про зміну позовних вимог, де вказується, що за ТОВ «Нео - Крим» обліковується податкова заборгованість на загальну суму 2377134,65 грн.

Відсутні підстави вважати, що ТОВ «Нео - Крим» не мало наміру нараховувати та сплачувати податок на додану вартість до бюджету, оскільки до податкового органу подавалися відповідні декларації, а останнім була обчислена заборгованість підприємства перед бюджетом, а тому посилання ДПІ у м. Сімферополі на відсутність намірів у ТОВ «Нео - Крим» до нарахування та сплати податку на додану вартість є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

Також не знаходять свого підтвердження доводи позивача про те, що ТОВ «Нео – Крим» було створено з порушенням вимог діючого законодавства України.

Так, у судовому засіданні, яке відбулося 14.01.2008 р. третіми особами по справі - Ареф’євим С.Є. та Юр’євим Ю.Ю. були надані усні пояснення, з яких слідує, що ТОВ «Нео - Крим» було зареєстровано у відповідності до діючого законодавства України, зокрема вказані громадяни були особисто присутні при нотаріальному посвідченні оригіналів, як протоколу установчих зборів, так і безпосередньо статуту ТОВ «Нео - Крим». Позивачем по справі - ДПІ у м. Сімферополь доказів іншого, всупереч вимогам чинного адміністративного процесуального законодавства, надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення.

Позивачем вказане належним чином зроблено не було.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.