ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2008 р.

Справа № 10/618/07

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шевченко В.В.

суддів: Бєляновського В.В., Мирошниченко М.А.

при секретарі судового засідання: Волощук О.О.

за участю прокурора: Лянна О.А. –прокурор відділу Одеської обласної прокуратури

та представників сторін:

від Березнегуватської райдержадміністрації: не з’явився

від ФГ „Вікторія”: Терлецька Т.О. –за дорученням, Доценко В.В. –голова фермерського господарства

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Фермерського господарства „Вікторія”, с.м.т. Березнегувате, Миколаївської області

на рішення господарського суду Миколаївської області

від 10 січня 2008 року

у справі № 10/618/07

за позовом Прокурора Березнегуватського району Миколаївської області в інтересах держави в особі Березнегуватської районної державної адміністрації, с.м.т. Березнегувате, Миколаївської області

до Фермерського господарства „Вікторія”, с.м.т. Березнегувате, Миколаївської області

про стягнення заподіяної шкоди в сумі 2591 грн. 50 коп. та зобов’язання звільнити земельну ділянку площею 25 га

В С Т А Н О В И Л А:

04.10.2007 р. прокурор Березнегуватського району Миколаївської області (далі прокурор) звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом в інтересах держави в особі Березнегуватської районної державної адміністрації (далі позивач) до Фермерського господарства „Вікторія” (далі відповідач) про стягнення заподіяної шкоди в сумі 2591 грн. 50 коп. та зобов’язання звільнити земельну ділянку площею 25 га в межах території Березнегуватської селищної ради.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення вимог ст. 12, 123, 125 ЗК України та ст. 33 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, без відповідного рішення органів місцевого самоврядування та власника землі, яким є позивач у справі, незаконно, з 01.01.2007 р. самовільно, без правоустановчих документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, використовує земельну ділянку шляхом її обробітки та засіяння зерновими культурами. При цьому грошові кошти за використання зазначеної земельної ділянки не сплачує.

Згідно Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993 р. зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 21 від 14.01.2004 р. –відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержанні доходи, якщо вони обґрунтовані. Розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості). Збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій, а при вилученні (викупі) земельних ділянок –після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина.

Розпорядженням позивача № 634 від 24.09.2007 р. затверджений акт про відшкодування збитків за фактичне використання земельної ділянки державної власності без правоустановчих документів.

Відповідно до ст. 21 Закону України „Про оренду землі” розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України „Про плату за землю”).

Внаслідок несплати відповідачем грошових коштів за користування земельною ділянкою площею 25 га ріллі в межах території Березнегуватської селищної ради без відповідних правоустановчих документів у період з 01.01.2007 р. по 20.09.2007 р. охоронюваним законом інтересам держави в особі позивача завдано шкоду у вигляді ненадходження до місцевого бюджету грошових коштів в розмірі 2 591 грн. 50 коп., що підтверджується актом про відшкодування збитків за фактичне використання земельної ділянки державної власності без правоустановчих документів, у зв’язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заподіяна шкода в названій сумі, а також відповідач повинний звільнити зазначену земельну ділянку.

В процесі розгляду справи судом позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на свою користь 1380 грн. 40 коп. заподіяних збитків за фактичне використання земельної ділянки площею 15,98 га ріллі посилаючись на те, що на виконання припису державного інспектора по контролю за використанням та охороною земель від 31.01.2007 р. № 13 відповідачем укладено два договори оренди земельних ділянок з громадянами, які оформили право на спадщину та отримали державні акти на право власності на землю (реєстрація договорів оренди в Березнегуватській селищній раді від 06.02.2007 р.), а позивач відмовляється від стягнення збитків за користування цими двома земельними паям, так як фактична площа земельної ділянки, яка використовувалась відповідачем без правовстановлюючих документів в період з моменту виявлення правопорушення –31.01.2007 р., до моменту укладання між сторонами у справі договору оренди за № 230 від 12.06.2007 р. по 11.06.2007 р. включно, складала –15,98 га ріллі (не витребувані паї громадян Білогривцевої Г.О., Захарової П.У., Овсяник М.І., які померли, але спадкоємці до теперішнього часу спадщину так і не переоформили). Крім того, земельну ділянку позивач просить у відповідача не вилучати, так як останній нею користується на підставі договорів оренди землі від 06.02.2007 р. та № 230 від 12.06.2007 р.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що в матеріалах справи не міститься доказів щодо власника спірних земельних ділянок, визначення меж земельних ділянок в натурі та доказів користування цими земельними ділянками відповідачем. Також, в матеріалах справи відсутні земельні сертифікати чи належним чином завірені їх копії або Державні акти на землю, що належали на праві власності померлим Білогривцевій Г.О., Захаровій П.У., Овсянику М.І., а також докази того, що зазначені громадяни померли. Крім того, орендна плата за земельні ділянки названих громадян за 2007 рік відповідачем сплачена у повному обсязі, у зв’язку з чим позивач ніяких збитків не отримав, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 10.01.2008 р. (суддя Гриньова Т. В.) позов прокурора задоволений частково та з відповідача на користь позивача стягнуто 1189 грн. 04 коп. –заподіяної шкоди, а також 102 грн. державного мита в доход Державного бюджету України та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в доход Держбюджету Центрального району м. Миколаєва. В частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 грн. 06 коп. рішенням суду –відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач з 31.01.2007 р. по 11.06.2007 р. використовував земельну ділянку площею 15,98 га без правовстановлюючих документів, що є порушенням вимог ст. 125 ЗК України. Згідно з Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою КМУ № 284 від 19.04.1993 р. із змінами від 14.01.2004р. № 21, збитки відшкодовуються власнику землі на підставі затвердженого акту. Акт про відшкодування збитків від 20.09.2007р. був затверджений розпорядженням позивача № 634 від 24.09.2007 р., у зв’язку з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1189 грн. 04 коп. заподіяної шкоди, а в частині стягнення 3 грн. 06 коп. в позові слід відмовити, так як ці розбіжності виникли внаслідок арифметичної помилки при проведенні розрахунків.

Заперечення відповідача не прийняти судом до уваги, оскільки наданий останнім договір оренди землі з власниками Ацехівським О.І., Ацехівською М.П., Ахрамовим СІ., Астаховою П.Л., Ацехівським В.І., не стосується земельних ділянок, щодо яких винесений припис від 31.01.2007 р., а також спростовуються фактом укладання договорів оренди між відповідачем та власниками землі –Мандиною Т.В. та Яценюком В.П.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення місцевого суду скасувати, оскільки воно прийнято без достатніх на це підстав, не відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог прокурора. В судовому засіданні представники відповідача доводи апеляційної скарги підтримали.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, а також розглянути справу за відсутністю його представника.

В судовому засіданні прокурор вважав рішення суду першої інстанції обґрунтованим і законним та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі позивача до відповідача про зобов’язання останнього звільнити земельну ділянку площею 25 га, що розташована в межах території Березнегуватської селищної ради та стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної шкоди у вигляді неодержаної плати за використання цієї земельної ділянки в сумі 2 591 грн. 50 коп.

Названі позовні вимоги прокурором, в процесі розгляду справи місцевим судом, не змінювались.

Ретельно дослідивши матеріали справи суд першої інстанції дійшов до правильного і обґрунтованого висновку про те, що відповідач з 31.01.2007 р. по 11.06.2007 р. використовував земельну ділянку площею 15,98 га без правовстановлюючих документів та без укладання відповідного договору оренди, оскільки лише 12.06.2007 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди за № 230 названої земельної ділянки.

Рештою частиною земельної ділянки відповідач користується на підставі двох договорів оренди земельних ділянок з фізичними особами, які оформили право на спадщину та отримали державні акти на право власності на земельні ділянки. Державна реєстрація цих двох договорів оренди здійснена Березнегуватською селищною радою 06.02.2007 р.

Вищенаведені факти не спростовуються сторонами та повністю підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

При викладених обставинах позовні вимоги прокурора про зобов’язання відповідача звільнити земельну ділянку площею 25 га задоволені бути не можуть, так як відповідач правомірно користується нею на підставі договорів оренди землі з фізичними особами, що пройшли державну реєстрацію 06.02.2007 р. та договору оренди з позивачем, що зареєстрований в селищній раді під № 230 від 12.06.2007 р., тобто на підставі договорів, що були чинними та діючими, як на час звернення прокурора з позовом до суду, так і на сьогоднішній час.

Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1189 грн. 04 коп. заподіяної шкоди у вигляді неодержаної плати за використання цієї земельної ділянки площею 15,98 га суд першої інстанції виходив з принципу платності використання землі.

Проте місцевий суд при ухваленні рішення не врахував наступні норми законодавства, які регулюють правовідносини щодо плати за землю, а також відшкодування збитків.

В силу ст. 206 ЗК України (2768-14) використання землі в Україні є платним. Об’єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 2 Закону України „Про плату за землю” (2535-14) встановлено, що плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про оренду землі” (161-14) оренда землі –це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Обставини користування відповідачем земельною ділянкою без укладання відповідного договору оренди правомірно та правильно визнано судом першої інстанції встановленим та доведеним.

Вищенаведене свідчить про те, що орендні відносини між позивачем та відповідачем не виникли і підстави для отримання орендної плати чи стягнення неотриманої орендної плати у позивача не повинно було виникнути за Законом (161-14).

Проте користування землею є платним і наявність підстав для звільнення від плати за землю відповідач не доводив.

З аналізу положень ст. 2 та ч. 2 ст. 15 Закону України „Про плату за землю” (2535-14) вбачається, що за відсутністю у користувача земельної ділянки документів, визначених у ст. ст. 125-126 ЗК України (2768-14), тобто без укладення договору оренди земельної ділянки у встановленому законом порядку, такий користувач здійснює фактичне користування з зобов’язанням сплатити за період користування у поточному році податок на землю.

Підпунктом 8 п. 1 ст. 14 Закону України „Про систему оподаткування” (1251-12), в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, –плату за землю (земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної і комунальної власності) віднесено до загальнодержавних податків і зборів (обов’язкових платежів).

В силу ч. 1 ст. 2 цього Закону (1251-12) під податком і збором (обов’язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов’язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів) є Закон України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (2535-15).

Згідно зі ст. 2 цього закону та ст. 27 Закону України „Про плату за землю” (2535-15) контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється органами державної податкової служби.

Проте прокурор, заявляючи вимоги про стягнення неодержаної плати за використання земельної ділянки у сумі 2 591 грн. 50 коп., звернувся з позовом не в інтересах особи, уповноваженої законом стягувати таку плату, у визначеному податковим законодавством та Законом України “Про плату за землю” (2535-14) порядку.

Натомість, позовні вимоги у справі мотивовані заподіянням шкоди позивачеві внаслідок порушення його інтересів, які полягають у ненадходженні коштів до місцевого бюджету.

Суд першої інстанції рішенням у справі частково задовольнив вказані позовні вимоги та стягнув відповідача на користь позивача 1189 грн. 04 коп. заподіяної шкоди не врахувавши при цьому, що особа має право на відшкодування шкоди, якщо така шкода завдана в результаті порушення її цивільного права.

Проте прокурор при зверненні з позовом доводив не обставини порушення цивільних прав позивача, а обставини пов’язані з ненадходженням коштів до місцевого бюджету.

Разом з тим, відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 2 та ч. 3 ст. 50 Бюджетного кодексу України (2542-14) своєчасне та в повному обсязі надходження до державного бюджету податків, зборів (обов’язкових платежів) та інших доходів відповідно до законодавства забезпечують органи стягнення, до яких віднесено податкові, митні та інші державні органи, яким відповідно до закону надано право стягнення до бюджету податків, зборів (обов’язкових платежів) та інших надходжень.

Тобто органом компетентним здійснювати погашення заборгованості перед бюджетом є податковий орган, проте позов в інтересах цього органу про стягнення спірної у справі заборгованості перед місцевим бюджетом відповідно до норм податкового законодавства прокурором не заявлявся.

Виходячи з предмету спору –стягнення заподіяної шкоди, судова колегія вважає, що прокурор і позивач не довели наявність заподіяння шкоди у цивільно-правових відносинах між позивачем та відповідачем, а несплата коштів до місцевого бюджету, якою обґрунтовані позовні вимоги прокурора, не є заподіянням позивачеві відповідачем шкоди, внаслідок чого позов і в цій частині задоволений бути не може.

Оскільки, при ухваленні судового рішення місцевий суд неповно з’ясував обставини, що мають значення для справи та його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, то колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог прокурора.

Керуючись ст. ст. 99, 101–105 ГПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства „Вікторія”, с.м.т. Березнегувате, Миколаївської області – задовольнити частково.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 10 січня 2008 року у справі № 10/618/07 –скасувати.

Позовні вимоги прокурора Березнегуватського району Миколаївської області в інтересах держави в особі Березнегуватської районної державної адміністрації, с.м.т. Березнегувате, Миколаївської області до Фермерського господарства „Вікторія”, с.м.т. Березнегувате, Миколаївської області про стягнення заподіяної шкоди в сумі 2591 грн. 50 коп. та зобов’язання звільнити земельну ділянку площею 25 га розташовану в межах території Березнегуватської селищної ради Миколаївської області – залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В. В. Шевченко

Судді В. В. Бєляновський

М. А. Мирошниченко

Постанову підписано 18.06.2008 р.