ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22"
січня 2008 р.
Справа № 55/413-07

вх. № 12252/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Колмакова В.В.

відповідача- не з"явився

розглянувши справу за позовом Приватної фірми Компанія
"НЕО", м. Х-в

до  Суб"єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1.,м. Х-в

про стягнення 22959,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватна фірма Компанія "НЕО", м. Х-в, звернулась до
господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення  з
Суб"єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1., м.
Х-в, 11105,45 грн. заборгованості (з урахуванням інфляційних та 3% річних) за
договором №53 від 31.08.04 р., 11853,93 грн. заборгованості (з урахуванням
інфляційних та 3% річних)за договором № 57 від 31.08.04 р. та судових витрат,
мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договорів купівлі-
продажу № 53 від 20.08.04р. , № 57 від 31.08.04 р. неналежним чином виконав
свої зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 листопада
2007 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 17 грудня 2007 р.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання 17 грудня 2007 року
представника  відповідача, враховуючи
принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом
і судом, а також те, що  у сторін
необхідно витребувати додаткові документи, суд дійшов висновку про відкладення
розгляду справи на інший день.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 грудня 2007
р. було відкладено розгляд справи на 22 січня 2008 р.

21 січня 2008 р. позивач до суду надав пояснення, в яких зазначає
про те, що інших договорів між позивачем та відповідачем не укладалось, а також
надав   розрахунок заявлених позовних
вимог.

Представник позивача у судовому
засіданні 22 січня 2007 року підтримував позовні вимоги.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився,
документів, витребуваних ухвалою, суду не надав, про час та місце розгляду
справі повідомлені були належним чином, про що свідчить поштове повідомлення
про вручення поштового відправлення №3725352.

Представник позивача
звернувся до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних
засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як
така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами .

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши
обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника
позивача, судом встановлено наступне.

20 серпня 2004 р. між ПФ Компанією "НЕО", м.
Х-в(позивач) та СПД ФО ОСОБА_1., м. Х-в (відповідач) було укладено договір
купівлі- продажу № 53, у відповідності до умов якого позивач зобов"язався
поставити товар, а відповідач, в свою чергу, прийняти та оплатити його в
асортименті та вартістю, зазначеними у специфікації. Пунктом 2.3 договору
передбачено, що оплата здійснюється
наступним чином: передплата у розмірі 30%- 5310,00 грн. вноситься
20.08.04 р., а залишена сума у розмірі 12390,00 грн. сплачується згідно
графіку: 3 097, 50  грн. до 20 вересня
2004 р., 3097, 50 грн. до 20 жовтня 2004 р., 3097, 50 грн. до 20 листопада 2004
р., 3097, 50 грн. до 20 грудня 2004 р. Пунктом 2.4 договору передбачений строк
поставки- напротязі 5-ти днів з моменту внесення передплати.

Згідно специфікації від 20 серпня 2004 р., яка є невід"ємною
частиною договору, вартість постачаємої продукції складає 17700 грн.

21 серпня 2004 р. між позивачем та відповідачем був укладений
договір № 57,  у відповідності до умов
якого позивач зобов"язався поставити товар, а відповідач, в свою чергу,
прийняти та оплатити його в асортименті та вартістю, зазначеними у
специфікації. Пунктом 2.3 договору передбачено, що оплата здійснюється  наступним чином: передплата у розмірі - 2500
грн. вноситься 03.09.04 р., а залишена сума у розмірі 6350 грн. сплачується
згідно графіку: 2120  грн. до 03 жовтня
2004 р.,  2120 грн. до 03 листопада 2004
р., 2120 грн. до 03 грудня 2004 р.. Пунктом 2.4 договору передбачений строк
поставки- напротязі 5-ти днів з моменту внесення передплати.

Вартість постачаємої продукції складає 8850,00 грн., згідно
специфікації від 31 серпня 2004 р., яка є невід"ємною частиною договору
від 21.08.04 р.

На виконання умов договору № 53 від 20.08.04 р. позивачем був
поставлений товар відповідачеві на загальну суму 15500,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною № 1015 від 20.08.04 р.

ВІдповідачем за отриманий товар за вказаною накладною було
здійснено часткову оплату у сумі 8190 грн., що підтверджується звітами та
чеками від 20.08.04 р. та від 29.10.04 р..

На виконання умов договору № 57 від 31.08.04 р. позивачем був
поставлений відповідачеві товар, зазначений у специфікації до договору, що
підтверджується видатковою накладною № 1062 від 31.08.04 р.

Відповідач за отриманий товар згідно накладної  № 1062 від 31.08.04 р. не розрахувався.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе
зобов"язань щодо повної та своєчасної оплати, у відповідача виникла
заборгованість у сумі 15060 грн.(сума основного боргу за вказаними договорами),
що і стало підставою для звернення до господарського суду з відповідним
позовом.

Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов”язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі  яких
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вказані обставини та враховуючи вимоги ст.629
Цивільного Кодексу України, а саме те, що договір є обов"язковим для
виконання сторонами, враховуючи те, що відповідач товар за договорами купівлі-
продажу № 53 від 20.08.04р., № 57 від 31.08.04 р. отримав, що підтверджується
належним чином оформленими видатковими накладними, проте розрахувався за нього
лише частково, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині
стягнення коштів в сумі -15060 грн.(загальна сума боргу за двома
договорами)  правомірна та обгрунтована,
така , що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк  (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від
зобов'язання  або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його
у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання
є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом
зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання,
настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних
від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи викладене,
позовна вимога щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань у
сумі 3124,36 грн. та  3% річних у сумі
671,09 грн. за договором № 53 від 20.08.04 р., а також інфляційних нарахувань у
сумі 3387,17 грн. та  3% річних у сумі
716,76 грн.  за договором № 57 від
31.08.04 р.  за прострочення виконання
грошового зобов"язання   підлягають
задоволенню як правомірні.(розрахунок перевірено судом).

У відповідності  зі статтями
44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним
витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покласти на відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.  526, ч.1 ст.530, 610, 611,
ч. 2 ст. 625 , ст. 629 ЦК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49,  ст.ст.82-85 ГПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Суб"єкта підприємницької діяльності фізичної особи
ОСОБА_1, м. Х-в(АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь  Приватної фірми Компанія "НЕО", м.
Х-в(61003, м. Харків, пров. Вірменський, 1/3, , р/р
85 у ХФ АБ Тавріка, МФО 351953) 15060 грн. основного боргу за
договором №53 від 20.08.2004 р. та договором№57 від 31.08.2004 р., 6511,53 грн.
інфляційних нарахувань, 1387,85 грн. - 3% річних ,229,59 грн. державного
мита   та 118  грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст Рішення підписано 22 січня  2008 року.

Суддя
Гребенюк Н.В.