ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2008 р. Справа № 11/5-08

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: Степаненка А.В. - директора,

Карлащук О.А.- представника за довіреністю від 22.01.2008р.,

від відповідача: Приленського І.Г. - представника за довіреністю від 13.02.2008р.,

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Подільський

цукор", смт.Вороновиця Вінницької області

на рішення господарського суду Вінницької області

від "26" лютого 2008 р. у справі № 11/5-08 (суддя Матвійчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма"Степ-ап", м.Вінниця

до Закритого акціонерного товариства "Подільський цукор", смт.ВороновицяВінницької

області

про стягнення 71252,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 26.02.2008р. у справі №11/5-08 позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Степ-ап" до Закритого акціонерного товариства "Подільський цукор" про стягнення 71252,17 грн. задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 70252,17 грн. боргу, 702,52 грн. витрат зі сплати державного мита, 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржений судовий акт скасувати та прийняти новий - про відмову в позові.

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального законодавства. Зокрема, зазначає:

- суд першої інстанції встановив, що відповідно до умом договору купівлі-продажу № 0426 від 26.04.2006р. позивач поставив відповідачу товар обумовлений договором, що підтверджується накладними, згідно яких передавався товар, але місцевий господарський суд не врахував, що в накладних відсутні посилання на даний договір;

- суд не звернув увагу на те, що договір № 0426 від 26.04.2006р. суперечить нормам чинного законодавства;

- місцевий господарський суд не створив сторонам, які брали участь у справі, належних умов для вирішення спору та не встановив фактичні обставини справи.

Представник закритого акціонерного товариства "Подільський цукор" в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та його представники у судовому засіданні заперечили проти доводів, викладених в скарзі, вважають рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість оскарженого рішення, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

26.04.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Степ-ап» (Продавець) та Закритим акціонерним товариством «Подільський цукор» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу за №0426, за умовами якого Продавець зобов’язується поставити Покупцю запасні частини до автотракторної техніки, а останній зобов’язується прийняти й оплатити їх вартість, у кількості, асортименті і по цінах, відповідно до накладних (а.с.8).

Позивач відповідно до накладних № СТ-0090/04 від 15.05.2006р., № СТ-0090/05 від 15.05.2006р., № СТ-0090/03 від 15.05.2006р., № СТ-0096/04 від 23.05.2006р., № СТ-0096/05 від 23.05.2006р., № СТ-0125/06 від 05.07.2006р., № СТ-0125/02 від 05.07.2006р., № СТ-0125/04 від 05.07.2007р., № СТ-0125/05 від 05.07.2006р., № СТ-0125/08 від 05.07.2006р., № СТ-0125/03 від 05.07.2006р., № СТ-0125/07 від 05.07.2006р., № СТ-0196/03 від 16.10.2006р., № СТ-0196/05 від 16.10.2006р., № СТ-0196/06 від 16.10.2006р., № СТ-0196/04 від 16.10.2006р., № СТ-0196/07 від 16.10.2006р., № СТ-0197/01 від 17.10.2006р., № СТ-0199/02 від 19.10.2006р., № СТ-0201/01 від 23.10.2006р., № СТ-0203/05 від 25.10.2006р., № СТ-0206/01 від 30.10.2006р., № СТ-0210/01 від 03.11.2006р., № СТ-0211/01 від 06.11.2006р. поставив відповідачу запасні частини до автотракторної техніки на суму в розмірі 116 802,78 грн..

Як свідчать матеріали справи, зокрема виписки банку, відповідач розрахувався за поставлений товар лише частково на суму 46 550,61 грн.

08.10.2007р. ТОВ ВКФ "Степ-ап", посилаючись на неналежне виконання ЗАТ "Подільський цукор" зобов'язань щодо оплати вартості отриманої продукції звернулось до останнього з вимогою сплати заборгованість у розмірі 71252,17 грн. (а.с.11-12).

Відповідач у листі за №443 від 17.10.2007р. зобов‘язався провести розрахунок за отриманий згідно договору купівлі-продажу №0426 товар, проте взяті на себе зобов‘язанні не виконав, що і спонукало позивача звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, зменшивши їх розмір до 70252,17 грн.

Згідно з ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

В силу приписів ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч.1ст.181 ГК України).

З видаткових накладних, за якими відповідачеві було передано запасні частини до автотракторної техніки, не вбачається, що поставка товару здійснювалась на виконання укладеного сторонами договору купівлі-продажу від 26.04.2006р., оскільки в них відсутні посилання на дану угоду.

Таким чином, між сторонами у справі фактично було укладено усну угоду, за якою у ЗАТ "Подільський цукор" виникло господарське зобов'язання щодо оплати отриманих ним за накладними запчастин.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Як передбачено ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Положеннями ст.33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обгрунтовують його вимоги і заперечення.

Докази на підтвердження сплати відповідачем заборгованості в сумі 70252,17 грн. в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про обгрунтованість позовних вимог й необхідність їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги не можуть братися до уваги, оскільки не грунтуються на нормах чинного законодавства та спростовуються обставинами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Вінницької області у дані справі прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідає обставинам справи, а тому відсутні передбачені законом підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 26 лютого 2008 року №11/5-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Подільський цукор", смт.Вороновиця Вінницької області - без задоволення.

2. Справу № 11/5-08 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.:

1- до справи;

2-3 сторонам;

4- в наряд.