ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2008 р.

№
1/447-27/128(1/414-9/157)

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Божок
В.С. -головуючого,

Костенко
Т.Ф., Коробенко Г.П.

розглянувши
матеріали  касаційної скарги

Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особиОСОБА_1

на
постанову

Львівського
апеляційного господарського суду  від
17.12.2007 р.

у
справі

господарського
суду Львівської області

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_2

доСуб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особиОСОБА_1

проусунення перешкод в користуванні
будівлею торгового комплексу шляхом зобов'язання звільнити торгове приміщення

за
участю представників сторін:

позивача:ОСОБА_3. за дов. від 24.03.2008р. №192,

відповідача:
не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2 звернулась з позовною заявою
до господарського суду Львівської області про зобов'язання Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особиОСОБА_1 усунути
перешкоди в користуванні будівлею торгового комплексу шляхом зобов'язання
звільнити торгове приміщення.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 12.10.2006р. у справі №1/447-27/128(1/414-9/157),
залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від
17.12.2007р. з даної справи, при новому розгляді справи, позовні вимоги
задоволені повністю.

Судові  рішення
мотивовані приписами ст.ст. 317, 321, 328, 331, 391, 398 Цивільного
кодексу України, а також доказами у справі щодо користування відповідачем
спірним торговим приміщенням без правових підстав.

Не
погоджуючись з вказаним рішенням та постановою з даної справи, СПД -фізична
особа ОСОБА_1 звернулась з касаційною скаргою до Вищого господарського суду
України, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові
відмовити або справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції,
мотивуючи скаргу тим, що судові рішення є незаконними і такими, що прийняті з
порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзиві СПД ОСОБА_2. на касаційну скаргу,
останній просить залишити судові рішення без змін, а касаційну скаргу без
задоволення.

Відповідач з даної справи не
реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду
касаційної інстанції.

Розпорядженням заступника Голови Вищого
господарського суду України від 25.03.2008 №02-12.2/102 суддю Рогач Л.І.
замінено на суддю Божок В.С.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального
права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в
задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено господарським судом
першої та апеляційної інстанції, 10.10.2002 року IV сесією четвертого
демократичного скликання Дрогобицької міської ради прийнято ухвалу №58
"Про надання в оренду земельних ділянок", п. 2.2 якої П/П
ОСОБА_2надано в оренду на 3 роки земельну ділянку площею 304 м2 для будівництва
та обслуговування торгового майданчику по вул. Грушевського (поряд із СШ №16)
(згідно проекту).

Рішенням
виконкому Дрогобицької міської Ради №11 від 25.11.02р. позивачу дозволено вести
проектування торгового майданчика і реконструкцію існуючих кіосків по вул.
Грушевського поряд із СШ №16.

Згідно
договору від 03.04.2003 року, укладеного між Дрогобицькою міською радою та СПД
ОСОБА_2, останній передана в користування на умовах оренди земельна ділянка
площею 304 м2 для будівництва та обслуговування торгового майданчика
по вул. Грушевського поряд з СШ №16.

Актом
державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта в
експлуатацію від 30.06.04р., затвердженого рішенням виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради від 21.10.04р. №288, прийнято в експлуатацію торговий
майданчик і реконструкція існуючих кіосків по вул. Грушевського поряд із СШ №16
у м. Дрогобичі загальною площею 269, 5 м2.

Згідно
Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6509066 від
15.02.2005р. нежитлова будівля по вул. Грушевського 138 "а"
зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про
право власності ЯЯЯ 172040 від 15.02.2005р., виданого виконавчим комітетом
Дрогобицької міської ради.

Також,
як встановлено місцевим та апеляційним господарським судом, відповідно до
експлікації внутрішніх площ до плану будівель літ. 1А, будівля торгового
комплексу складається з торгового залу (згідно експлікації №1), складу (згідно
експлікації №3), туалету (згідно експлікації №7), семи торгових приміщень
(згідно експлікації №№2, 4, 5, 6, 8, 9, 10).

СПД
ОСОБА_1 користується торговим приміщенням №8, згідно експлікації внутрішніх
площ, загальною -17,4 м2, будівлі торгового комплексу, літ. 1А.

Згідно
ст. 4, ч. 2 ст. 19 Закону України "Про власність" власник на свій
розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Громадяни
мають право передавати належне їм майно у тимчасове користування іншим
громадянам, юридичним особам та державі.

СПД
ОСОБА_1. звернулася до СПД ОСОБА_1 з пропозицією щодо укладення договору оренди
торгового місця в торгівельному комплексі, проте від пропозиції відповідач
відмовилася, в зв'язку з чим позивач звернувся з вимогою про звільнення
займаного приміщення, що відповідачем виконано не було.

Відповідно
до ч. 2 ст. 415 Цивільного кодексу України, землекористувач має право власності
на будівлі (споруди), споруджені на земельній ділянці, переданій йому для
забудови.

Відповідно
до ст. 317 Цивільного кодексу України лише власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідачем, як встановлено
господарським судом апеляційної інстанції, не представлено доказів, що свідчили
б про укладення між сторонами договору найму нежитлового приміщення та інших
обставин, з якими закон пов'язує обов'язок власника надати в користування
нежитлові приміщення, що належать йому на праві приватної власності.

Враховуючи
викладене, а також положення ст.ст. 321, 391, 398 Цивільного кодексу України,
висновок місцевого та апеляційного господарського суду, що відповідач
користується торговим приміщенням згідно експлікації внутрішніх площ №8,
загальною площею 17,4 м2, будівлі торгового комплексу, літ. 1А,
поАДРЕСА_1, без правових підстав, колегія суддів визнає правомірним.

Таким
чином, місцевим господарським судом та апеляційним  господарським судом встановлені обставини
справи, що підтверджуються  певними
доказами, яким попередні суди дали належну оцінку, правом  переоцінки яких касаційна інстанція не
наділена. Отже, висновок господарського суду першої та апеляційної інстанції
про задоволення позовних вимог колегія суддів визнає правомірним та таким, що
відповідає фактичним обставинам справи.

Наведене
спростовує доводи касаційної скарги щодо порушення місцевим та апеляційним
господарським судом норм матеріального та процесуального права, та не заперечує
правильність і законність оскаржуваних судових актів, які відповідають чинному
законодавству України і обставинам справи, підстави для скасування яких
відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117,
1118, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги
відмовити.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 17.12.2007р. у справі №1/447-27/128 (1/414-9/157)
залишити без змін.

Головуючий
суддя
В.С. Божок

Судді:
Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко