СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29"
січня 2008 р.

11:40

Справа
№  16/906/07

За
позовом: Приватного
підприємця ОСОБА_1 ( м. Миколаїв, АДРЕСА_1)

до
відповідача:
Територіального управління Головної державної інспекції автомобільного
транспорту в Миколаївської області Міністерства транспорту та зв'язку України
(м. Миколаїв, вул. Строителей, 15-а)

про:
стягнення матеріальної
шкоди в розмірі 10811,81 грн. та моральної
шкоди в розмірі 5000  грн.

Суддя В.Д. Фролов

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача:

Від відповідача:

В засіданні приймає
участь:

Була оголошена перерва до 29.01.2008
р.

Приватний  підприємець ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Територіального
управління Головної державної інспекції автомобільного транспорту в
Миколаївської області Міністерства транспорту та зв'язку України про
матеріальної шкоди в сумі 10000,00 грн.

Від позивача надійшли уточнення
позовних вимог, а саме стягнення матеріальної шкоди в розмірі 10811,81 грн. та
моральної -5000  грн.

Відповідач позовні вимоги заперечує,
та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

При здійснені державного контролю на
автомобільному транспорті загального користування 26.09.2006 р. у місті
Миколаєві державним інспектором територіального управління Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті (Головавтотрансінспекції) у
Миколаївській області Кикоть О.М. під час перевірки автотранспортного засобу
марки «Форд Скорпіо», реєстраційний номер 73510 Ш, що належить ОСОБА_1, були
виявлені порушення законодавства про автомобільний транспорт які відображенні у
складеному протоколі № 0379, а саме відсутня ліцензія, ліцензійна картка.
Автомобіль марки «Форд Скорпіо», реєстраційний номер НОМЕР_1 облаштований
розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору «таксі», встановлений на даху
автомобіля. На підставі цього на Позивача, як власника транспортного засобу
винесено постанову від 02.10.2006 р. за № 030440, якою до Позивача застосовано
фінансові санкції в розмірі 1700 грн., згідно абзацу 3 частини 1 статті 60
Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про автомобільний
транспорт»з посиланням на статтю 39 цього Закону.

В
подальшому, 07.06.2007 року зазначену постанову територіального управління
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, суддею
господарського суду В.Д. Фроловим - скасовано.

Позивач
подав адміністративний позов, в якому просить визнати факт нанесення
матеріальної та моральної шкоди, завданої на його думку, внаслідок незаконних
дій Головавтотрансінспекції.

У відповідності до ст.22
ЦК України, збитками вважаються:

1)          втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2)          доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена
вигода).

У відповідності до ст.225 ГК збитками
мають вважатися: додаткові  витрати  (штрафні
санкції,  сплачені  іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів
тощо), понесені стороною,  яка зазнала
збитків  внаслідок порушення  зобов'язання другою стороною.

У відповідності до ст.23
ЦК моральною шкодою вважається:

1)          у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2)          у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім і*
чи близьких родичів;

3)          у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із

знищенням
чи пошкодженням її майна;

4)          у приниженні честі, гідності, а також
ділової репутації фізичної або

юридичної
особи.

Отже,
позивачем не надано належних доказів, підтверджуючих нанесення йому збитків, на
які він вказує, також ним не надано відповідних доказів, вказуючих на вину
відповідача. Факт скасування постанови відповідача не є підставою для стягнення
моральних та матеріальних збитків.

Витрати,
на які посилається Позивач у своїй позовній заяві а саме сплата держмита та за
інформаційно-технічне забезпечення судових процесів за подання позовних заяв, є
витратами у розумінні статті 87 КАСУ, тобто, витратами, пов'язаними з розглядом
справи за позовом Позивача до Головавтотрансінспекції, який розглядав
Господарський суд, який вирішує питання щодо судових витрат у постанові або
ухвалі суду (ст. 98 КАСУ). Проте, на той час Позивач не заявив клопотання про
визначення розміру судових витрат, як це передбачено статтею 97 КАСУ.

За
таких обставин, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись
ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 252 Кодексу адміністративного судочинства,
суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позовних
вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства .

У порядку і в строки, визначені
ст.186 Кодексу адміністративного судочинства, на  постанову може бути  подана
апеляційна скарга .

Суддя

В.Д.Фролов