ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2008 р.
Справа №  4/4358

Житомирський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Горшкової Н.Ф.

суддів:
Зав'язуна В.С.

Майора Г.І.

при секретарі                                                             Швидченко
О.В. ,

за участю представників сторін:

від позивачів:

- ТОВ "Мрія-97": ОСОБА_3,

Жилюк О.В., довіреність від 26.09.2007р.,

- ОСОБА_3:       ОСОБА_3,

- ОСОБА_4:           ОСОБА_3, довіреність від

03.04.2006р.,

- ОСОБА_5:             ОСОБА_3, довіреність

від 03.04.2006р.,

- ОСОБА_6:                        ОСОБА_12,

від відповідачів:

- ОСОБА_2:ОСОБА_13, довіреність
від

22.10.2007р.,

- ОСОБА_1:ОСОБА_13, довіреність від

06.11.2007р.,

від третіх осіб:

- ОСОБА_8:     ОСОБА_13, довіреність від

06.11.2007р.,

- ОСОБА_9:         ОСОБА_3, довіреність від

03.04.2006р.,

- ОСОБА_10:              ОСОБА_14, довіреність від

06.11.2007р.,

- ОСОБА_11:         ОСОБА_3, довіреність від

03.04.2006р.,

розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_1, смт.Теофіполь Хмельницької області та ОСОБА_2, смт.Базалія
Теофіпольського району Хмельницької області

на рішення господарського суду
Хмельницької  області

від "24" грудня 2007
р.  у справі № 4/4358 (головуючий
суддя Баула Л.П., судді Виноградова В.В., Танасюк О.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-97", смт.Базалія, Теофіпольського району,

ОСОБА_3, смт.Теофіполь,

ОСОБА_4, смт.Базалія,
Теофіпольського району,

ОСОБА_5, смт.Базалія,
Теофіпольського району,

ОСОБА_6, смт.Базалія,
Теофіпольського району

до ОСОБА_2, смт.Базалія
Теофіпольського району,

ОСОБА_7, смт.Теофіполь,

За участю третіх осіб на стороні
позивачів учасників товариства:

ОСОБА_8, АДРЕСА_1;

ОСОБА_9, АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_10, АДРЕСА_3;

ОСОБА_11,  АДРЕСА_4,

про визнання недійсним договору
дарування 7,7 % (1427,00грн.) частки в статутному капіталі ТОВ “Мрія-97”,
укладеного 25.05.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2006р.
ТОВ "Мрія-97", ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за участю третіх
осіб на стороні позивачів учасників товариства: ОСОБА_8,  ОСОБА_9,
ОСОБА_10,  ОСОБА_11
звернулись  до господарського суду
Хмельницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору дарування 7,7% (1427,00грн.) частки в статутному капіталі
ТОВ “Мрія-97”, укладеного 25.05.2006р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі того,
що частки перебували в заставі у відповідності до договору застави майнових
прав від 03.04.2006р., укладеного між ТОВ "Мрія-97", його учасниками
та Хмельницькою філією акціонерного банку "Факторіал-Банк", згідно
умов якого учасники ТОВ "Мрія-97", як заставодавці належних їм часток
у статутному капіталі ТОВ "Мрія-97", зобов'язані не вчиняти будь-яких
дій щодо припинення заставленого майна. Зазначають, що відчуження ОСОБА_2
частки у статутному капіталі ТОВ "Мрія-97" суперечить умовам договору
застави, вимогам ч.2 ст.586 ЦК України та створюють заставодержателю  передумови для звернення стягнення на предмет
застави, що впливатиме на корпоративні права учасників товариства. В доповненні
до позовної заяви (т.1, а.с.90-91) позивачі зазначають, що згідно установчого
договору про створення та діяльність ТОВ "Мрія-97" учасниками ТОВ з
відповідними частками в статутному фонді є ОСОБА_8 - 24,6%,ОСОБА_4 - 8,2%,
ОСОБА_5 - 8,2%, ОСОБА_9 - 8,2%, ОСОБА_2 - 8,2%, ОСОБА_3 - 10,8%,ОСОБА_12 -
10,6%, ОСОБА_11- 10,6%, ОСОБА_10 - 10,6%. 25.05.2006р. ОСОБА_2 шляхом дарування
належної йому частки у статутному фонді ТОВ "Мрія-97" здійснив
відчуження 7,7% із 8,2% належної йому частки у статутному фонді ТОВ
"Мрія-97" ОСОБА_1. Посилаються на п.5.2 установчого договору,
п.п.5,6,7 статуту товариства, ст.53 Закону України „Про господарські
товариства”, ст.147 ЦК України, відповідно до вимог яких учасник товариства має
право продати чи іншим чином відступити свою частку у статутному фонді за
згодою решти учасників одному чи кільком учасникам цього товариства, які мають
переважне право на придбання відчужуваної частки. Зазначають, що на зборах
учасників питання про продаж частки
іншим учасникам взагалі не розглядалось, учасники ТОВ не давали згоди на
відчуження часток третім особам. Вважають, що відчуження шляхом дарування
ОСОБА_2 своєї частки ОСОБА_1. суперечить вимогам чинного законодавства та
порушує права інших учасників товариства.

Рішенням
господарського суду Хмельницької області від 24 грудня 2007 року у справі
№4/4358 позов ОСОБА_3 (смт.Теофіполь), ОСОБА_4 (смт.Базалія, Теофіпольського
району), ОСОБА_5 (смт.Базалія, Теофіпольського району), ОСОБА_6 (смт.Базалія,
Теофіпольського району) до ОСОБА_2 (смт.Базалія Теофіпольського району) та
ОСОБА_1 (смт.Теофіполь) за участю третіх осіб на стороні позивачів учасників
товариства: ОСОБА_8 (АДРЕСА_1), ОСОБА_9 (АДРЕСА_2), ОСОБА_10 (АДРЕСА_3),
ОСОБА_11 (АДРЕСА_4) про визнання недійсним договору дарування 7,7% (1427,00
грн.) частки в статутному капіталі ТОВ “Мрія-97”, укладеного 25.05.2006 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, задоволено. Визнано недійсним договір дарування 7,7 %
(1427,00 грн.) частки в статутному капіталі ТОВ “Мрія-97”, укладений 25.05.2006
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 смт.Теофіполь. В позові Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-97" (смт.Базалія Теофіпольського району)
відмовлено.

Не погоджуючись
з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з апеляційними
скаргами, в яких просять його скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Мотивуючи
апеляційну скаргу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що при прийнятті оскарженого
рішення господарським судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що
мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального і
процесуального права, а саме:

- установчий
договір відповідно до ч.1 ст.143 Цивільного кодексу України не є установчим
документом, а установчим документом є тільки Статут;

- відповідно
до  ст.ст. 258, 728 Цивільного кодексу
України, позивачами при зверненні до місцевого господарського суду пропущено
строк позовної давності, крім того, не подано клопотання про його поновлення.

Представник
ОСОБА_2, ОСОБА_1-ОСОБА_14 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та надав
пояснення в  обґрунтування своєї позиції.
Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, а тому
просить його скасувати в частині задоволення позову, з підстав наведених в
апеляційній скарзі, та прийняти в цій частині новий судовий акт, яким в позові
відмовити.

Треті особи
ОСОБА_8, ОСОБА_10 у відзивах на апеляційну скаргу та їх представник в засіданні
суду підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, вважають рішення суду
першої інстанції незаконним та
необґрунтованим, а тому просять його скасувати та прийняти новий судовий
акт, яким в позові відмовити. Вказують, що при прийнятті рішення судом першої
інстанції не правильно застосовано норми ст. 147, п. 4 прикінцевих та
перехідних положень Цивільного кодексу України. Статут ТОВ "Мрія-97"
в редакції 2003 року, яка була чинною на момент проведення зборів учасників
товариства 30 червня 2007 року, не містив вимог про одностайність згоди решти
учасників товариства на відступлення одним з учасників своєї частки в
статутному капіталі товариства, а також заборони відчуження частки в статутному
капіталі третім особам, така позиція знайшла своє підтвердження у Рекомендації
Вищого господарського суду України №04-5/14 від 28.12.2007р., зокрема в п.3.2.4
цієї рекомендації зазначається, що судам слід мати на увазі, що частина друга
статті 147 ЦК України та частина друга статті 53 Закону України "Про
господарські товариства" надає можливість передбачити в статуті (а не в
установчому договорі) товариства заборону на відчуження частки третім особам
або необхідність отримання згоди учасників товариства на таке відчуження.

Позивачі ТОВ
"Мрія-97", ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_12, а також треті
особи  ОСОБА_11та ОСОБА_9  у відзивах на апеляційну скаргу та їх
представники в засіданні суду заперечили проти доводів, викладених в
апеляційній скарзі, вважають рішення господарського суду Хмельницької області
законним та обґрунтованим,  а тому
просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Зазначають, що установчий договір ТОВ "Мрія-97" був укладений в 2003
році, тобто до набрання чинності Господарським кодексом України та Цивільним
кодексом України, якими визначено, що установчим документом ТОВ є виключно
статут товариства, а відповідно до Прикінцевих положень зазначених кодексів, до
відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями ГК та ЦК
України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав та обов'язків, які
виникли після набрання чинності цими положеннями, тому правильним є висновок
суду, що установчий договір ТОВ "Мрія-97" є установчим
документом.

Згідно
розпорядження голови Житомирського апеляційного господарського суду від
26.03.2008р. №211 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі
№4/4358 здійснюється колегією суддів у складі: головуючого судді Горшкової
Н.Ф., суддів Зав'язуна В.С. та  Майора
Г.І.

Заслухавши
пояснення учасників процесу, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи
та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті
оскарженого рішення, судова колегія дійшла висновку, що подана відповідачами
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено
судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 12 березня 2003
року ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_10,ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 погодились створити сільськогосподарське ТОВ „Мрія-97” та підписали
установчий договір про створення  та
діяльність ТОВ „Мрія-97”, який посвідчений державним нотаріусом Теофіпольської
державної нотаріальної контори 27.03.2003р. за № 398.

Згідно п.10.3
договору Статут товариства є обов'язковим додатком до нього.

Пунктом 1.2
Установчого договору встановлено, що даний договір визначає обов'язкові для
учасників положення щодо створення, діяльності та припинення товариства.

Розділом V
договору виписано процедуру виходу учасника з товариства, передачу частки з
статутного фонду товариства, виключення учасника із складу товариства. Зокрема
пунктом 5.2 встановлено, що учасник може за одностайною згодою решти учасників
відступити свою частку (її частину) одному або кільком учасникам цього
товариства або третім особам.

Зборами
учасників товариства 12.03.2003р. затверджено нову редакцію Статуту ТОВ
„Мрія-97” зареєстрованого Теофіпольською районною держадміністрацією
25.03.2003р. (т.1, а.с.46-55).

25.05.2006р.
згідно договору дарування частки в статутному капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_1 частку в статутному
капіталі ТОВ „Мрія-97”розміром 7,7% (вартістю
1427,50 грн.).

Статтею 11
Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також
із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

Відповідно до
ст. 4 Закону України "Про господарські товариства" від 19.09.1991р.
N1576-XII (в редакції закону від 07.03.2002р., чинній на момент підписання
установчого договору) акціонерне товариство, товариство з обмеженою і
товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі
установчого договору і статуту.

Установчі
документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його
діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження,
розмір та порядок утворення статутного фонду, порядок розподілу прибутків та
збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними
рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість
голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і
реорганізації товариства.

До установчих
документів можуть бути включені інші умови, що не суперечать законодавству
України.

Положеннями
статті 11 Закону України „Про господарські товариства” на учасника товариства
покладено обов'язок додержуватися
установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів
та інших органів управління товариства.

Питання
переходу частки ( її частини) учасника у статутному капіталі товариства з
обмеженою відповідальністю регулюється положеннями ст.147 ЦК України, ст.53
Закону України „Про господарські товариства”.

Згідно до ст.53
Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, чинній на
момент укладення договору) учасник товариства з обмеженою відповідальністю може
за згодою решти учасників відступити свою частку (її частину) одному чи   кільком учасникам цього ж товариства, а якщо
інше не передбачено установчими документами, то і третім особам. Учасники
товариства користуються переважним правом придбання частки (її частини)
учасника, який її відступив, пропорційно їх часткам у статутному фонді
товариства або в іншому погодженому між ними розмірі.

Стаття 147
Цивільного кодексу України встановлює, що учасник товариства з обмеженою
відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її
частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.;
відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її
частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом
товариства.

Пунктами 1 та 4
прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що Цивільний кодекс
України набирає чинності з 1.01.2004 року та застосовується  до цивільних відносин, що виникли після
набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання
чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до
тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання
чинності цим Кодексом.

Відповідно до
пункту 9 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, до
договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після
набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього
Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів
окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Статут ТОВ
„Мрія-97”, станом на момент укладення договору дарування від 25.05.2006р., діяв
в редакції, затвердженій зборами учасників товариства 12.03.2003р. та
зареєстрований Теофіпольською районною держадміністрацією 25.03.2003р.

Як вбачається з
положень даного Статуту товариство здійснює свою діяльність відповідно до чинного
законодавства України, даного Статуту та установчого договору (п.1.3), склад
засновників товариства, порядок формування Статутного фонду, розмір частки
кожного члена Товариства, терміни та порядок внесення ними вкладів визначається
установчим договором (п.1.2), учасники товариства зобов'язані дотримуватися
вимог установчих документів ( п.4.8).

Розділом V
установчого договору в якому учасниками товариства встановлено процедуру виходу
учасника з товариства, передачу частки з статутного фонду товариства, виключення
учасника із складу товариства, зокрема пунктом 5.2 встановлено, що учасник може
за одностайною згодою решти учасників відступити свою частку ( її частину)
одному або кільком учасникам цього товариства або третім особам.

Враховуючи те,
що відповідно до п.10.1 Установчого договору передбачено, що дія даного
договору може бути припинена лише за умови прийняття сторонами спільного
рішення, зміни та доповнення до даного установчого договору оформляються у
вигляді додатків до нього у відповідності до чинного законодавства і є його
невід'ємною частиною, а зміни та доповнення набирають сили з часу їх підписання
всіма учасниками або їх представниками (п.10.2.договору), установчий договір,
укладений між учасниками товариства з обмеженою відповідальністю „Мрія-97”, є
чинним на момент укладення спірного договору дарування, а тому сторони договору
повинні діяти в межах повноважень, визначених установчим договором.

Згідно
прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін та визнання такими, що
втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям
Цивільного кодексу України” № 997-У від 27.04.2007 року до приведення статутів
у відповідність із цим Законом юридичні особи керуються положеннями діючих
статутів у частині, що не суперечить цьому Закону.

Пункт 2 статті
11 Цивільного кодексу України встановлює, що підставами виникнення цивільних
прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Істотною умовою
договорів про відступлення частки в статутному капіталі є предмет договору
(спосіб відступлення частки шляхом купівлі-продажу, дарування, міни тощо).

Учасник
товариства мав право за одностайною згодою решти учасників відступити свою
частку ( її частину) одному або кільком учасникам цього товариства або третім
особам. Докази щодо надання згоди решти учасників товариства на відступлення
частки учасником суду не надано. З протоколу №1 зборів учасників ТОВ
"Мрія-97" від 30.06.2006р. (т.1, а.с.67-69) вбачається, що на зборах
були присутні не всі учасники ТОВ "Мрія-97", а саме ОСОБА_1, як
представник ОСОБА_9 та ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_10; Фізичні
особиОСОБА_4, ОСОБА_5  ОСОБА_6, ОСОБА_3
не приймали участі у зборах.

Крім того, в
судовому засіданні позивачі пояснили, що про факт відступлення частки їм не
було відомо, відповідної згоди вони не надавали.

Відповідно до
ч.1 ст. 203 та ч.1 ст. 215 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам
суспільства.

При цьому
колегія суддів вважає необґрунтованим довід ОСОБА_1та ОСОБА_2 на пропуск
позивачем  позовної давності з посиланням
на ст.ст.258, 728 ЦКУ, оскільки статтею 258 ЦКУ передбачена спеціальна позовна
давність, а згідно приписів ст.728 ЦКУ
позовна давність в один рік застосовується до вимог про розірвання
договору дарування. Таким чином статті 258
та 728 ЦКУ стосуються розірвання договору дарування, а не визнання
договору недійсним, що є предметом даного спору.

З врахуванням
вищевикладених обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає,
що господарський суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив  позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_2  та ОСОБА_1, визнавши недійсним
договір дарування 7,7% (1427,00грн.) частки в статутному капіталі ТОВ
“Мрія-97”, укладеного 25.05.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Судовою
колегією не встановлено порушень або неправильного застосування норм
процесуального чи матеріального права судом першої інстанції, які можуть бути
підставою для скасування оскаржуваного рішення в частині задоволення позову.

Доводи ОСОБА_1та
ОСОБА_2, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не
ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Разом з тим,
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив ТОВ
"Мрія-97" в задоволенні позову з посиланням на ненадання доказів та
недоведеність ТОВ "Мрія-97", що в результаті укладеного відповідачами
спірного договору дарування були порушені його корпоративні права, з огляду на
те, що порушення прав ТОВ "Мрія-97" випливає з договору застави
майнових прав від 03.04.2006р. (т.1, а.с.11-11-14), укладеного між ТОВ
"Мрія-97", його учасниками та Хмельницькою філією акціонерного банку
"Факторіал-Банк". Згідно умов вказаного договору ТОВ
"Мрія-97", учасники ТОВ "Мрія-97", як заставодавці належних
їм часток у статутному капіталі ТОВ "Мрія-97", до моменту повного
виконання зобов'язань за договором зобов'язані не вчиняти будь-яких дій щодо
припинення заставленого права чи зменшення вартості предмета застави (п.2.2.1);
без згоди заставодержателя не розривати, не змінювати (іншим чином припиняти)
Установчий договір про створення та діяльність ТОВ "Мрія-97" та
Статут ТОВ "Мрія-97", з яких випливають майнові права (п.2.2.3). В
порушення умов договору  ОСОБА_2
25.05.2006р. шляхом дарування належної йому частки у статутному капіталі ТОВ
"Мрія-97" без згоди заставодержателя - АБ "Факторіал-Банк"
здійснив відчуження належної йому частки у статутному капіталі ТОВ
"Мрія-97". В результаті цього протоколом зборів учасників ТОВ
"Мрія-97" від 30.06.2006р. №1 затверджена нова редакція Статуту ТОВ
"Мрія-97), яка зареєстрована
державним реєстратором 24.07.2006р. (із зміною складу учасників), чим
порушено умови договору застави від 03.04.2006р.

Відповідно до
ч.2 ст.586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати
його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за
згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.2
ст.17 Закону України "Про заставу" заставодавець може відчужувати
заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Згідно листа
Хмельницької філії Акціонерного банку "Факторіал-Банк" за №02-855
(т.1, а.с.15) банк не надавав згоди будь-кому із заставодавців  на відчуження або розпорядження заставленими
частками у статутному фонді ТОВ "Мрія-97".

Таким чином,
відчуження ОСОБА_2 належної йому частки у статутному капіталі ТОВ
"Мрія-97" без згоди заставодержателя - АБ
"Факторіал-Банк"  суперечить
умовам договору застави, вимогам ч.2 ст.586 ЦК України, ст.17 Закону України
"Про заставу", що створює заставодержателю  передумови для звернення стягнення на предмет
застави, що впливатиме на корпоративні права учасників товариства та
самого  товариства, а отже позов ТОВ
"Мрія-97" підлягає задоволенню.

Як передбачено
ч.2 ст.99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний
господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується
правами, наданими суду першої інстанції.

Статтею 101 ГПК
України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу;
апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Апеляційний
господарський суд, перевіривши в повному обсязі законність та обґрунтованість
рішення суду першої інстанції, дійшов висновку, що місцевим господарським судом
неповно з'ясовані обставини відносно позову ТОВ "Мрія-97", що мають
значення для справи.

З врахуванням викладеного
в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення місцевого
господарського суду скасувати в частині відмови Товариству з обмеженою
відповідальністю "Мрія-97" в позові, прийнявши в цій частині нове
рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 101,103-105 Господарського
процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В
задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 (смт.Теофіполь Хмельницької області) та
ОСОБА_2  (смт.Базалія Теофіпольського
району Хмельницької області) відмовити.

2. Рішення
господарського суду Хмельницької  області
від "24" грудня 2007 р. у справі № 4/4358 скасувати в частині відмови
Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-97" (смт. Базалія
Теофіпольського району) в позові. Прийняти в цій частині нове рішення про
задоволення позову, виклавши резолютивну частину в такій редакції:

"Позов
Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-97" (смт. Базалія
Теофіпольського району) та ОСОБА_3 (смт.Теофіполь), ОСОБА_4 (смт.Базалія, Теофіпольського
району), ОСОБА_5 (смт.Базалія, Теофіпольського району), ОСОБА_6 смт.Базалія,
Теофіпольського району до ОСОБА_2 (смт. Базалія Теофіпольського району) та
ОСОБА_1 (смт. Теофіполь), за участю третіх осіб на стороні позивачів учасників
товариства: ОСОБА_8 (АДРЕСА_1), ОСОБА_9 (АДРЕСА_2), ОСОБА_10 (АДРЕСА_3),
ОСОБА_11 (АДРЕСА_4) про визнання недійсним договору дарування 7,7% (1427,00
грн.) частки в статутному капіталі ТОВ “Мрія-97”, укладеного 25.05.2006 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,  задовольнити.

Визнати
недійсним договір дарування 7,7  %
(1427,00 грн.) частки в статутному капіталі ТОВ “Мрія-97” укладений 25.05.2006
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (смт. Теофіполь)".

3. Справу №
4/4358 повернути до господарського суду Хмельницької  області.

Головуючий - суддя:
Горшкова Н.Ф.

судді::

Зав'язун В.С.

Майор
Г.І.

Віддруковано 13 прим.:

1 - до справи;

2-6 - позивачам;

7-8 - відповідачам;

9-12 - третім особам

13 - в наряд