ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2008 р.

Справа № 9/501/07

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лавренюк О.Т.

суддів: Савицького Я.Ф., Гладишевої Т.Я.

при секретарі судового засідання: Іоффе С.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Адаменко Т.С., дов. б/н від 10.04.2008 р.

від позивача: Талибова Л.О., дов. б/н від 10.04.2008 р.

від відповідача: не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства відкритого типу „Гілєя” (далі по тексту - АТВТ "Гілєя")

на рішення господарського суду Миколаївської області від 22.10.2007 р.

по справі № 9/501/07

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Зоря” (далі по тексту - СТОВ "Зоря")

до АТВТ „Гілєя”

про стягнення боргу

В С Т А Н О В И Л А:

26.06.2007 р. позивач, СТОВ „Зоря”, звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом до АТВТ „Гілєя” про стягнення боргу, пені, 3% річних, збитків за порушення господарського зобов’язання.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 10.10.2006 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу цукрових буряків врожаю 2006 року за № 916/св. Предметом даного договору було зобов’язання позивача (продавця за договором) передати у власність відповідача (покупця за договором) коренеплоди цукрових буряків врожаю 2006 року, а відповідач (покупець) зобов’язався прийняти та оплатити товар на умовах договору.

Свої зобов’язання по договору позивач виконав, передав відповідачу передбачену умовами договору кількість товару відповідної якості, однак відповідач свого обов’язку по оплаті товару не виконав, здійснивши лише часткову оплату в сумі 68092,19 грн., борг у розмірі 550897,81 грн. не сплатив, що змусило позивача звернутися з позовом про стягнення боргу, пені, 3% річних.

Крім того, вказує позивач, невиконання відповідачем умов Договору змусило позивача, з ціллю недопущення порушення нормального режиму роботи підприємства, звернутися до банківських установ та одержати кредит, за яким позивачем сплачено 15334,29 грн., що призвело до збитків, які позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач позов не визнав, вказуючи , що підпис в договорі № 916/св від імені голови правління виконана невідомою особою.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 22.10.2007 р. по справі № 9/501/07 (суддя Філінюк І.Г.) позов задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто 550897,81 грн. боргу, 56583,40 грн. пені, 10041,24 грн. 3% річних, 15334,29 грн. збитків та витрати по сплаті держмита та на ІТЗ судового процесу.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідач не виконав умови договору № 916/св від 10.10.2006 р., не розрахувався за одержаний товар і тому повинен сплатити суму боргу, пеню, 3% річних, збитки та витрати по сплаті держмита та ІТЗ судового процесу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, АТВТ "Гілєя" звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, при неповному з’ясування обставин справи, що мають значення для справи, вказуючи, що судом першої інстанції безпідставно відхилені заперечення відповідача щодо підписання договору № 916/св не головою правління відповідача

СТОВ "Зоря" відзив на апеляційну скаргу не надало, в судовому засіданні представник позивача просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, своїм правом надати пояснення не скористався. Вислухавши представників позивача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

10.10.2006 р. між сторонами було укладено договір № 916/св купівлі-продажу коренеплодів цукрових буряків врожаю 2006 року (а.с. 11-12), відповідно до п. 1.1 якого Продавець (позивач) зобов'язується передати у власність Покупця (АТВТ "Гілєя") коренеплоди цукрових буряків врожаю 2006 року, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах даного договору.

Відповідно до пунктом 2.1 Договору продавець зобов'язаний в строк до 01.11.2006 р. поставити покупцю товар (коренеплоди цукрових буряків) у кількості 2634 тони у заліковій вазі.

Ціна товару по даному Договору при базисної цукрості (16%) становить 235,00 грн. за одну тону (п. 4.1).

Оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця в установі банку не пізніше 15-ти днів з моменту поставки товару у кількості. передбаченій договором (п. 4.4.)

За порушення терміну оплати, передбаченого п. 4.4, Покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення платежу (п. 5.2).

На виконання умов Договору, позивач в жовтні 2006 року передав відповідачу коренеплоди цукрових буряків у кількості 2634 тони на загальну суму 618990,00 грн., однак відповідач свої зобов'язання по договору не виконав, здійснивши лише часткову оплату товару у сумі 68092,19 грн.

16.01.2007 р. сторонами було складено акт взаємозвірки розрахунків, відповідно до якого заборгованість АТВТ "Гілєя" на користь СТОВ "Зоря" складає 550897,81 грн. (а.с. 21).

16.01.2007 р. за підписом в.о. голови правління АТВТ "Гілєя" видано довідку, яка свідчить, що АТВТ "Гілєя" дійсно має заборгованість перед СТОВ "Зоря" у сумі 550897,80 грн. (а.с. 22).

Крім вказаного, виконання умов договору позивачем підтверджена наданими в судовому засіданні належно завіреними копіями товаро-транспортних накладних за жовтень 2006 року, довіреністю, виданою АТВТ "Гілєя" на отримання коренеплодів цукрового буряку.

Таким чином, матеріалами справи доведено, що позивач виконав умови договору № 916/св від 10.10.2006 р., а відповідач за одержаний по договору товар в повній мірі не розрахувався і має заборгованість перед позивачем за одержаний по договору товар (коренеплоди цукрових буряків) у сумі 550897,80 грн.

За таких обставин, правильно встановлених місцевим господарським судом, відповідач припустився порушень ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України і судом правомірно стягнуто з відповідача на користь СТОВ „Зоря” борг у сумі 550897,81 грн. та три проценти річних у сумі 10041,24 грн. (ст. 625 ЦК України).

Відносно стягнення пені судова колегія прийшла до наступного.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до приписів статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Задовольняючи позов в частині стягнення пені у повному обсязі, у сумі 56583,40 грн. за період з 13.11.2006 р. по 21.06.2007 р., господарський суд першої інстанції порушив вимоги вказаної статті, у зв'язку з чим судова колегія вважає за необхідне рішення суду в цій частині змінити, стягнувши на користь позивача пеню у розмірі 46441,04 грн. (пеня за 181 день прострочки розрахунку, тобто з 13.11.2006 р. по 13.05.2007 р.).

Аналізуючи рішення суду в частині стягнення збитків, судова колегія встановила: позивач просить стягнути з відповідача 15334,29 грн., збитків, вказуючи, що невиконання відповідачем зобов'язання змусило позивача звернутися до банківської установи з метою отримання кредиту і результатом цього порушення відповідачем умов договору стало укладення позивачем кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 55 від 19.03.2007 р. на суму 500000,00 грн. За користування даним кредитом і сплачено 15334,29 грн. (14086,85 грн. - % за користування кредитом, 650,24 грн. –комісійна винагорода банку за управління кредитом, 597,20 грн. –страховий платіж по договору страхування заставленого майна як засобу забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитування).

Судом першої інстанції та судовою колегією встановлено, що в результаті невиконання АТВТ "Гілєя" своїх зобов'язань по оплаті одержаного товару (коренеплодів цукрових буряків), СТОВ "Зоря" не отримало запланований прибуток, що привело до неспроможності своєчасного придбання необхідних матеріальних цінностей для забезпечення безперервного виробничого процесу по посіву ярих зернових та технічних культур та догляду за посівами ярих та озимих культур, що змусило СТОВ "Зоря" звернутися за отриманням кредиту та укласти кредитний договір про відкриття кредитної лінії.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності стягнення збитків у розмірі 15334,29 грн.

Посилання позивача на підписання договору № 916/св начебто не головою правління АТВТ не приймаються до уваги, оскільки вказаний договір скріплено печаткою АТВТ "Гілєя", достовірність якої відповідачем не заперечувалась, будь-якої заяви про визнання даного договору недійсним, розірваним, фіктивним чи сфальсифікованим не надавалось. Більш того, як вбачається з матеріалів справи, сторони виконували умови вказаного договору, що підтверджено вищевикладеними доказами та банківськими рахунками, з яких вбачається, що відповідач сплатив за частину одержаного по договору № 916/св товару. Таким чином, господарський суд першої інстанції цілком обґрунтовано не прийняв до уваги вказані посилання відповідача та підставно не призначив почерковзнавську експертизу.

З вищевикладених підстав рішення місцевого господарського суду підлягає зміненню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись cm.cm. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу АТВТ „Гілєя” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 22.10.2007 р. по справі № 9/501/07 змінити.

Позов СТОВ „Зоря” задовольнити частково.

Стягнути з АТВТ „Гілєя” (Миколаївська область, м. Первомайськ, Бульвар Миру, 4, р/р 0001 в ТВБВ "Первомайське" МФ "Приватбанк" м. Первомайська, МФО 326610, ) на користь СТОВ „Зоря” (Кіровоградська область, Ульяновський район, с. Лозувата, р/р 3173 в Ульяновському БВ № 8 "Промінвестбанку", МФО 323301, ) 550897,81 грн. –боргу, 46441,04 грн. –пені, 10041,24 грн. –3% річних, 15334,29 грн. –збитків, 6328,56 грн. –держмита та 118,00 грн. на ІТЗ судового процесу.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова в порядку ст. 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя О.Т. Лавренюк

Суддя Я.Ф. Савицький

Суддя Т.Я Гладишева