ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 р.

№ 55/266-07(35/733-06)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Дерепи В.І.,

суддів

Разводової С.С., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат"

на

рішення господарського суду Харківської області від 20 листопада 2007 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29 січня 2008 року

у справі

№ 55/266-07

за позовом

відкритого акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат"

до

товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Технохолод"

про

стягнення 11 140,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача – Макогон А.О.

відповідача –не з’явився

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що за договором поставки № 078/2931 від 21.12.05 року за видатковою накладною № 1-005560 від 05.06.2006 року відповідач поставив йому торгово-технологічне обладнання, серед якого і універсальну кухонну машину УКМ-0,6 (надалі –машина). Устаткування було прийняте позивачем від перевізника за якістю відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 року № П-7 (надалі Інструкція П-7), про що складено акт приймання вантажу від 06.06.2006 року, в якому відображено, що тара у справному стані, слідів порушення цілісності ящиків не виявлено.

При розкритті упаковки і монтажі машини було встановлено, що вона надійшла неукомплектованою –відсутній комплект овочерізально-перетирального механізму, про що було складено акт приймання продукції за якістю і комплектністю від 17.08.2006 року № 78.

Вимогу про доукомплектування машини відповідач відхилив, а тому позивач просив зобов’язати відповідача доукомплектувати машину або замінити некомплектний товар на комплектний, а також стягнути штраф у розмірі 20 % від вартості некомплектної продукції, що становить 2 228 грн.

Справа розглядалась судами неодноразово.

06.08.2007 року позивач звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про зміну позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 11 140,00 грн., що складає вартість універсальної кухонної машини УКМ-0,6, з посиланням на те, що, оскільки, вимоги позивача доукомплектувати товар не були задоволені відповідачем протягом тривалого часу, відповідач повинен повернути грошові кошти, які йому було сплачено за товар.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20 листопада 2007 року (суддя Н. Гребенюк), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29 січня 2008 року (судді В. Демченко, Ю. Такмаков, С. Барбашова) в позові відмовлено.

В касаційній скарзі відкрите акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши представника позивача у справі, розглянувши матеріали справи, доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом Харківської області та Харківським апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 21.12.2005 року між сторонами було укладено договір поставки № 078/2931, згідно якого відповідач (постачальник) зобов’язувався поставити, а позивач (покупець) прийняти та оплатити торгово-технологічне обладнання, кількість і якість якого вказані у специфікації та є невід’ємною частиною договору.

Пунктом 7 договору передбачено, що приймання продукції за кількістю і якістю здійснюється відповідно до Інструкцій П-6, П-7.

Відповідно до пункту 3 Інструкції П-7 при прийманні вантажу від органів транспорту підприємство-одержувач відповідно до правил перевезення вантажів, що діють на транспорті, зобов’язане перевірити чи забезпечено збереження вантажу при перевезенні, в тому числі, перевірити справність пломб, відтиски на них, стан транспортних засобів, або контейнеру, наявність захисного маркування вантажу і справність тари; перевірити чи були забезпечені встановлені правила перевезення, а також провести огляд вантажу.

Відповідно до пункту 13 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні вантажі видаються вантажоодержувачу без перевірки маси, стану вантажу й кількості місць у тому випадку, якщо вантаж прибув у непошкодженому кузові автомобіля з неушкодженими пломбами відправника вантажу, тобто тоді, коли у вантажоодержувача є підтвердження того, що з моменту прийняття вантажу до перевезення та до видачі його вантажоодержувачу сторонні особи не мали до нього доступу.

Виходячи з наведеного, та з огляду на відсутність захисного маркування та пломб на ящиках, в яких перевозився вантаж, позивач при прийомі вантажу був зобов`язаний провести його огляд, і у випадку виявлення невідповідності якості, комплектності, продукції договору, або маркуванню, повинен був призупинити прийом продукції на підставі пункту 16 даної Інструкції.

Згідно акту приймання вантажу від 06.06.2006 року позивач прийняв чотири найменування обладнання в ящиках, при зовнішньому огляді яких було встановлено, що ящики цілі і без пошкоджень, наявність відповідає накладній, а остаточне приймання буде проведено на місті встановлення обладнання (том 1, а.с.14).

У пункті 19 акту приймання продукції по якості від 17.08.2006 року зазначено, що комісії до огляду було пред’явлено ящик із продукцією, який був стягнутий металевою стрічкою, пломби відсутні, інша яка-небудь інформація про схоронність вантажу під час перевезення відсутня (том 1, а.с. 23). Отже, в порушення пунктів 3, 4 Інструкції П-7 позивачем огляд вантажу здійснено не було.

За цих обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого та апеляційного господарських судів про те, що подані позивачем матеріали не мають доказової сили у зв`язку із порушенням вимог Інструкції П-7, допущених при прийманні продукції.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак позивач не надав ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді належних доказів на підтвердження правомірності заявлених позовних вимог та правових підстав для їх задоволення.

Отже, посилання скаржника на неправильне застосування господарським судом Харківської області та Харківським апеляційним господарським судом норм матеріального права при прийнятті судових актів є безпідставними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені місцевим та апеляційним господарськими судами на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Харківської області від 20 листопада 2007 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29 січня 2008 року у справі № 55/266-07 залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" - без задоволення.

Головуючий, суддя

В.Дерепа

Суддя

С.Разводова

Суддя

Л.Стратієнко