ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2008 Справа № 12/12-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Чохи Л.В. (доповідача)

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.

при секретарі судового засідання: Врони С.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Стасюк Є.О., довіреність №17/01-1 від 17.01.07, представник;

від відповідача: Кондратьєв О.М., протокол №1 від 21.05.04, директор;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційної фірми “Дніпроремспецсервіс”, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2008 р. у справі №12/12-08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю науково –виробничого підприємства “Стальсервіс”, м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційної фірми “Дніпроремспецсервіс”, м. Дніпропетровськ

про розірвання договору, стягнення збитків в сумі 14 535 грн. та штрафних санкцій в сумі 3 488, 40 грн.

ВСТАНОВИВ:

12.12.2007р. товариство з обмеженою відповідальністю науково –виробниче підприємство “Стальсервіс” звернулося в господарський суд Дніпропетровської області до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційної фірми “Дніпроремспецсервіс” з позовом про розірвання договору №445/07 від 08.06.2007р. та стягнення збитків в сумі 14 535 грн. та штрафу у сумі 3 477, 40 грн. і судових витрат. (а. с. 2 –4)

07.02.2008р. представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог в зв’язку з відмовою від позову в частині стягнення штрафу у сумі 3 488, 40 грн. (а. с. 58)

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2008р. (суддя Жукова Л.В.) позовні вимоги задоволено: договір №445/07 від 08.06.2007р, укладений між сторонами, розірвано, з відповідача стягнуто на користь позивача збитки у сумі 14 535 грн. і судові витрати в частині стягнення штрафу у сумі 3 488, 40 грн, провадження припинено. (а. с. 61 –64)

05.03.2008р. Дніпропетровським апеляційним господарським судом порушено провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційної фірми “Дніпроремспецсервіс” з перегляду рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2008р. Скарга мотивується слідуючими доводами:

·          роботи згідно договору частково виконані субпідрядником на суму 16 424, 40 грн;

·          договір був порушений замовником, так як він в односторонньому порядку змінив умови договору, а потім найняв іншого підрядника.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовою колегією встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір №445/07 від 08.06.2007р. строком до 31.07.2007р. За умовами договору відповідач зобов’язався виконати роботи, а саме: перенести ВЛ-6кВв кабельну лінію, а позивач оплатити роботи на підставі виставленого рахунку слідуючим чином:

·          50 відсотків, а саме 14 535 грн. в вигляді передоплати;

·          кінцевий розрахунок замовник здійснює на підставі підписаного акту приймання –передачі виконаних робіт на протязі п’яти банківських днів з дня підписання його обома сторонами.

Строк виконання робіт з 12.06.2007р. по 16.07.2007р.

За своєю правовою суттю вказаний договір є договором підряду.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Предметом позову є матеріально-правова вимога про розірвання договору від 08.06.2007р. на підставі статей 651, 653, пункту 1.2, 4.1 спірного договору. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на істотне порушення відповідачем умов договору, що передбачають виконання роботи в строк з 12.06.2007р. по 16.07.2007р.

В зв’язку з невиконанням відповідачем умов договору в указаний строк, позивач 21.07.2007р. заключив договір на виконання тих же робіт з товариством з обмеженою відповідальністю “Істок –2003” зі строком виконання 30.07.2006р, а 31.07.2006р. направив відповідачу претензію за №272, в якій повідомив, що в зв’язку з невиконанням робіт в передбачений договором строк, їх виконання втратило інтерес, тому він вимагає повернути отриману передоплату у сумі 14 535 грн. та сплатити штрафну санкцію у сумі 872, 10 грн. (а. с. 54 –55, 86 –89)

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критерію, що встановлений абзацом другим частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття –“значної міри” позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об’єктивними обставинами, що сталися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Відповідно до пункту 5 статті 653 Цивільного кодексу України, якщо договір розірваний у зв’язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору.

Загальними підставами для накладення відповідальності на особу, яка заподіяла збитки є: настання збитків; протиправна поведінка особи, що заподіяла збитки; безпосередній причинний зв’язок між протиправною поведінкою і настанням збитків; вина.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); витрати, яких особа зазнала у зв’язку із знищенням або пошкодженням речі; витрати, які б особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Судовою колегією встановлено, що відповідачем порушено строк виконання робіт. Однак, колегія суддів вважає, що позивачем будь-якими доказами не доведено наявність істотного порушення договору відповідачем, а саме: завдання йому шкоди порушенням строку виконання робіт, внаслідок чого позивач значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору.

В листі №176 від 17.07.2007р. відповідач стверджував, що роботи припинив в зв’язку з тим, що позивач в односторонньому порядку змінив умови договору. Отримавши вказаний лист 17.07.2007р, позивач відповіді на лист не надав, викладені в ньому факти не заперечив і не спростував, надані йому акти виконаних робіт не підписав, свою відмову підписати акти нічим не мотивував.

Відповідно до статті 188 Цивільного кодексу України розірвання господарських договорів у односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона, яка вважає за необхідне розірвати договір, повинна надіслати про це пропозиції другій стороні.

Судовою колегією встановлено, що одностороннє розірвання договору його умовами не передбачено. Пропозиція про розірвання договору позивачем відповідачеві надсилалася не на підставі статті 651 Цивільного кодексу України, а відповідно статті 612 Цивільного кодексу України, як відмова від прийняття виконання внаслідок прострочення боржником виконання зобов’язання, яке втратило інтерес для кредитора.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна із сторін повинна довести в суді ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Позивач не послався на будь-які докази про істотне порушення відповідачем умов договору ні в позовній заяві ні при розгляді справи.

З огляду на викладене, висновок суду про обґрунтованість позову слід вважати неправильним, тобто таким, що не відповідає встановленим обставинам справи та наведеним вимогам закону, в зв’язку з чим рішення підлягає скасуванню. З наведених вище підстав судова колегія дійшла до висновку про недоведеність позову.

Керуючись статтями 101 –103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційної фірми “Дніпроремспецсервіс” задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2008 р. у справі №12/12-08 скасувати.

В позові відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю науково –виробничого підприємства “Стальсервіс” на користь товариства з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційної фірми “Дніпроремспецсервіс” витрати по сплаті державного мита за розгляд апеляційної скарги у сумі 132, 50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                              Л.В. Чоха

Судді: І.А. Сизько

І.В. Тищик