ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.08

Справа №АС8/664-05нр.

Господарський суд Сумської області у складі:

Головуючого судді – Моїсеєнко В.М.

секретаря судового засідання – Данілова Т.А.

розглянувши справу

За позовом Приватного торгово-виробничого підприємства « Група компаній «Баланс», м.Суми

до відповідача Державної податкової інспекції в м. Суми

про визнання повідомлень-рішень , рішень та податкових вимог про застосування штрафних санкцій нечинними

за участю представників сторін:

Від позивача Кравченко П.А.

Від відповідача Клещенко О.М., Шкриль Л.Г., Золотарьова С.І.

Суть спору: позивач просить визнати нечинними податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та податкові вимоги.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 01.04.2008 р. до 9 год.00 хв. 11.04.2008р.

У листопаді 2005 року позивач - Приватне торгівельно-виробниче підприємство «Група компаній «Баланс» (далі ПТВП «Група компаній «Баланс») звернулось до господарського суду Сумської області з позовом, який неодноразово уточнювався , до відповідача - Державної податкової інспекції в м. Суми про визнання податкових повідомлень-рішень №/3/26-209/31066737/21704, №/3/26-209/31066737/21705, №/3/26-109/31066737/21703 від 02.11.2005р. та податкових вимог №1/1637 (52569) від 17.11.2005р. і №2/1786 (777) від 27.12.2005р. нечинними і стягнення судових витрат.

Постановою господарського суду Сумської області від 24.03.2006р. по адміністративній справі №АС-8/664-05 в задоволенні позову ПТВП «Група компаній «Баланс» було відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.09.2006р. рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.01.2008р. постанову господарського суду Сумської області від 24.03.2006р. та ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 26.09.2006р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В Ухвалі суду касаційної інстанції містяться наступні висновки: відповідач, за наявності підстав для проведення позапланової перевірки, міг реалізувати надане йому право на її здійснення, разом з тим, відповідачем не надано доказів стосовно підстав проведення позапланової перевірки; у рішеннях судів попередніх інстанцій не висловлено позицію з приводу не оприбуткування протягом 2002 – 2004 років до каси позивача готівки; штрафні санкції за порушення ведення касових операцій є адміністративно – господарською санкцією, а відтак повинні застосовуватися строки, передбачені статтею 250 ГК України; судом апеляційної інстанції здійснено невірний розподіл судових витрат; суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги у випадку задоволення позовних вимог приймає нову постанову, а не ухвалу.

Відповідно до частини 5 статті 227 КАС України висновки та мотиви, з яких скасовані рішення, є обов’язковими для суду першої інстанції при розгляді справи.

Сторони надали суду письмові пояснення по справі з урахуванням ухвали Вищого адміністративного суду України.

24.03.2008р. позивач заявив два клопотання про зупинення провадження у справі, які судом відхилені за безпідставністю.

Крім того, 24.03.2008р. позивач також подав повторне (первісне було вирішене ухвалою господарського суду Сумської області від 27.02.2006р. по даній справі) клопотання про забезпечення доказів у порядку виконання судового доручення Окружним адміністративним судом м. Києва.

Представники відповідача заперечували проти даного клопотання. Враховуючи присутність у даному судовому засіданні представників обох сторін, суд, розглянувши матеріали справи, встановив, що сторонами подано достатньо доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, а викладені в клопотанні мотиви є безпідставними, в зв’язку з чим суд відхилив зазначене клопотання.

Перевіривши заявлені позивачем вимоги та докази на їх підтвердження, заперечення відповідача та докази на їх підтвердження, здійснивши їх юридичну оцінку, заслухавши представників сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного :

Відповідач провів позапланову документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства позивача - ПТВП «Група компаній «Баланс», по результатам якої прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення і рішення про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки та направив позивачу податкові вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна податкова інспекція є органом державної влади і, відповідно, її діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та вимогам ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні». Право податкової інспекції на проведення перевірки підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом.

Обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, в тому числі і позапланових перевірок, зазначені в ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», проте такі обмеження, визначені цим законом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться після порушення кримінальної справи проти платника податків (посадових осіб платника податків), що перевіряється, відповідно до кримінально-процесуального законодавства.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є , зокрема, захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно – правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності зазначених суб’єктів адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь – якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

В матеріалах справи відсутні будь-які документи і представники сторін не надали їх і суду , які б підтверджували, що була порушена кримінальна справа проти платника податків за порушення податкового законодавства України, а саме ПТВП «Група компаній «Баланс» або його посадових осіб, до проведення позапланової перевірки.

До матеріалів справи долучена копія постанови заступника прокурора м.Суми Матвійчук В.А. від 24 березня 2006 року про порушення кримінальної справи №05780030 відносно Рахімової Валентини Миколаївни , одноособового засновника ПТВП «Група компаній «Баланс», з метою припинення незаконної діяльності, за ознаками складу злочину, передбаченого ст.205 ч.1 КК України. Цією ж постановою дану кримінальну справу для організації досудового слідства було направлено до СВ ПМ ДПІ в м.Суми.

В матеріалах справи також є постанова старшого слідчого відділення податкової міліції ДПІ в м.Суми Татарінова Р.В. від 11 квітня 2005 року, якою він, керуючись ст. 11-1 Закону України «Про державну службу в Україні», постановив провести позапланову комплексну документальну перевірку в ПТВП «Група компаній «Баланс» з метою встановлення та використання готівкових коштів, знятих з рахунку ПТВП «Група компаній «Баланс» та повноти сплати податків і обов’язкових платежів до бюджету, платником яких є ПТВП «Група компаній «Баланс» за період з 01.01.2002р. по 01.01.2005р. Проведення вказаної позапланової перевірки доручив ревізорам-інспекторам відділу дослідчих перевірок Головного відділу податкової міліції ДПІ в м.Суми.

Стаття 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» не наділила повноваженнями старшого слідчого слідчого відділення податкової міліції ДПІ в м.Суми Татарінова Р.В. призначати позапланову комплексну документальну перевірку. Відсутнє право слідчого призначати позапланові документальні перевірки і в статтях 66 та 75 КПК України, на які посилався даний слідчий в постанові від 11 квітня 2005 року.

Державною податковою інспекцією в м. Суми 12 квітня 2005 року було видано направлення №1492, згідно постанови старшого слідчого відділення податкової міліції ДПІ в м.Суми Татарінова Р.В., старшому інспектору-ревізору ВДП ГВПМ ДПІ в м.Суми Сумцовій М.І. на проведення комплексної позапланової документальної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ПТВП «Група компаній «Баланс» вимог чинного податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2002р. по 31.12.2004р., яка і провела таку перевірку та склала 16 травня 2005року акт №36/Д/26-209, на підставі якого та по результатам адміністративного оскарження були прийняті оскаржувані рішення та податкові вимоги відповідачем. Рішення керівника податкового органу у вигляді наказу про проведення позапланової перевірки не приймалось.

Як свідчать матеріали справи, тільки після 23-х днів після закінчення комплексної позапланової документальної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ПТВП «Група компаній «Баланс» вимог чинного податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2002р. по 31.12.2004р. старший слідчий слідчого відділення податкової міліції ДПІ в м.Суми Татарінов Р.В. 08 червня 2005року виніс постанову про порушення кримінальної справи відносно директора ПТВП «Група компаній «Баланс» Рахімової Валентини Миколаївни за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України та об’єднав дану кримінальну справу з кримінальною справою стосовно Рахімової В.М., порушеною за ст. 205 КК України.

Постановою старшого помічника прокурора м.Суми від 04.07.2005р. було закрито провадження по кримінальній справі №05780030 відносно Рахімової В.М., оскільки немає підстав для порушення кримінальної справи відносно неї за ознаками ч.3 ст.212 КК України. Дана постанова ніким не скасована.

Постановою слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області від 29 грудня 2005 року кримінальну справу №05780030, порушену відносно Рахімової В.М. за ознаками злочину ст.205 ч.1 КК України, також закрито за відсутності і її діях вказаного складу злочину. Дана постанова ніким не скасована.

Наведене дає підстави суду прийти до переконливого висновку, що повноважень у Державної податкової інспекції в м. Суми на видачу 12 квітня 2005 року направлення №1492 на проведення комплексної позапланової документальної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ПТВП «Група компаній «Баланс» вимог чинного податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2002р. по 31.12.2004р. та проведення такої перевірки, згідно вимог Закону України «Про державну податкову службу в Україні» не було. Суд погоджується з позивачем у тому, що наявність у слідчого відповідно до чинного КПК України певних повноважень, передбачених статтями 66, 75 КПК не звільняла його від обов’язку дотримуватися під час виконання процесуальних дій приписів частини 2 статті 19 Конституції України. Частина 5 ст.114 КПК України, на яку також посилався Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 15.01.2008р. визначає, що обов’язковими для виконання є постанови слідчого, винесені відповідно до закону, а не всупереч йому.

Крім того, в Акті перевірки №36/Д/26-209 від 16 травня 2005 року зазначено (т.1 а.с.76), що при перевірці були використані бухгалтерські документи, надані підприємством в повному обсязі.

Проте матеріалами справи та представниками сторін в судових засіданнях було підтверджено, що ПТВП «Група компаній «Баланс» будь-яких бухгалтерських документів посадовим особам ДПІ в м.Суми при проведенні вказаної комплексної позапланової документальної перевірки не надавало, а при перевірці були використані документи ПТВП «Група компаній «Баланс», які були вилучені у останнього при обшуку за протоколом обшуку від 7 квітня 2005 року старшим слідчим СВ ПМ ДПІ в м.Суми Макаренко В.М.

Як в позовній заяві, так і в судових засіданнях представник позивача стверджував, що усі бухгалтерські документи у ПТВП «Група компаній «Баланс» були вилучені при обшуку, за протоколом обшуку від 7 квітня 2005 року, вказаним слідчим.

Статтею 186 КПК України (яка діяла в редакції на час проведення обшуку 07.04.2005р.) передбачено, що при обшуку або виїмці можуть бути вилучені лише предмети і документи, які мають значення для справи, а також цінності і майно обвинуваченого або підозрюваного з метою забезпечення цивільного позову або можливості конфіскації майна. Предмети і документи, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до справи. Всі документи і предмети, які підлягають вилученню, слідчий повинен пред’явити понятим та іншим присутнім особам і перелічити в протоколі обшуку або виїмки чи в доданому до нього опису з зазначенням їх назви, кількості, міри, ваги, матеріалу, з якого вони виготовлені, та індивідуальних ознак. У необхідних випадках вилучені предмети і документи повинні бути на місці обшуку або виїмки упаковані і опечатані.

Як вбачається із матеріалів справи старший слідчий СВ ПМ ДПІ в м.Суми Макаренко В.М. вимоги ст. 186 КПК України не виконав, оскільки в протоколі обшуку від 7 квітня 2005 року не зазначив повного переліку і опису вилучених документів, а зазначив тільки перелік папок, книг та журналів.

Обов’язковість складення реєстру документів та регістрів бухгалтерського обліку, що вилучаються у порядку, встановленому законом, передбачена і п.9 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

В протоколі обшуку від 7 квітня 2005 року вказано, що вилучені документи були поміщені в картонний ящик, який був опечатаний.

Представники відповідача при новому розгляді справі, як і при попередньому розгляді, не надали будь-яких доказів, які б підтверджували про відкриття вказаного ящика в присутності понятих та складання реєстру документів, які в ящику були та передачу вказаних документів старшому інспектору-ревізору ВДП ГВПМ ДПІ в м.Суми Сумцовій М.І.

Згідно вимог ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконних шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» вказано, що докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Зі змісту вимог ч.2 ст.71 КАС України вбачається, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно вимог ч.3 ст.70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Оскільки повноважень у Державної податкової інспекції в м.Суми на видачу 12 квітня 2005року направлення №1492 на проведення комплексної позапланової документальної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ПТВП «Група компаній «Баланс» вимог чинного податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2002р. по 31.12.2004р. та проведення такої перевірки, згідно вимог Закону України «Про державну податкову службу в Україні», не було, а про бухгалтерські документи ПТВП «Група компаній «Баланс», які були вилучені у останнього при обшуку і в протоколі обшуку від 7 квітня 2005 року не було зазначено повного їх переліку і їх повного опису, тому суд приходить до висновку про те, що законних підстав для складання Акту №36/Д/26-209 від 16 травня 2005 року та на прийняття на підставі останнього і по результатам адміністративного оскарження оскаржуваних рішень та податкових вимог у ДПІ в м.Суми не було.

Суд враховує також, що сама по собі вимога оцінити дії слідчих не є окремою позовною вимогою, що унеможливлювало б вирішення даного питання в порядку, передбаченому КАС України, так як для оскарження дій слідчого встановлено інший порядок судового провадження.

Проте суд вважає, що на підставі частини 1 та 3 статті 2 КАС України він зобов’язаний оцінити дані обставини та дати їм належну правову оцінку , оскільки зазначені дії слідчих породили наслідки, які виходять за межі кримінально – процесуальних відносин. Виходячи з принципу верховенства права, яким суд керується відповідно до статті 8 КАС України, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Суд погоджується з позивачем у тому, що при вирішенні даного спору у нього не існувало іншого ефективного засобу правового захисту в розумінні статті 13 Конвенції про захисту прав людини та основних свобод, ніж звертатися до адміністративного суду з вимогою дати оцінку окремим діям слідчих в порядку адміністративного судочинства.

Отже, відповідачем прийняті оскаржувані рішення та податкові вимоги на підставі доказів, які одержані з порушенням закону, а суд може захистити право платника податку в разі проведення перевірки за відсутності для цього належних юридичних підстав та з порушенням правил, процедури, встановлених Законом. Наявність негативних наслідків такої перевірки для можливості судового захисту законом не вимагається. Право на судовий захист пов’язане із самою протиправністю дій.

Наведеної правової позиції дотримується також Верховний Суд України при здійсненні касаційного перегляду рішень у справах, пов’язаних з визнання неправомірними позапланових документальних перевірок ( справа філії АКБ „Мрія” , постанова ВСУ від 24.01.2006р. по справі №06/02).

Слідуючи висновкам і мотивам Вищого адміністративного суду України згідно ухвали від 15.01.08р. по даній справі про те, що відповідачем не надано доказів стосовно підстав проведення позапланової перевірки, суд зазначає, що і при новому розгляді відповідачем подано до справи лише письмові пояснення, а жодних нових (додаткових) доказів не подавалося.

Крім того, самостійною підставою для задоволення позовних вимог в частині визнання нечинними податкових повідомлень – рішень відповідача по ПДВ та по податку на прибуток є застосування приписів п.п. 5.2.2 п.5.2 статті 5 Закону України від 21.12.2000р. №2181. Відповідно до них якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається йому протягом двадцятиденного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Матеріалами справи підтверджується, що позивач своєчасно направив на адресу ДПА України відповідні скарги в порядку апеляційного узгодження податкового зобов’язання (копія поштового чеку (квитанції) №0081 від 05.09.2005р. , а.с. 73, т.ІІ). На підтвердження даної обставини свідчить також лист позивача від 05.09.2005р. №23 з відміткою ДПІ в м.Суми про його одержання 06.09.05р. (а.с.74 ,т.ІІ), яким позивач повідомив відповідача про своєчасне направлення матеріалів адміністративного оскарження з їх переліком на адресу ДПА України. За результатами розгляду скарг позивача ДПА України прийняла рішення про незадоволення скарг лише 25.10.2005р., тобто протягом 20 – денного строку , встановленого законом, вмотивоване рішення за скаргами платника податків йому не надсилалось. Заперечення представників відповідача в цій частині суд до уваги не приймає, оскільки вони базуються лише на відсутності у позивача опису вкладень до бандеролі, що надсилалася на адресу ДПА України позивачем 05.09.2005р.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а крім того, обов’язок доказування в даній справі покладається саме на відповідача. Висловлені представниками ДПІ в м.Суми припущення відносно відсутності в даній бандеролі скарг на податкові повідомлення – рішення по ПДВ та по податку на прибуток мали б бути доведені ними відповідними доказами.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати відшкодовуються з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовільнити.

2. Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми ( 40030, м. Суми, Червона площа,2) від 02.11.2005р № /3/26-209/31066737/21704, № /3/26-209/31066737/21705, рішення про застосування штрафних санкцій від 02.11.2005р.№ /3/26-209/31066737/21703 , першу податкову вимогу від 17.11.2005р. № 1/1637(52569) , другу податкову вимогу від 27.12.2005р. № 2/1786(777) .

3. Відшкодувати з Державного бюджету України Приватному торгівельно-виробничому підприємству «Група компаній «Баланс» ( 40007, м.Суми, вул. Охтирська,19/3 кв.112, розрахунковий рахунок 3231 в Сумському ЦВ ПІБ , МФО 337278) 85 грн.00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Видати виконавчий документ після набрання постановою законної сили.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                          В.М.МОЇСЕЄНКО

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складений та підписаний 11.04.2008р.