ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.08 Справа № 11/35

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Легуцькому І.А.

За позовом: Приватного підприємства „Галпрофбуд” м.Львів

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Транс-Успіх”, м.Львів

Про стягнення заборгованості в розмірі 6965,07грн.

Представники:

Від позивача: Дмитришин-д-р, Сеник-адв.ордер від 11.03.2008року

Від відповідача: не з’явився

Сторонам, які беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору:

Розглядається справа за позовом Приватного підприємства „Галпрофбуд” про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю „Транс-Успіх” 6965,07грн. боргу.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторона відмовилась.

Відповідач в судові засідання не з”являвся хоча у встановленому ст.64 ГПК України порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

11.06.2007року о 14.15 у м.Львові на перехресті вул. Сахарова-Горбачевського відбулося зіткнення між автомобілем „Мерседес” н.з. 010-36 ТН (на даному автомобілі знаходилася вивіска з числом „46”, що свідчила про надання даним автомобілем послуг по перевезенні населення по маршруту „46”), за кермом якого знаходився водій ТзОВ „Транс-Успіх” Микитишин В.В. 03.07.1980р.н. та ГАЗ –3302 н.з. 254-60 ТА за кермом якого знаходився водій ПП „Галпрофбуд” Дмитришин П.М. 1938р.н. Внаслідок зіткнення обидва автомобілі отримали технічні ушкодження.

20.06.2007року дізнавачем лейтенантом міліції Малошенко О.В. ГД ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області було винесено постанову „Про відмову в порушення кримінальної справи”, відповідно до якої встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода настала внаслідок порушень ПДР України з боку водія автомобіля „Мерседес” Микитишина В.В., зокрема п.п.1.5, 12.1, 8.7.3(е).

24 червня 2007року спеціалістом ТзОВ „Експертиза” Галамаєм Б.І. за заявою ПП „Галпрофбуд” було проведено автотоварознавче дослідження для визначення вартості відновлюваного ремонту автомобіля марки „ГАЗ-3302” н.з. 254-60ТА. Висновком спеціаліста встановлено, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 6965,07грн.

Управління МВСУ у Львівській області –1 міжрайонний відділ Державтоінспекції листом № 9/ІМВ-АП 3918 від 03.09.2007року повідомило, що автомобіль Мерседес № 38 від 30.08.2007року належить гр. Праць Василю Федоровичу (м.Львів, вул. Миргородська, 16).

21.01.2007року на вказаний автомобіль виданий тимчасовий талон на право керування ТзОВ „Трансуспіх” (м.Львів, вул.Липинського, 36).

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування 6965,07грн. за заподіяну матеріальну шкоду.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторони, суд вважає позовні вимоги підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають до задоволення з огляду на наступне:

Частиною 2 ст. 1187 зазначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку.

Джерелом підвищеної небезпеки слід вважати діяльність, здійснення якої створює підвищену ймовірність завдання шкоди через неможливість повного контролю за нею людиною, а також діяльність по використанню, транспортуванню, збереженню предметів, речовин та інших об’єктів виробничого, господарського або іншого призначення, які мають такі ж самі властивості. В даному випадку автомобіль небезпечний неможливістю його раптової зупинки. Джерело підвищеної небезпеки має місце там, де діяльність людини може заподіяти шкоду оточуючим під час його експлуатації при зведенні заподіяння шкоди вольовим зусиллям володільця джерела підвищеної небезпеки до можливого мінімуму.

Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки полягає в наявності трьох підстав для відповідальності: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв’язку між протиправною дією та шкодою.

Обов’язок відшкодування завданої шкоди джерелом підвищеної небезпеки покладається на його володільця.

Стаття 1172 ЦКУ (ч. 1) визначає, що юридична особа ( в даному випадку 21.01.2007року на транспортний засіб виданий тимчасовий талон на право керування ТзОВ „Трансуспіх”) відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх службових обов’язків.

Покладання обов’язку відшкодувати шкоду на юридичну особу пояснюється тим, що працівник у даному випадку втілює її волю. Тобто юридична особа реалізовує свою цивільну правоздатність через дії її працівників. Таким чином, дії працівників юридично сприймаються як дії самої юридичної особи.

Стаття 116 ЦК України встановлює, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1, п.1 ч. 1 ст. 22 ЦКУ особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати. Яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

З огляду на викладене суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач при наданих йому правах та можливостях позов не заперечив, доказів оплати не подав.

Ст. 33 ГПК України, зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК)

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 116 ГПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Транс-Успіх”, м.Львів, вул. Липинського, 36 () на користь Приватного підприємства „Галпрофбуд” м.Львів, вул..Стрийська, 99 кв.121 () 6965,07грн. боргу, 102,00грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України

Суддя                                                                                           Сало І.А.