ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2008 р.

Справа № 02/112-2А.

від 23.01.2008р.                                                    справа № 02/112-2А

Господарський суд Волинської області у складі: судді Костюк С.В.,

при секретарі судового засідання Сур’як О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Юдін С.В. дов. 58 від 22.01.2008р.

від відповідача: Стельмащук Ю.Г. дов. 17 від 18.06.2007р.

Розглянув справу

за позовом Приватного підприємства «Текстиль-Сервіс»

до Луцької об’єднаної державної податкової інспекції

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

Відповідно до п. 6 розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, спір розглядається за нормами КАС України.

Сторонам роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.ст.49, 50 КАС України. Заяви про відвід судді відповідно до ст.27 КАС України та про здійснення технічної фіксації судового процесу не поступило.

В судовому засіданні 17.01.2008р. відповідно до ст. 150 КАС України за згодою представників сторін оголошено перерву до 23.01.2008р. до 11.00 год.

В судовому засіданні 23.01.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини Постанови.

Суть спору: Позивач ставить вимогу визнати нечинними податкові повідомлення-рішення від 29.05.2007р. №/0, від 03.08.2007р. №/1, від 30.09.2007р. №/2, як такі, що суперечать вимогам чинного законодавства.

Обгрунтовуючи заявлену вимогу зазначає, що оспорювані рішення прийняті на підставі документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з ПДВ №514/00026518/89 від 08.05.2007р., оформленої актом №514 від 08.05.2007р.

При цьому вказує, що підприємство при подачі декларації з ПДВ за лютий 2007р. відповідно до п.7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» прийняло рішення про зарахування належної йому суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов’язань з цього податку наступних податкових періодів. Вимоги п.п.7.7.4 п.7.7 п.7 ст.7 даного закону щодо подачі до декларації по ПДВ оригіналів п’яти основних (примірників декларації) вантажних митних декларацій поширюються на випадки, коли платник податків прийняв рішення про проведення йому повної суми бюджетного відшкодування (перерахування на рахунок або видачу готівки), тому твердження відповідача, що суми податкового кредиту згідно поданої податкової декларації залишались не підтвердженими, чим порушено п.п.7.7.2 п.7.7 п.7 ст.7 Закону "Про ПДВ", не відповідають дійсним обставинам справи та не грунтується на положеннях чинного законодавства. При цьому посилається на рішення ДПА України Про результати розгляду повторної скарги ЗАТ "Волинський шовковий комбінат" від 14.11.2007р. за №11396/6/25-0115 за аналогічних обставин.

Відповідач в запереченні від 17.01.2008р. вимоги позивача відхиляє, вказуючи, що зменшенням суми бюджетного відшкодування по ПДВ по оспорюваному рішенню проведено правомірно, оскільки при перевірці Луцькою ОДПІ не встановлено факту документального підтвердження заявленого платником податкового кредиту по ПДВ за лютий 2007 року, про що відображено в акті перевірки. При цьому Луцька ОДПІ керувалась п.п.7.7.1, п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", наказом від 18.08.2005р. №350 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів ДПС України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість».

З представлених та досліджених судом матеріалів вбачається наступне.

20.03.2007р. ПП "Текстиль-Сервіс" подано до Луцької ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2007 року.

До даної податкової декларації долучено розрахунок коригування сум ПДВ, розрахунок суми бюджетного відшкодування.

В пункті 2.1 п.2 податкової декларації вказана сума експортних операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою 23331грн. в п.25 сума що підлягає бюджетному відшкодуванню зазначена 3000грн., яка також вказана в п.п.25.2, як сума у зменшення податкових зобов’язань з ПДВ наступних податкових періодів.

08.05.2007р. ст. державним податковим інспектором Киричук О.Г. проведена документальна невиїзна (камеральна) перевірка податкової декларації з податку на додану вартість приватного підприємства "Текстиль-Сервіс", яка оформлена актом №514/54/16. Як вбачається з даного акту перевіркою встановлено, що при заповненні податкової декларації платником заявлено суму бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов’язань з ПДВ наступних податкових періодів в сумі 3000грн., при цьому не надано завірені копії первинних документів, що підтверджують оплату підприємством товарів (послуг) основним постачальникам, та копій реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за січень-лютий 2007р., чим порушено п.п.7.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97-ВР та п.п.3.1 п.3 наказу ДПА №350 від 18.08.2005р. Також зазначено, що в результаті проведеної перевірки зменшується сума бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов’язань з ПДВ наступних податкових періодів на 3000грн., дану суму слід перенести до р.23.2 декларації наступного звітного періоду.

На підставі акту перевірки 29.05.2007р. Луцькою ОДПІ прийнято повідомлення-рішення №002771601/0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 3000грн.

При адміністративному оскарженні дане рішення не змінено та прийнято податкові повідомлення-рішення від 10.09.2007р. зі значком "1" та від 30.09.2007р. зі значком "2".

Зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржуються ПП "Текстиль-Сервіс" в судовому порядку та є предметом спору по даній адміністративний справі.

Заслухавши представників сторін та оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що відповідач - Луцька ОДПІ при прийнятті оспорюваних рішень діяла у відповідності до чинного законодавства, а тому підстави для їх скасування, а відтак, і задоволення позовних вимог відсутні.

При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.7.7.3 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Згідно з пп.7.7.5 п.7.7 ст.7 цього закону та пп.3.1 п.3 Методичних рекомендацій щодо взаємодіїміж підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджених наказом ДПА України від 18.08.2005р. № 350 (далі – Методичних рекомендацій) протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну (камеральну) перевірку заявлених у ній даних.

З метою проведення такої перевірки доцільно отримати від платника ПДВ завірені копії первинних документів, що підтверджують факт оплати ним товарів (послуг) основним постачальникам, та копії реєстрів, отриманих і виданих податкових накладних, форми та порядок ведення яких встановлено наказом ДПА України від 30.05.97 р. N 165 "Про затвердження форм податкової накладної, книги обліку придбання та книги обліку продажу товарів (робіт, послуг), порядку їх заповнення" (у редакції наказу ДПА України від 30.06.2005 р. N 244, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2005 р. за N 769/11049), за попередній податковий період, в якому фактично сплачено суму ПДВ у вартості придбаних товарів (послуг), та податковий період, в якому заявлено бюджетне відшкодування ПДВ (пп.3.1 п.3 Методичних рекомендацій).

При документальній невиїзній перевірці проводиться, зокрема, звірка даних, зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування, із даними поданих платником копій первинних документів, що підтверджують факт оплати ним товарів (послуг) основним постачальникам товарів (послуг), та реєстрів отриманих і виданих податкових накладних (пп.3.2 п.3 Методичних рекомендацій).

В ході проведення документальної невиїзної (камеральної) перевірки показників декларацій з ПДВ керівнику ПП «Текстиль-Сервіс» Луцькою ОДПІ надсилались листи з проханням надати документи, що підтверджують задекларовану суму податкового кредиту, фактично сплачену отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) за січень 2007р., реєстрів отриманих та виданих податкових накладних та оригіналів п’ятих основних аркушів вантажних митних декларацій за січень-лютий 2007р. (лист від 04.04.2007р. № 8108/10/15-115, отримано підприємством 06.04.2007р.).

Відповідно до абз. в) пп.7.7.7. п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» у разі з'ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування у порядку, встановленому Порядком направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, яке затверджено наказом ДПА України від 21.06.2001р. № 253 та зареєстр. в Мін’юсті України 06.07.2001р. за № 567/5758 (із змінами та доповненнями).

Оскільки Луцькою ОДПІ не встановлено факту документального підтвердження податкового кредиту, заявленого позивачем в податковій декларації по ПДВ за лютий 2007р., тому правомірно прийнято рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в сумі 3000грн.

З врахуванням зазначеного, суд не вбачає підстав для визнання податкового повідомлень-рішень від 30.09.2007р. нечинними.

Щодо вимоги позивача про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 29.05.2007р. №000277/1601/0 та від 03.08.2007р. №/1 то згідно Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків ( в редакції затвердженій наказом ДПА України від 27.05.2003р. №247) зазначені є відкликаними, а тому є нечинними.

Враховуючи вищезазначене керуючись Законами України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, "Про податок на додану вартість", ст.ст.186, 158-160 КАС України, господарський суд

п о с т а н о в и в :

В позові відмовити.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

На постанову в 10-денний строк з дня виготовлення її повного тексту може бути подано заяву про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана в 10-денний строк без попереднього подання заяви.

Суддя С.В.Костюк

Дата виготовлення повного тексту

постанови 28.01.2008р.

Суддя                                                    Костюк С.В.