ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.08
Справа № 15/18

за позовною заявою Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с.Угерсько

до
відповідача ВАТ
"Львівводбуд", м.Львів

про стягнення 90500,00
грн.

Суддя  Т.Костів

Представники

Від позивача: ОСОБА_2 - представник, ОСОБА_3 -
представник

Від відповідача: не з'явився

Суть
спору: фізична особа
-підприємець ОСОБА_1, с.Угерсько, Львівська область, звернувся із позовом до
відкритого акціонерного товариства “Львівводбуд”, м.Львів, про стягнення 90500
грн.

Ухвалою
господарського суду Львівської області від 10.01.2008 р. було порушено
провадження у справі та призначено розгляд справи на 05.02.2008 р. Розгляд
справи неодноразово відкладався з мотивів, зазначених в ухвалах суду від
05.02.2008 р., 06.03.2008 р.

Представникам
сторін роз'яснено їх права, згідно із ст. 22 ГПК України. У відповідності до
ст. 75 ГПК України, справа слухається за наявними у ній матеріалами.

В
судових засіданнях представники позивача позов підтримали з мотивів, зазначених
у позовній заяві, уточненні до позовної заяви. Ствердили, що між сторонами
20.08.2007 р. був укладений попередній договір, за яким сторони зобов'язались
до 01.10.2007 р. укласти договір купівлі-продажу не житлового приміщення В-1
-котельні загальною площею 147,7 кв.м. по вул. Франка, 6 в с.Угерсько. Обов'язок
по підготовці та збору документів, необхідних для укладення договору був
покладений на відповідача. Однак, у визначений строк договір купівлі-продажу
укладений не був. На підтвердження дійсних намірів укласти в майбутньому
договір купівлі-продажу позивач сплатив відповідачу аванс в сумі 25000 грн..
Попереднім договором передбачено повернення авансу на першу вимогу позивача,
якщо договір купівлі-продажу не відбувся, а у випадку невчасного повернення
авансу -сплата пені в розмірі 10% від уми авансу за кожен день прострочки і
додатково пеня в розмірі 100% сума авансу була передбачена за ухилення від
укладення договору купівлі-продажу. З врахуванням уточнення до позовної заяви
просять стягнути пеню за несвоєчасне повернення авансу (за 133 дні) в сумі 357500
грн., суму авансу 25000 грн. та пеню за ухиляння від укладення договору
купівлі-продажу в сумі 45000 грн., усього -402500 грн.

Відповідач
вимог ухвал суду не виконав, участь уповноваженого представника в судових
засіданнях не забезпечив, відзиву по справі не надав, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце слухання справи.

Розглянувши
матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників, суд
встановив наступне.

20.08.2007
р. між позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) був укладений
попередній договір, згідно із п. п. 1, 2 якого продавець зобов'язався продати,
а покупець зобов'язався купити на підставі нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу, що підлягав укладенню не пізніше 01.10.2007 р. об'єкт
нерухомості, який перебуває у податковій заставі -нежитлове приміщення цегляної
котельні В-1, яка знаходиться за адресою с. Угерсько, вул. Франка, 6 загальною
площею 147,7 кв.м.. Цим пунктом обов'язок по підготовці та збору (отриманню)
документів, необхідних для укладення договору купівлі-продажу покладено на
продавця.

Згідно
із ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються
протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому
(основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови
основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у
порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не
встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не
встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від
укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати
другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено
попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання,
встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не
укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або
якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

У
відповідності до п. п. 4, 5 попереднього договору, купівля-продаж нежитлового
приміщення мала бути вчиненою за 45000 грн. На підтвердження дійсних намірів
наступного укладення договору купівлі-продажу, покупець (позивач)сплатив аванс
в сумі 25000 грн., який підлягав врахуванню в суму платежу за основним
договором. Факт внесення авансу, про що зазначено у попередньому договорі,
сторони не заперечили.

Відповідно
до п. п. 7, 9 попереднього договору, у разі, коли договір купівлі-продажу не
відбудеться, продавець зобов'язаний повернути покупцю отриманий аванс у повній
сумі протягом трьох діб з дня вимоги, заявленою у будь-якій формі. При
несвоєчасному поверненні авансу сплачується пеня у розмірі 10% від суми, що
підлягає поверненню, за кожен день прострочення виконання.

З
матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу між сторонами
укладений не був. Обґрунтовуючи своє право на отримання від відповідача розміру
сплаченого авансу та пеню в розмірі 10% за 133 дні прострочення в загальній
сумі 357500 грн., позивач не довів у встановленому порядку належними доказами
факт звернення до відповідача із вимогою про повернення авансу.

Згідно
із ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно, за відсутності доказів отримання відповідачем вимоги про оплату,
настання у відповідача обов'язку по поверненню суми авансу не доведено у встановленому
порядку.

Згідно
із п. 9 попереднього договору, та із сторін, яка необґрунтовано
відмовлятиметься (ухилятиметься) від укладення договору купівлі-продажу у
визначений термін та на визначених умовах, зобов'язана відшкодувати контрагенту
завдані збитки; а у разі відмови (ухиляння) від укладення договору
купівлі-продажу у визначений термін та на визначених умовах, винна сторона
повинна сплатити пеню в розмірі 100% від суми авансу, переданого за цим
договором.

Зі
змісту уточнення до позовної заяви вбачається, що позивач помилково обчислив
суму пені виходячи не із суми сплаченого авансу, а з вартості майна, що
підлягала продажу.

Вимагаючи
стягнення зазначених сум, позивач не надав суду жодного доказу відмови
(ухиляння) відповідача від укладення договору купівлі-продажу. Сам факт не
укладення договору купівлі-продажу у визначений строк не доводить наявність
поведінки відповідача, яка може характеризуватись як відмова чи ухиляння від
його укладення. З врахуванням наведеного, підстави для стягнення відповідних
сум не доведені суду у встановленому порядку належними доказами.

Відповідно
до ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношенням, в якому сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання
його обов'язку. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно із
ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не
допускається. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.
629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно
із ст. 33 ГПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи
вищенаведене, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити. Судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись
ст. ст. 33, 43, 75, 82, 84 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Суддя
Костів Т.С.