ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.08                                                                                           Справа№ 5/5А

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Львівський домобудівний комбінат №2», м. Львів

до відповідача: Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова

про: про скасування правового акту індивідуальної дії

суддя Петрик І.Й.

секретар С.Печений

Представники:

Від позивача: Рісний М.Б. - адвокат (довіреність від 05.09.07р.)

Від відповідача: Р.Тарасяк –представник (довіреність № 264/06-12 від 14.01.08р.)

Представникам сторін, які взяли участь у справі, роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки передбачені, ст.ст. 49, 51 КАС України, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору: позов заявлено Відкритим акціонерним товариством «Львівський домобудівний комбінат №2», м. Львів до Відповідача Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальникам або органом пенсійного фонду № 433 від 16.08.2007 р.

Обставини справи: Ухвалою від 26.01.2008 р. судом відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду у попередньому судовому засіданні на 11.02.2008 р., відповідачу надіслано копію позовної заяви та доданих до неї документів, згідно ст. 107 КАС України. Враховуючи неявку представника Позивача в попереднє судове засідання 11.02.2008 р. та на у зв’язку з поданим представником Відповідача клопотанням про відкладення розгляду справи від 08.02.2008 р., розгляд справи було відкладено на 03.03.2008 р. В судове засідання 03.03.2008 р. представник Позивача не з’явився, подав до суду клопотання від 03.03.2008 р. № 122/01 про відкладення розгляду справи. Представник Відповідача в судове засідання з’явився, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов від 29.02.2008 р. № 1478/06-12. З метою забезпечення всебічного та об’єктивного вирішення справи протягом розумного строку, суд вирішив закінчити попереднє судове засідання та призначити справу до судового розгляду на 19.03.2008 р. 03.03.2008 р. Позивачем подано суду Уточнення від 29.02.2008 р. до Позовної заяви про скасування правового акту індивідуальної дії від 22.01.2008 р., відповідно до якого просить суд скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальникам або органом пенсійного фонду № 92 від 16.08.2007 р., № 131 від 20.03.2007 р., № 135 від 20.03.2007 р., № 252 від 14.05.2007 р., № 302 від 18.06.2007 р., № 508 від 24.09.2007 р.

19.03.2008 р. Позивачем подано суду Уточнення №2 від 14.03.2008 р. до Позовної заяви про скасування правового акту індивідуальної дії від 22.01.2008 р., відповідно до якого просить суд скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальникам або органом пенсійного фонду № 179 від 27.04.2006 р., № 180 від 27.04.2006 р., № 289 від 03.07.2006 р., № 290 від 03.07.2006 р., № 484 від 06.09.2006 р., № 485 від 06.09.2006 р., № 627 від 09.10.2006 р., № 628 від 09.10.2006 р.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з урахуванням Уточнення до позовної заяви від 29.02.2008 р. та Уточнення №2 до позовної заяви від 14.03.2008 р.

Представник Відповідача подав письмовий відзив на позовну заяву, крім того дав усні пояснення по суті позовних вимог, а також подав клопотання № 3162/06-22 від 13.05.08р. про залишення позовної заяви ВАТ „Львівський домобудівний комбінат № 2 без розгляду, оскільки у господарському суді знаходиться справа № 7/408А про спір між тими самими особами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Однак, суд дане клопотання № 3162/06-22 відхиляє як необгрунтоване, оскільки дану справу можливо розгляднути до вирішення справи № 7/408А.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення представників Сторін, дослідивши докази і оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне:

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова № 433 від 16.08.2007 р. до Позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 5178,52 та нараховано пеню в розмірі 1760,75 грн. за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування).

03.03.2008 р. Позивачем подано до суду Уточнення до адміністративної позовної заяви, в якому Позивачем заявлено вимоги про скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом пенсійного фонду, зокрема: рішення № 92 від 16.08.2007 р. про сплату 82,28 грн. пені; рішення № 131 від 20.03.2007 р. про сплату 9711,25 грн. штрафу і 2750,11 грн. пені; рішення № 135 від 20.03.2007 р. про сплату 851,19 грн. штрафу і 186,61 грн. пені; рішення № 252 від 14.05.2007 р. про сплату 1282,21 грн. штрафу і 392,18 грн. пені; рішення № 302 від 18.06.2007 р. про сплату 3075,75 грн. штрафу і 873,51 грн. пені; рішення № 508 від 24.09.2007 р. про сплату 13595,29 грн. штрафу і 5077,63 грн. пені.

Також, 19.03.2008 р. Позивачем подано до суду Уточнення № 2 до адміністративної позовної заяви, в якому Позивачем заявлено вимоги про скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом пенсійного фонду, зокрема: рішення № 179 від 27.04.2006 р. про сплату 21634,05 грн. штрафу та 7941,48 грн. пені; рішення № 180 від 27.04.2006 р. про сплату 154,18 грн. штрафу та 57,63 грн. пені; рішення № 289 від 03.07.2006 р. про сплату 7892,20 грн. штрафу та 3598,84 грн. пені; рішення № 290 від 03.07.2006 р. про сплату 177,30 грн. штрафу та 80,80 грн. пені; рішення № 484 від 06.09.2006 р. про сплату 23474,15 грн. штрафу та 12975,63 грн. пені; рішення № 485 від 06.09.2006 р. про сплату 703,07 грн. штрафу та 370,01 пені; рішення № 627 від 09.10.2006 р. про сплату 1785,14 грн. штрафу та 3518,18 грн. пені; рішення № 628 від 09.10.2006 р. про сплату 101,22 грн. штрафу та 65,00 грн. пені.

Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваних рішень Відповідача не отримував, вважає їх такими, що винесені всупереч Конституції України та законів України, з пропущенням, встановленого законом, граничного строку їх винесення, а тому просить скасувати оскаржувані рішення Відповідача.

Оскільки вимоги Позивача є однорідними, пов’язані між собою доказами по справі, участю у справі тих самих сторін, а також у зв’язку з їх підсудністю даному суду, суд вирішив доцільним їх спільний розгляд.

Представник Відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов від 29.02.2008 р. № 1478/06-12, зокрема, наголосив, що оскаржувані рішення були належним чином відправлені Позивачу, та ним одержані, подав суду копії поштових повідомлень про вручення оскаржуваних рішень Позивачу.

При вирішенні справи суд виходив з наступного:

Згідно з ч. 6 ст. 20, ч. 2, 8, п. 2 ч. 9, ч. 12, абз. 1, 2 ч. 13, абз. 1 ч. 14 ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є для страхувальників роботодавців є календарний місяць. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі —недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. На недоїмку нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції: 2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум —у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум —у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум —у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником, або з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку перерахування (зарахування) відповідних сум, до дня їх фактичного перерахування (зарахування) банками та організаціями, які здійснюють виплату і доставку пенсій. Про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев’ятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій. Суми пені та штрафів, передбачених частинами дев’ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення.

Відповідно до п.п. 9.1., 9.3.2., абз. 2, 3 п.п. 9.5., п.п. 9.8. п. 9., абз. 1, 3 п.п. 10.1., 10.4., 10.5., 10.7. п. 10 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 N 21-1, до страхувальників за порушення норм законодавства про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, яке контролюється органами Пенсійного фонду, застосовуються фінансові санкції відповідно до Закону.

Рішення про застосування штрафів, складається в залежності від терміну затримки сплати (погашення) страхових внесків: 1) при затримці до 30 календарних днів включно, на наступний день після закінчення зазначених 30 календарних днів, рішення про застосування штрафу виноситься у розмірі десяти відсотків від суми фактично сплаченої (погашеної) за цей період недоїмки. 2) при затримці сплати страхових внесків до 90 календарних днів включно, на наступний день після закінчення зазначених 90 календарних днів, рішення про застосування штрафу виноситься у розмірі двадцяти відсотків від суми фактично сплаченої (погашеної) за цей період недоїмки. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника. Рішення про застосування штрафу за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає начальник управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті або його заступник. Рішення приймаються за встановленою формою у двох примірниках. Перший примірник рішення, протягом трьох робочих днів із дня його винесення, вручається під підпис керівнику або головному бухгалтеру страхувальника, банку чи фізичній особі —суб’єкту підприємницької діяльності або надсилається листом з повідомленням про вручення.

З поданих Відповідачем повідомлень про вручення Позивачу оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені, вбачається що від імені Позивача оскаржувані рішення були отримані гр. Дячок та гр. Рибаков.

З поданої Позивачем довідки № 46 від 15.04.2008 р. вбачається, що вказані особи ніколи не перебували та не перебувають з Позивачем у трудових правовідносинах та не уповноважені останнім на одержання будь-яких документів від третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи Позивача про те, що оскаржувані рішення Відповідача ним одержані не були, є підставними, підтверджуються матеріалами справи, Відповідачем не спростовані.

Також суд бере до уваги і ту обставину, що скасування попереднього у часі оскаржуваного рішення обумовлює і незаконність винесення наступних рішень, оскільки відсутність штрафних санкцій визначених у попередньому рішенні призводить до перерахунку грошових зобов’язань ВАТ «ЛДБК-2», поточні платежі якого не можуть бути зараховані у погашення штрафних санкцій.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що Позивача було безпідставно позбавлено права на інформацію стосовно часу видання та змісту оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій та пені, у зв’язку з чим останній був позбавлений можливості своєчасно реалізувати своє право на досудове врегулювання даного спору. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Крім того, суд виходить ще і з того, що обов’язок доказування правомірності оскаржуваних рішень лежить на Відповідачу, однак той всупереч вимогам ст. 71 КАС України не обґрунтував нормативно та фактично підставність та законність винесення кожного із рішень, не представив доказів наявності заборгованості ВАТ «ЛДБК-2»по поточних платежах по пенсійному збору у кожному із звітних періодів, в які винесені оскаржувані рішення.

Виконуючи вимоги ст. 151 КАС України, після з’ясування всіх обставин справи та перевірки їх доказами, головуючим у судовому засіданні надано Сторонам можливість надати додаткові пояснення та надати додаткові докази.

Після закінчення з’ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, керуючись вимогами ст. 152 КАС, - Сторони провели судові дебати, в процесі яких представники Позивача та Відповідача підтвердили свої правові позиції відносно предмету спору.

Після закінчення судових дебатів судом оголошено перерву для виходу до нарадчої кімнати для ухвалення постанови, згідно із вимогами ст.ст. 153, 154 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 20, 71, 106, 122-124, 135, 143, 151-155, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні клопотання відповідача від 13.05.08р. –відмовити.

2.          Позов задоволити.

3.          Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальникам або органом пенсійного фонду № 433 від 16.08.2007 р., № 92 від 16.08.2007 р., № 131 від 20.03.2007 р., № 135 від 20.03.2007 р., № 252 від 14.05.2007 р., № 302 від 18.06.2007 р., № 508 від 24.09.2007 р., № 179 від 27.04.2006 р., № 180 відщ 27.04.2006 р., № 289 від 03.07.2006 р., № 290 від 03.07.2006 р., № 484 від 06.09.2006 р., № 485 від 06.09.2006 р., № 627 від 09.10.2006 р., № 628 від 09.10.2006 р.

4.          Судові витрати покласти на Відповідача.

Постанову може бути оскаржено в порядку, визначеному главою І розділу ІV КАС України.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів ї дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання позовної заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                     Петрик І.Й.