ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

26 березня 2008 р.                                                              Справа № 3/10

За позовом Закарпатського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Закарпатській області, м. Ужгород

до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород

про скасування п. 2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.02.2007 року за № 71 „Про підготовчі роботи” в редакції від 21.03.2008 року, як такого що прийнятий в порушення вимог природоохоронного законодавства (з врахуванням заяви про уточнення вимог),

Суддя господарського суду –В.В.Мокану

Секретар судового засідання –А.А. Кокрева

представники:

Позивача –Смерека В.Ю., завідувач юридичним сектором,

довіреність №03/04/08 від 05.02.2008 року

Відповідача –Павлюк А.М., доручення № 02-11/86 від 11.08.2007 року

Прокуратури –Герич А.Й., помічник Закарпатського міжрайонного

природоохоронного прокурора

В судовому засіданні 25.03.2008 року брали участь вищевказані представники, оголошувалась перерва відповідно до ст. 150 КАС України.

СУТЬ СПОРУ: Закарпатською міжрайонною природоохоронною прокуратурою в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Закарпатській області, м. Ужгород заявлено позов до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород про скасування п. 2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.02.2007 р. за № 71 „Про підготовчі роботи”.

В зв’язку з прийняттям виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 11.01.2008 року рішення № 6 „Про розгляд протесту Закарпатського міжрайонного природоохоронного прокурора”, яким п. 2 оспорюваного рішення виконкому викладено в інший редакції, Закарпатська міжрайонна природоохоронна прокуратура заявою від 04.03.2008 року № 04/234 вих. 08 уточнила позовні вимоги і просила скасувати пункт 1 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 6 від 11.01.2008 року „Про розгляд протесту Закарпатського міжрайонного природоохоронного прокурора” як незаконний.

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 05.03.2008 року № 101 „Про внесення змін у рішення” п. 2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.02.2007 року № 71 „Про підготовчі роботи” викладено в інший редакції.

продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 26.03.2008 року у справі № 3/10

Заявою про уточнення позовних вимог від 07.03.08 р. № 04/252 вих. 08 Закарпатська міжрайонна природоохоронна прокуратура змінила позовні вимоги і просила скасувати п. 2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 71 від 28.02.2007 року „Про підготовчі роботи” в редакції від 05.03.2008 року як такий, що прийнятий у порушення вимог природоохоронного законодавства.

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 21.03.2008 року № 107 „Про внесення змін у рішення” п. 2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.02.2007 року № 71 „Про підготовчі роботи” викладено в новій редакції.

Заявою про уточнення позовних вимог від 26.03.2008 року № 04/337 вих. 08 Закарпатська міжрайонна природоохоронна прокуратура змінила позовні вимоги і просить скасувати п. 2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 71 від 28.02.2007 року „Про підготовчі роботи” в редакції від 21.03.2008 року, як такий, що прийнятий у порушення вимог природоохоронного законодавства.

Представники позивача і прокуратури в судовому засіданні позов підтримали з врахуванням внесених до його предмету змін. Позовні вимоги обґрунтовано порушенням ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, відсутністю проекту відведення земельної ділянки для влаштування міської зони відпочинку, погодженого контролюючими органами, відсутністю позитивних висновків екологічної експертизи та комплексної будівельної інвестиційної експертизи, невизначеністю підрядної організації, якою буде здійснюватись укріплення та вирівнювання площадки для влаштування міської зони відпочинку.

Представник відповідача проти позову заперечив, пославшись на те, що оспорюваний пункт рішення виконкому у відкорегованій редакції ніяким чином не може порушувати природоохоронне законодавство, оскільки роботи, які передбачаються оспорюваним рішенням, повинні виконуватись у відповідності до законодавства України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення

представників учасників спору,

суд встановив:

Пунктом 2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.02.2007 року № 71 „Про підготовчі роботи” визначено для влаштування міської зони відпочинку по Слов’янській набережній площею 4,75 га передбачити завезення на визначену територію грунту (без родючого шару) та будівельного сміття з будівельних майданчиків.

В зв’язку з внесенням Закарпатською міжрайонною природоохоронною прокуратурою протесту на вищевказаний пункт рішення та зверненням до господарського суду з даним позовом виконавчий комітет Ужгородської міської ради змінив оспорюваний пункт рішення, який в редакції рішення виконкому від 21.03.2008 року № 107 „Про внесення змін у рішення” викладено наступним чином: „Передбачити укріплення та вирівнювання площадки для влаштування міської зони вдпочинку у відповідності до вимог чинного законодавства України”.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 26.03.2008 року у справі № 3/10

Дослідивши аргументи представників прокуратури і позивача щодо незаконності оспорюваного пункту рішення виконкому Ужгородської міської ради суд дійшов висновку про їх необґрунтованість з огляду на наступне.

Відкорегована діюча редакція рішення не містить механізму виконання робіт, не визначає виконавця робіт, порядок і строки їх проведення, отже, має цілком декларативний характер. За змістом цього рішення проголошується планування в майбутньому робіт по укріпленню та вирівнюванню площадки для влаштування міської зони відпочинку, яке має відбуватися у відповідності до вимог чинного законодавства. Рішенням не передбачено його реалізацію шляхом, що впливає на стан навколишнього середовища.

Порушення норм природоохоронного законодавства, на які посилається прокуратура, з оспорюваного рішення не вбачаються.

Так, ст. 26 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” передбачає обов’язковість проведення екологічної експертизи у процесі законотворчої, інвестиційної, управлінської, господарської та іншої діяльності, що впливає на стан навколишнього природного середовища. Оспорюване рішення не містить будь –яких конкретних дій, проведення яких може вплинути на стан природного середовища. Згідно рішення такі дії, якщо будуть плануватись, мають здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства.

Безпідставним є і посилання на ст. ст. 13, 14, 39 Закону України „Про екологічну експертизу”. Зокрема, ст. 13 Закону визначає, що здійснення державної екологічної експертизи є обов’язковим для видів діяльності та об’єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Перелік таких видів діяльності та об’єктів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на відсутність в оспорюваному рішенні конкретизації можливих в наступному робіт, твердження про обов’язковість екологічної експертизи для їх проведення є передчасним, як і висновок про те, що спірне рішення не передбачає проведення екологічної експертизи, якщо така буде обов’язковою в силу закону, адже, рішення передбачає, що дії по підготовці площадки мають виконуватись у відповідності до вимог чинного законодавства.

Посилання на ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України представники прокуратури і позивача суду не пояснили; застосування даної норми щодо оцінки оспорюваного рішення є неприйнятним, оскільки ст. 118 Земельного кодексу України регламентує порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач і прокурор всупереч зазначеній вимозі не довели факту суперечності оспорюваної редакції рішення нормам чинного законодавства.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 160 –163, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 26.03.2008 року у справі № 3/10

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ч. ч.1 –3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В.Мокану

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.03.2008 року