ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 лютого 2008 р.

№ 16/42

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді:

Кочерової Н.О.,

суддів:

Рибака В.В., Черкащенка М.М.,

за
участю представників сторін:

від позивача -

не з'явилися;

від відповідача -

не з'явилися;

розглянувши  матеріали  касаційної  скарги

ТОВ "Долина-Агро"

на постанову

Львівського апеляційного
господарського суду  від
05.09.2007р.

у справі

№16/42  господарського суду Івано-Франківської
області

за позовом

ТОВ "Долина-Агро"

до

ПП ОСОБА_1

про

стягнення 4 531,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Долина-Агро"
звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ПП
ОСОБА_1 про стягнення 4531,23 грн. плати за договором суборенди від
01.09.2006р. та 400 грн. збитків.

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 29.05.2007р. у справі 16/42 в позові відмовлено
з огляду на те, що підвищення суборендної плати не було узгоджено з
відповідачем.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 05.09.2007р. у справі 16/42 рішення суду першої
інстанції було залишено без змін з тих же підстав.

У поданій касаційній скарзі ТОВ
"Долина-Агро" просить скасувати постанову та рішення зазначених
судових інстанцій; прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі, посилаючись на порушення судовими інстанціями норм
матеріального права, зокрема ст. 188 ГК України.

Судова колегія розглянувши наявні
матеріали справи, дослідивши юридичну оцінку судами обставин справи та повноту
їх  встановлення, перевіривши
правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права
прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної
скарги.

Матеріалами справи, що було також
предметом дослідження попередніх судових інстанцій, підтверджується наступне.

На підставі договору оренди від
01.01.2004р., укладеного між ТзОВ "Ягода" та ТОВ
"Долина-Агро", останній є орендарем цілісного майнового комплексу,
який знаходиться в м.Долина по вул.Б.Хмельницького,25.

01.09.2006р. ТОВ
"Долина-Агро" уклало з підприємцем
ОСОБА_1 договір суборенди  частини
складу №2,  для використання під
складське приміщення,  площею 425 кв.м.,
терміном на 4 місяці з обов'язковим поверненням основних  засобів.

При укладенні договору суборенди,
сторони дійшли згоди про нарахування суборендної плати за ставкою 4 грн. за 1
кв.м

За приписом 638  ЦК України
договір є  укладеним, якщо сторони
в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 629  ЦК України визначено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 188 ГК України та ст.
651 ЦК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому
порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 652 ЦК України, в
разі істотних змін обставин, якими сторони керувались при укладенні договору,
договір може бути  змінений за згодою
сторін.

Відповідно до п.5.2. договору
суборендодавець має право, зокрема, переглядати тарифні ставки по даному
договору при зміні умов, що впливають на вартість даних послуг (інфляція,
девальвація, зміна прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати,
орендна плата, ін.) з врахуванням змін та кон'юнктури ринку аналогічних послуг,
що всупереч чинному законодавству надає суборендодавцю право в
односторонньому  порядку змінювати умови
договору. Відповідно зі змістом абз. 2 п.3 ст.6 ЦК України  сторони в договорі не можуть відступати від
положень актів цивільного законодавства.

Пунктом 4.1. договору визначено, що
суборендна плата за домовленістю сторін щомісячно оформляється рахунком.

16.10.2006 листом №51 позивач
повідомив відповідача, що в зв'язку зі зміною прожиткового мінімуму та
збільшенням  мінімальної  зарплати, з 01.11.2006 вартість 1 кв. м.  суборендованої площі становитиме - 16,00
грн.  та надіслав рахунок №СФ-0000272 від
30.11.2006 на суму 6052,84 грн.

Відповідач провів оплату
частково  в сумі 1512,61 грн. з
розрахунку 4 грн. за 1 кв.м. та листом №5 від 05.01.2007р. попросив надати
відповідний розрахунок суборендної плати у зв'язку з її підняттям та його
обгрунтування.

Позивач зазначені вимоги відповідача
не виконав, тобто між сторонами не було досягнуто домовленості щодо підвищення
суборендної плати.

Збільшення вартості  суборендної плати  є фактичною зміною  істотної
умови договору, яка не може здійснюватися в односторонньому порядку
відповідно до законодавства України, що також передбачено і договором суборенди
(п.4.1).

Зазначене свідчить про повноту
встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та вірне
застосування до них норм матеріального та процесуального права, спростовує доводи
касаційної скарги.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення, постанову Львівського апеляційного господарського суду від
05.09.2007р. у справі 16/42 -без зміни.

Головуючий, суддя
Н.Кочерова

Судді
В.Рибак

М.Черкащенко