КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2008                                                                                           № 34/564

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової Л.Г.

суддів:           Коротун О.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача – не з’явився;

від відповідача – Байдан С.М. дов. б/н від 20.03.08р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мак Девід"

на рішення господарського суду м.Києва від 23.01.2008

у справі № 34/564

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Астон"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Мак Девід"

про                                                  визнання договорів недійсними та стягнення 757500 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Астон” звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мак Девід” про визнання недійсними попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку по вул. Нагірній, 7 у м. Києві, двох попередніх договорів купівлі-продажу квартир № 3, 4 по вул. Нагірній, 5 у м. Києві, попереднього договору купівлі-продажу 48/100 квартири № 5 по вул. Нагірній, 5 у м. Києві, попереднього договору купівлі-продажу 47/100 квартири № 6 по вул. Нагірній, 5 у м. Києві, укладених між позивачем та відповідачем 21.05.2007 р., та про стягнення з відповідача коштів, отриманих від позивача в якості забезпечення виконання зобов’язань за попередніми договорами в загальному розмірі 757500,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.01.2008 р. у справі № 34/564 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відповідач обґрунтовує свою скаргу тим, що суд першої інстанції в першу чергу повинен був застосовувати Господарський кодекс України, який регулює договірні відносини між юридичними особами, а вже потім Цивільний кодекс України.

На думку відповідача, відповідно до норм ГК України, при укладенні попередніх договорів не застосовується загальний порядок укладення господарських договорів, а тому нотаріальна форма попереднього договору купівлі-продажу не обов’язкова.

Також, відповідачем подано доповнення до апеляційної скарги, в якому він зазначає, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов в попередніх договорах і відбулося часткове їх виконання шляхом сплати 757500,00 грн. в рахунок оплати за придбане майно, а тому враховуючи положення статті 220 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу повністю, просив її задовольнити.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив оскаржуване рішення залишити без змін, а скаргу без задоволення, оскільки на його думку воно прийнято у повній відповідності до норм чинного законодавства.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази та проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив.

Задовольняючи позов, господарський суд м. Києва виходив з того, що 21.05.2007 р. між сторонами у справі відповідно до статті 635 ЦК України укладені попередні договори на купівлю-продаж у м. Києві житлового будинку по вул. Нагірній, 7, квартир № 3 і № 4, 48/100 частин квартири № 5 та 47/100 частин квартири № 6 по вул. Нагірній, 5.

Згідно з цими попередніми договорами сторони зобов'язались укласти основні договори купівлі-продажу нерухомості загальною вартістю - 6 060 000 грн. в строк до 21.08.2007 р.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за оспорюваними попередніми договорами позивачем на виконання пунктів 6.1 вказаних договорів у якості авансового платежу за вище зазначені будинок, квартири та частини квартир було перераховано відповідачу 757 500 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою за 24.05.2007 та платіжним дорученням № 641 від 24.05.2007р.

Оспорювані попередні договори укладені у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення.

Згідно з абзацом четвертим частини 1 статті 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Зважаючи на положення вищевикладених норм, господарський суд м. Києва прийшов до висновку про необхідність визнання недійсними укладених між сторонами попередніх договорів.

Однак колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

21.05.2007 р. між ТОВ „Мак Девід” та ТОВ „Компанія „Астон”, були укладені попередні договори на купівлю-продаж у м. Києві житлового будинку по вул. Нагірній, 7, квартир № 3 і № 4, 48/100 частин квартири № 5 та 47/100 частин квартири № 6 по вул. Нагірній, 5.

Згідно з цими попередніми договорами сторони зобов'язались укласти основні договори купівлі-продажу нерухомості загальною вартістю - 6 060 000 грн. в строк до 21.08.2007 р.

Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Згідно зі статтями 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями статей 635, 657 Цивільного кодексу України встановлено, що попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Оспорювані попередні договори укладені у простій письмовій формі, однак ч.2 ст. 220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Таким чином, за приписами цієї норми договір, що не має нотаріально посвідченої форми, але яка є обов’язковою, може бути визнаний дійсним в судовому порядку, а нотаріальне посвідчення договору, може бути компенсоване рішенням суду, за дотримання таких вимог:

1) сторони домовилися щодо усіх істотних умов;

2) така домовленість підтверджується письмовими доказами;

3) відбулося повне або часткове виконання договору;

4) одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення.

На виконання п 6.1. попередніх договорів, покупець - ТОВ „Компанія „Астон” сплатила продавцю - ТОВ „Мак Девід” в рахунок оплати за нерухоме майно аванс у розмірі 757 500 грн., що підтверджується банківською випискою за 24.05.2007 р. та платіжним дорученням № 641 від 24.05.2007 р. (копії в матеріалах справи).

Крім того, про часткове виконання попередніх договорів свідчить лист ТОВ „Мак Девід” від 15.08.2007 р. до ТОВ „Компанія „Астон”, згідно з яким продавець - ТОВ „Мак Девід” на виконання п 3.2 попередніх договорів направляв до покупця документацію, яка стосується об’єктів нерухомості вказаних в попередніх договорах купівлі-продажу, що підтверджується фіскальним чеком поштового відправлення (копії в матеріалах справи).

Також, в матеріалах справи містяться копії листів від 25.05.2007 р. та 30.05.2007 р. які направлялись відповідачем позивачу з вимогою привести укладені з ним попередні договори у відповідність до норм чинного законодавства щодо їх нотаріального посвідчення, на доказ чого для огляду надавались фіскальні чеки поштового відправлення (копії в матеріалах справи).

Таким чином, підписання сторонами попереднього договору та їх часткове виконання є підтвердженням того, що сторони домовились щодо основних умов договору, які і були викладені в оскаржуваних попередніх договорах.

Враховуючи, що сторонами вчинено всі необхідні законодавчо визначені передумови для дійсності такого роду правочинів, судова колегія дійшла висновку, що передбачених законом підстав для визнання недійсними попередніх договорів купівлі-продажу житлового будинку по вул. Нагірній, 7 в м. Києві, попередніх договорів купівлі-продажу квартир №№ 3, 4 по вул. Нагірній, 5 в м. Києві, попереднього договору купівлі-продажу 48/100 квартири № 5 по вул. Нагірній, 5 в м. Києві та попереднього договору купівлі-продажу 47/100 квартири № 6 по вул. Нагірній, 5 в м. Києві, які укладені 21.05.2007 р. між ТОВ „Мак Девід” та ТОВ „Компанія „Астон” не встановлено.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Зважаючи на встановлені вище обставини, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 23.01.2008 р. у справі № 34/564 не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому повинно бути скасоване з одночасним прийняттям нового рішення, яким в позові слід відмовити повністю.

Згідно до ст. 66 ГПК України забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 68 ГПК України, питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового про відмову в позові повністю, підстави для застосування заходів забезпечення позову вжиті судом першої інстанції відпали, а тому вони підлягають скасуванню.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 49, 68, 101-106 ГПК України, апеляційний суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Мак Девід” на рішення господарського суду міста Києва від 23.01.2008 р. у справі № 34/564 задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 23.01.2008 р. у справі № 34/564 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “АСТОН” (01030 м. Київ, вул. Пирогова, 6-А, , п/р 0042 в КБ ТОВ “Місто Банк”, МФО 380593) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “МАК Девід” (03035 м. Київ, вул. Механізаторів, 2 , п/р № 0080 у ВАТ “Кредитпромбанк”, м. Київ, МФО 300863) 3787 (три тисячі сімсот вісімдесят сім) грн. 50 коп. витрат по сплаті державного мита.

Заходи забезпечення позову застосовані ухвалою господарського суду міста Києва від 20.11.2007 р. у справі № 34/564 скасувати.

Наказ на виконання даної постанови доручити видати господарському суду міста Києва.

Матеріали справи повернути господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Коротун О.М.