КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2008                                                                                           № 30/152

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:           Кошіля В.В.

Вербицької О.В.

при секретарі:           Шумаєвій Ю.С.

За участю представників:

від позивача - Журавльова Н.В.,

від відповідача 1 - Безносик А.О., від відповідача 2 - Шинкаренко Я.В.,

від третьої особи -          не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кінотеатр Лейпціг"

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.10.2007

у справі № 30/152 (Ващенко Т.М.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Кінотеатр Лейпціг"

до                                                   Київської міської ради

Головного управління комунальної власності м.Києва виконавчого органуКиївської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа            Державне комунальне підприємство кінотеатр "Лейпціг"

про                                                  спонукання до укладення договору оренди

Постанова прийнята 15.01.2008 у зв’язку з оголошенням перерви у судовому засіданні 25.12.2007 відповідно до ст. 77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про зобов’язання відповідача-1 та відповідача-2 у 10-ти денний термін з дня набрання рішенням законної сили укласти договір оренди цілісного майнового комплексу Державного комунального підприємства кінотеатр “Лейпціг” з Товариством з обмеженою відповідальністю “Кінотеатр Лейпціг” на умовах поданого проекту договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.10.2007 у справі № 30/152 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Позивач вважає, що рішення підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що позивач як господарське товариство створене членами трудового колективу, має переважне право на укладання договору оренди майна підприємства; позивач неодноразово звертався до відповідачів із заявами про укладення договору оренди та направляв проект договору; оскільки відмови або пропозиції від органу, уповноваженого управляти відповідним майном не надійшло, відповідно до ст. 9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” укладення договору оренди вважається з цим органом погодженим, тому рішення з даного питання Київською міською радою може і не прийматись, оскільки обов’язковість його прийняття законом не передбачена.

Відповідач-2 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає, що рішення прийнято у відповідності до норм матеріального і процесуального права. У відзиві відповідач-2 зазначає, що Закон України “Про оренду державного та комунального майна” не містить норми, яка передбачає обов’язок власника у разі прийняття рішення про створення членами трудового колективу господарського товариства з метою оренди цілісного майнового комплексу надати цілісний майновий комплекс в оренду. Статтею 8 вказаного закону передбачено лише переважне право господарського товариства, створеного членами трудового колективу, перед іншими юридичними та фізичними особами на укладення договору оренди того підприємства, де створено це товариство.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне:

Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів “Про формування комунального майна та районів” № 26 від 13.01.1992 затверджено Перелік комунального майна, яке перебуває у власності міста, до якого включено цілісний майновий комплекс Державного комунального підприємства кінотеатр “Лейпціг”.

Згідно п. 4.1 статуту Державного комунального підприємства кінотеатр “Лейпціг”, майно підприємства належить до комунальної власності міста і закріплюється за підприємством на праві повного господарського відання.

Згідно наказу № 72 від 23.07.1998 “Про закріплення майна за Державним комунальним підприємством кінотеатр “Лейпціг” за третьою особою закріплено на праві повного господарського відання основні засоби згідно з додатком та оборотні кошти згідно з балансом станом на 01.07.1998.

На загальних зборах трудового колективу Державного комунального підприємства кінотеатр “Лейпціг” 17.01.2006 з метою популяризації кіноіндустрії в м. Києві, підвищення рівня обслуговування глядача, впровадження соціальних програм щодо виконання загальнодержавної програми розвитку національної кіноіндустрії було прийнято рішення про створення ТОВ “Кінотеатр Лейпціг”, про що свідчить протокол загальних зборів від 17.01.2006.

30.01.2006 ТОВ “Кінотеатр Лейпціг” зареєстровано Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” від імені та в інтересах територіальних громад права суб’єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відносини, пов’язані з передачею в оренду майна державних підприємств та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів, регулюються Законом України “Про оренду державного та комунального майна”.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, орендарями згідно з цим Законом можуть бути господарські товариства, створені членами трудового колективу підприємства.

У відповідності до п. 1 ст. 29 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Частиною 5 ст. 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено повноваження органів місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад здавати об’єкти права комунальної власності в оренду відповідно до закону.

Згідно ст. 5 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, орендодавцями є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Відповідач-2 діє на підставі Положення, затвердженого рішенням Київської міської ради від 10.07.2003 № 584/744 “Про затвердження Положень про головні управління, управління та інші структурні підрозділи виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)”.

Згідно п.п. 5 п. 6 Положення про Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), одним із основних завдань відповідача-2 є здійснення повноважень орендодавця цілісних майнових комплексів підприємств (їхніх структурних підрозділів) територіальної громади м. Києва.

При цьому, відповідно до п.п. 14 п. 7 зазначеного Положення відповідач-2 може виступати орендодавцем цілісних майнових комплексів підприємств, організацій комунальної власності територіальної громади міста Києва (їх структурних підрозділів) на виконання відповідних рішень Київської міської ради.

Київська міська рада рішення щодо передачі в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю “Кінотеатр Лейпціг” цілісного майнового комплексу Державного комунального підприємства кінотеатр “Лейпціг” не приймала.

Враховуючи те, що відповідач-2 виступає орендодавцем лише на підставі рішення відповідача-1, за відсутності такого рішення у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, у зв’язку з чим суд першої інстанції правомірно відмовив у позові про зобов’язання відповідачів укласти договір оренди цілісного майнового комплексу підприємства.

Вищезазначеним також спростовуються доводи позивача про те, що відсутність своєчасного висновку органу, уповноваженого управляти державним майном, є підставою вважати укладення договору оренди ним погодженим.

Твердження позивача про порушення відповідачами його переважного права на оренду цілісного майнового комплексу не приймається колегією суддів до уваги, оскільки відсутні докази прийняття відповідачем-1 рішення про передачу або про намір передати будь-кому в оренду вказане майно.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Кінотеатр Лейпціг” не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2007 у справі № 30/152 не підлягає скасуванню.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Кінотеатр Лейпціг” залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2007 у справі № 30/152 – без змін.

2.          Матеріали справи № 30/152 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Вербицька О.В.

17.01.08 (відправлено)