СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18"
лютого 2008 р.

Справа  № 30/13-08-430

За
позовом: Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1

До
відповідача: Фізична
особа -підприємець ОСОБА_2

Про
розірвання договору
підряду,  визнання права власності та
зобов'язання вчинити певні дії

Суддя
Рога Н.В.

Представники:

Від
позивача: ОСОБА_3-
довіреність №1011 від 20.02.2006р.

Від
відповідача:  не з'явився;

СУТЬ
СПОРУ: позивач
-Фізична особа - підприємець (діл-Підприємець) ОСОБА_1, звернувся до господарського
суду Одеської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2  про розірвання договору підряду №1   від 01.09.2007р., укладеного  між сторонами по справі,  про визнання за позивачем права власності на
будівлю (складське приміщення) загальною площею 1376,4  кв.м, розташовану на земельній ділянці площею
1376,4 кв.м  за адресою: АДРЕСА_1.

Представник
позивача позовну заяву підтримує, наполягає на її задоволенні.

Відповідач
про місце та час судових засідань був повідомлений належним чином, але в судове
засідання відповідач або його представник не з'явилися, відзив на позовну заяву
до суду не надали. За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив:

ОСОБА_1,
згідно договору купівлі-продажу від 23.06.2004р., посвідченого нотаріально, та
витягу з державного реєстру прав чинів за №4318274 від 02.08.2004р. , є
власником майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Зазначений
об'єкт позивач використовує з метою здійснення підприємницької діяльності.

01
вересня  2007 року між Підприємцем
ОСОБА_1 (Замовник) та Підприємцем ОСОБА_2 (Підрядник)  був укладений договір підряду №1, згідно
якого Підрядник в порядку та на умовах зазначеного Договору  зобов'язався на свій ризик  виконати за завданням Замовника роботи щодо
капітального ремонту будівлі (складського приміщення) загальною площею 1376,4
кв.м , розташованого за адресою АДРЕСА_1. Замовник зобов'язався  прийняти та оплатити виконану Підрядником
роботу у строки та на умовах Договору.

За
умовами п.6.1 Договору Підрядник зобов'язаний закінчити виконання обумовлених
робіт у строк до 31 листопада  2007р.
Згідно п.2.1. Договору Підрядник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі ,
відповідно до умов Договору виконувати всі вказівки Замовника щодо виконання
робіт. Але, в порушення умов Договору Підприємець ОСОБА_2 не виконав прийнятих
на себе за Договором підряду №1 від 01.09.2007р. зобов'язань, що
підтверджується актом невідповідності виконаних робіт від 10.12.2007р.  За таких обставин, позивач був вимушений
власними силами закінчувати проведення капітального ремонту.

У
зв'язку із неналежним виконанням Підрядником прийнятих на себе зобов'язань
Підприємець ОСОБА_1 направив Підприємцю ОСОБА_2 претензію щодо проведення
перерахунків робіт та послуг. У відповідь на зазначену претензію Підприємець
ОСОБА_2  запропонував компенсувати
вартість витрачених ним  будівельних
матеріалів, вартість яких, на його думку, значно перевищує договірну вартість
за Договором.

Згідно
технічного висновку про можливість подальшого існування для експлуатації
об'єкта нерухомості -нежилих приміщень
по АДРЕСА_1, виготовленого ПП „Юридична фірма „ІВК ТА ПАРТНЕРИ”
(ліцензія АВ №369562)  зазначені не
житлові приміщення знаходяться у гарному стані відповідно до ВСН 53-86(р) та
пригодні до подальшої експлуатації.

Позивач
по справі зазначив, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов договору та вимог чинного законодавства, крім того, договір є
обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.849 Цивільного кодексу
України, якщо підрядник не усунув недоліки у встановлений замовником строк, то
останній має право  відмовитися від договору
підряду та вимагати відшкодування збитків. Крім того, позивач зазначив, що
укладаючи Договір підряду від 01.09.2007р. він розраховував на проведення
відповідачем  робіт по капітальному
ремонту нежитлових приміщень, не виконання ж відповідачем прийнятих на себе
зобов'язань є порушенням істотних умов Договору, що є підставою для розірвання
Договору підряду №1 від 01.09.2007р.

Позивач
також вважає, що своїми діями  відповідач
порушує не тільки істотні умови Договору, але ще порушує і право власності позивача
на нерухоме майно -будівлю (складське приміщення), загальною площею 1376,4
кв.м, розташовану на земельній ділянці площею 1376,4 кв.м  за адресою: АДРЕСА_1, перешкоджає позивачу у
здійсненні права власності на даний об'єкт.

З
таких обставин позивач на підставі ст. 16 Цивільного кодексу  України та ст. 20 Господарського кодексу  України звернувся до господарського суду
Одеської області за захистом своїх прав власника, шляхом визнання права
власності на будівлю (складське приміщення), загальною площею 1376,4 кв.м,
розташовану на земельній ділянці площею 1376,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, та
зобов'язання відповідача не перешкоджати позивачу у здійсненні права власності
на даний об'єкт.

Розглянувши
матеріали справи,  суд доходить до такого
висновку:

Згідно
ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу  України,
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною
2 ст. 509 Цивільного кодексу  України
встановлено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно
до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не
передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу  України, зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно
ст. 875 Цивільного кодексу  України за
договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у
встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується передати
затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не
покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Як
вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2007 року між  позивачем та відповідачем було укладено
Договір підряду №1, відповідно до умов якого сторони прийняли на себе певні
обов'язки та мають відповідні права за цим договором.

Відповідно
до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав
та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ним, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Статтею 629 цього ж Кодексу  встановлено, що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно
до  зазначеного вище Договору
підряду  відповідач зобов'язався на свій
ризик  виконати за завданням Замовника
щодо капітального ремонту будівлі (складського приміщення) загальною площею
1376,4 кв.м, розташованого за адресою АДРЕСА_1.

Частина
1. ст. 193 Господарського кодексу України, вказує на те, що суб'єкти
господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно
ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається. Отже, відповідач,  зобов'язавшись за Договором підряду №1 від
01.09.2007р. виконати у строк до 31.11.2007р. роботи щодо капітального ремонту
будівлі (складського приміщення) загальною площею 1376,4 кв.м, розташованого за
адресою АДРЕСА_1, повинен був виконати своє зобов'язання, але не виконав.  Статтею 526 Цивільного кодексу  України, передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що відповідачем
виконано не було.

Статтею
638 Цивільного кодексу  України
встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно
розділу 1 Договору підряду №1 від 01.09.2007р., його предметом є виконання
відповідачем  робот щодо капітального
ремонту будівлі (складського приміщення) загальною площею 1376,4 кв.м,
розташованого за адресою АДРЕСА_1. Тобто, зазначені у  Договору умови  є істотними і при укладенні цього Договору
позивач розраховував на те, що відповідач виконає їх належним чином.

Відповідно
до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених договором або законом.

Враховуючи
те, що відповідач в супереч умов
Договору підряду №1 від 01.09.2007р. не виконав  прийняті на себе зобов'язання, на що
розраховував позивач,   у суду є всі підстави для задоволення вимоги
позивача про розірвання Договору  підряду
№1 від 01.09.2007р., укладеного між позивачем та відповідачем.

Відповідно
до ст. 177 Цивільного кодексу  України
об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші, цінні  папери,
інше  майно,  майнові
права,  результати  робіт, послуги,   результати інтелектуальної, творчої
діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Статтею
329 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа публічного права
набуває право власності на майно, передане їй у власність, та майно, набуте нею
у власність на підставах, не заборонених законом. Згідно п. 2 ст. 331 цього ж
Кодексу  право власності на новостворене
нерухоме майно житлові будинки, будівлі, споруди тощо, виникає з моменту
завершення будівництва (створення майна).

Згідно
ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу  України, право власності є непорушним і ніхто
не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його
здійсненні, але як свідчать матеріали справи відповідач в супереч названим
нормам закону створив реальні умови, які обмежують права позивача у здійсненні
ним своїх прав на новозбудоване майно.

Відповідно
до ст. 391 Цивільного кодексу  України,
власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, хоч би
ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння майном.  Також ст. 392 цього ж Кодексу  передбачено, що власник майна може пред'явити
позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою.

Крім
того, згідно ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу
України -кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або оспорювання, зокрема шляхом визнання права.

За
таких обставин, вимога позивача щодо визнання за ним права власності на
нерухоме майно, а саме : будівлю (складське приміщення) , загальною площею
1376,4 кв.м, розташовану на земельній ділянці площею 1376,4 кв.м  за адресою: АДРЕСА_1, відповідає передбаченим
ст. 16 Цивільного кодексу  України, ст.
20 Господарського кодексу  України засадам
відновлення порушених прав суб'єкта господарювання та підлягає задоволенню.

На
підставі ст.391 Цивільного кодексу України задоволенню також підлягає вимога
позивача щодо зобов'язання Підприємця ОСОБА_2 не перешкоджати підприємцю
ОСОБА_1 у здійсненні права власності на будівлю (складське приміщення),
загальною площею 1376,4 кв.м, розташовану на земельній ділянці площею 1376,4
кв.м  за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно
ст. ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати по сплаті держмита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49,
82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Позовну заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1                                         (код
НОМЕР_1)  задовольнити повністю.

2.
Розірвати договір  підряду №1 від
01.09.2007р., укладений між Фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 та Фізичною
особою -підприємцем ОСОБА_2.

Визнати
за Фізичною особою -підприємцем
ОСОБА_1   (код НОМЕР_1, АДРЕСА_2,
прНОМЕР_2 в АБ „Південний”, МФО 328209) право власності на нерухоме майно, а
саме: будівлю (складське приміщення), загальною площею 1376,4 кв.м, розташовану
на земельній ділянці площею 1376,4 кв.м
за адресою: АДРЕСА_1.

4.
Зобов'язати Фізичну особу -підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_3, АДРЕСА_3,
прНОМЕР_4 в АБ „Південний”, МФО 328209)
не перешкоджати Фізичній особі -підприємцю  ОСОБА_1
(код НОМЕР_1, АДРЕСА_2, прНОМЕР_2 в АБ „Південний”, МФО 328209) у
здійсненні  права власності на нерухоме
майно, а саме: будівлю (складське приміщення), загальною площею 1376,4 кв.м,
розташовану на земельній ділянці площею 1376,4 кв.м  за адресою: АДРЕСА_1.

5.
Стягнути з Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_3, АДРЕСА_3,
прНОМЕР_4 в АБ „Південний”, МФО 328209) на користь Фізичної особи
-підприємця  ОСОБА_1                                     (код
НОМЕР_1, АДРЕСА_2, прНОМЕР_2 в АБ „Південний”, МФО 328209) витрати по сплаті
державного мита у сумі 85 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 118
грн.

Рішення набирає
законної сили протягом 10-денного строку з дня його підписання.

Накази видати після
набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 18 лютого 2008р.

Суддя
Рога Н. В.