ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2008 р.

№
8/142/07

Вищий господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г.,  Швеця В.О.

за
участю представників сторін котрі  позивача

Не з'явилися, належним чином повідомлені
про час і місце засідання суду

відповідачівНе з'явилися, належним чином
повідомлені про час і місце засідання суду

розглянувши
у відкритому судовому
засіданні касаційну  скаргу Відритого
акціонерного товариства "Страхова компанія "Оранта -Січ"

на
постанову

Запорізького    апеляційного господарського суду

від

19.09.2007
року

у
справі

№
8/142/07

господарського
суду

Запорізької
області

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1.

доСуб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2 Відритого акціонерного товариства "Страхова компанія
"Оранта -Січ"

проСтягнення матеріальної шкоди в сумі
28312,06 грн та компенсації за завдану моральну шкоду в сумі 5000 грн.,
відшкодування витрат з оплати експертизи в сумі 360 грн.

Доповідач:
Гоголь Т.Г.

Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Запорізької
області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної шкоди в сумі 28312,06 грн., компенсації за завдану моральну шкоду
в сумі 5000 грн., 360 грн. та витрат по оплаті автотоварознавчої експертизи,
яких зазнав позивач як власник автомобіля пошкодженого в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої був водій, що керував
автомобілем належним відповідачу.

Ухвалою
від 23.04.2007 року господарський суд Запорізької області залучив Відкрите
акціонерне товариство  "Страхова
компанія "Оранта-Січ" до участі у справі в якості другого
відповідача.

Рішенням
від 25.06.2007 року (суддя Попова I.A.) господарський суд Запорізької області
позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди задовольнив частково, стягнув з
Відкритого акціонерного товариства "Страхова компанія
"Оранта-Січ" на користь Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
24 990 грн. матеріальної шкоди та 464 грн. 35 коп. судових витрат, з посиланням
на те, що у відповідності до чинного законодавства, яке регулює дані
правовідносини, цивільна відповідальність за матеріальну шкоду, завдану
позивачу у справі застрахованим транспортним засобом, який належить Суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_2, має бути покладена на Відкрите акціонерне
товариство "Страхова компанія "Оранта-Січ". В задоволенні решти
позовних вимог суд відмовив. В позові про стягнення матеріальної шкоди з
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 суд відмовив. В позові про
стягнення моральної шкоди суд відмовив пославшись на те, що відповідачі у
справі не є особами, що завдали шкоди своїми діями позивачу, оскільки кожен із
відповідачів несе цивільну відповідальність у даному виді деліктних
правовідносин згідно правил цивільної відповідальності, без наявності вини.

Запорізький
апеляційний господарський суд постановою від 19.09.2007 року ( судді Кагітіна
Л.П., Коробка Н.Д., Яценко О.М.) рішення господарського суду Запорізької
області від 25.06.2007 залишив без змін, з тих самих підстав.

Відкрите
акціонерне товариство "Страхова компанія "Оранта-Січ" звернулося
з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить
скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 25.06.2007 року
та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 19.09.2007 року,
як такі, що ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права,
та постановити нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні позову у
повному обсязі. При цьому вважає, що суд першої інстанції повинен був
керуватися загальними принципами відшкодування шкоди, встановленими, зокрема,
статтями 22, 1192 Цивільного кодексу України. Зазначає, що визначена експертним
шляхом вартість відновлювального ремонту (28312,06 грн.), яку суд першої
інстанції поклав в основу визначеної оспорюваним рішенням суми належних до
стягнення збитків, за своєю суттю є орієнтовною розрахунковою величиною. На
думку скаржника стягненню можуть підлягати лише реальні об'єктивно необхідні
витрати з відновлення автомобіля. Скаржник звертає увагу на те, господарськими
судами попередніх інстанцій невірно визначений суб'єктний склад спірних
правовідносин; вказує, що страхове покриття не розповсюджувалося на осіб, яким
ОСОБА_2передавав на законних підставах керування належним йому на праві
власності транспортним засобом; вважає, що обґрунтовуючи неможливість
застосування до позовних вимог загального терміну позовної давності,
встановленого статтею 257 Цивільного кодексу України, господарські суди
попередніх інстанцій невірно визначили цивільний статус позивача у  справі, як страхувальника, застосувавши до
спірних правовідносин правила пункту 5 частини 1 статті 267 Цивільного кодексу
України. В частині відмови у позові прийняті у справі судові рішення не
оскаржуються.

У
відзиві на касаційну скаргу Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 просить
прийняті у справі рішення та постанову залишити без змін як законні та
обґрунтовані, а касаційну скаргу - без задоволення як безпідставну.

Заслухавши
доповідь судді Гоголь Т.Г., перевіривши наявні матеріали справи на предмет
правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та
процесуального права, Вищий госпо дарський суд України вважає, що касаційна
скарга  не  підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України,
переглядаючи в касаційному порядку судові рішення,  касаційна інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна
інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Господарськими
судами в ході розгляду справи встановлено, що 06.11.2003
року під час руху по пр. Леніна в м. Запоріжжі
сталося зіткнення автомобіля "BENZ 321 D Sprinter Bus 2.9 ПЕ”
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував Приватний підприємецьОСОБА_1. та який
належить йому на праві власності,  з
автомобілем ЗІЛ, реєстраційний номер НОМЕР_2 (НОМЕР_3) під керуванням
працівника відповідача ОСОБА_3.  В
результаті названої дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) автомобіль позивача
одержав пошкодження від удару в задню частину.

Вказана
ДТП сталася з вини водія автомобіля ЗІЛ ОСОБА_4., який порушив пункту 13.1
Правил дорожньою руху - не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення
з автомобілем "BENZ 321 D Sprinter Bus 2.9 ПЕ” д. н. НОМЕР_1,  що підтверджується постановою
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2003 року.  Власником автомобіля ЗІЛ, реєстраційний номер
НОМЕР_2, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та довідки
ДАІ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області № 26/10-696 від 16.03.2004 року, є
гр. ОСОБА_2

Відповідно
до акту автотоварознавчого дослідження за №19 від 29.11.2003р., матеріальний
збиток від ушкодження автомобіля складає 28312,06 грн., сплата послуг  дослідження
складає 360 грн.

Цивільна
відповідальність власника транспортного засобу автомобіля ЗІЛ застрахована
товариством "Страхова компанія "Оранта-Січ", що підтверджується
страховим полісом Б/0418944. Відповідно до вказаного
страхового полісу страхова сума за шкоду, заподіяну майну третім особам
становить 25 500 грн.  Тому 07.11.2003
року Страхувальник -гр. ОСОБА_2звернувся до Страховика - товариства
"Страхова компанія "Оранта-Січ" з заявою, яку підписав
підприємецьОСОБА_1. як третя особа, про виплату страхового відшкодування у
зв'язку з настанням страхового випадку, проте Страховик відмовився здійснити
відповідну виплату.

Відповідно
до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно
з вимогами частини 1 статті 1172 Цивільного кодексу України  юридична або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Статтею
979 Цивільного кодексу України встановлено,
що за договором страхування   одна
сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі,  грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові   платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею
985 Цивільного кодексу України передбачено, що страхувальник має право укласти
із страховиком договір на користь
третьої особи, якій страховик зобов'язаний  здійснити страхову виплату у разі досягнення
нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Страхувальник має
право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу
для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до
настання страхового випадку, якщо інше не
встановлено договором страхування. Особливості укладення договору
страхування на  користь третьої особи
встановлюються законом.

За
приписами статті 999 Цивільного кодексу України до відносин, що випливають із
обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше
не  встановлено актами цивільного
законодавства.

На
час скоєння ДТП та звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_1. до страхової компанії з
відповідною заявою було чинним Положення про порядок і умови проведення
обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних
засобів, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 28.09.1996 р. №
1175, згідно з пунктом 1 якого обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників транспортних засобів здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної третім особам внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди. Суб'єктами обов'язкового страхування цивільної
відповідальності є страховики, моторне (транспортне) страхове бюро і треті
особи - юридичні та фізичні особи, яким заподіяна шкода транспортним засобом
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Об'єктом обов'язкового страхування
цивільної відповідальності є цивільна відповідальність власників транспортних
засобів за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, а саме життю або здоров'ю фізичних осіб, їхньому майну і майну
юридичних осіб. Відшкодуванню страховиком (страховою організацією) підлягає
пряма шкода, заподіяна третій особі під час руху транспортного засобу, якщо має
місце причинний зв'язок між рухом транспортного засобу і заподіяною ним шкодою.
Тобто, третьою особою, на користь якої укладається договір страхування
цивільної відповідальності на час його укладення, є невизначена до моменту
настання страхового випадку особа.

Пунктом
9 вказаного Положення передбачено, що виплати страхового відшкодування
здійснюється страховиком третій особі за заявою страхувальника або третьої
особи.

З
урахуванням норм наведеного законодавства та встановлених обставин справи
господарські суди попередніх інстанцій
правомірно задовольнили позовні вимоги щодо стягнення спричиненої ДТП
шкоди  з Відкритого акціонерного
товариства "Страхова компанія "Оранта-Січ" в межах страхової
суми.

Судова
колегія касаційної інстанції також погоджується з висновками судів попередніх
інстанцій щодо строків позовної давності з наведених в оскаржуваних рішеннях
підстав.

Зважаючи
на викладене,  господарські суди
попередніх інстанцій в повній мірі дослідили обставини справи та  вірно застосували приписи чинного
законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а відтак у касаційної
інстанції відсутні підстави для зміни чи скасування у прийнятих у справі
рішення та постанови.

В
іншій частині судові рішення не оскаржувались, а відтак, в касаційному порядку
не переглядалися.

З  огляду
на  зазначене, керуючись
статтями  108,    1115 ,  1117 , 1119,  11111 Господарського
процесуального кодексу  України,
Вищий  господарський суд  України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Запорізького апеляційного  господарського суду  від 19.09.2007 року у справі  № 8/142/07 залишити без змін.

Касаційну
скаргу Відритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Оранта
-Січ" залишити без задоволення.

Головуючий        суддя
Т. Добролюбова

Судді
Т.Гоголь

В.Швець