ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 25/202

29.05.08

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»

в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії

до Приватного підприємства «Бонтур»

про стягнення боргу

Суддя Морозов С.М.

Секретар судового засідання Денисенко А.В.

Представники:

від позивача: Соловей В.В. (довіреність від 29.12.2007р.);

від відповідача: не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Бонтур»(надалі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 39 358,05 грн., в тому числі 38 635,42 грн. основного боргу, 370,15 грн. - інфляційні втрати, 34,93грн.- 3% річних та 317,55 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не виконувалися зобов’язання по оплаті телекомунікаційних послуг.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, участь свого представника в судових засіданнях не забезпечив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Українсько –Американсько –Голандсько –Німецьким Закритим акціонерним товариством «Утел», правонаступником якого у відповідності до Статуту позивача та протоколу загальних зборів №4 від 20.04.2005, та відповідачем 07 жовтня 2002 року укладено договір про надання послуг бізнес-мережі Утел. № К.U.-1307 (надалі - Договір), предметом якого є надання позивачем телекомунікаційних послуг.

Правовідносини між сторонами, на дату укладення договору про надання послуг електрозв’язку регулювалися Законом України “Про зв’язок” від 16.05.1994, який 23.12.2003 втратив чинність у зв’язку з прийняттям Закону України “Про телекомунікації”, тому станом на день розгляду справи до правовідносин сторін застосовуються положення Закону України “Про телекомунікації”.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинність з 01.01.2004, передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання чинності його положеннями та до відносин, які виникли до набрання чинності цим кодексом, але продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України.

Оскільки правовідносини сторін продовжують існувати, судом при вирішенні спору застосовуються норми Цивільного кодексу України.

Пунктами 3.1, 3.2. 3.3 Договору передбачені умови розрахунків за телекомунікаційні послуги, згідно яких позивач виставляє відповідачу рахунок для оплати не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим . Відповідач повинен оплатити цей рахунок за послуги протягом десяти календарних днів з моменту його отримання, шляхом перерахування належної до сплати суми на розрахунковий рахунок позивача. Вартість послуг визначається на підставі встановлених позивачем тарифів, що діяли на момент надання послуг з додатками до Договору.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 33 Закону України “Про телекомунікації” встановлений обов’язок споживача своєчасно сплачувати за отримані телекомунікаційні послуги.

З доданих до позовної заяви документів судом встановлено, що відповідач договірні зобов’язання щодо оплати наданих послуг виконував неналежним чином, заборгованість відповідача становить 38 635,42 грн.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за Договором належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що в разі затримки оплати за надані Послуги понад встановлені Договором терміни, відповідач сплачує позивачу пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період , за який нараховується пеня, за кожну добу затримки відповідно до Закону України „Про телекомунікації”.

Положеннями ст. 36 Закону України “Про телекомунікації” передбачена відповідальність споживачів телекомунікаційних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України “Про телекомунікації”, у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 317,55 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі за розрахунком позивача.

Відповідно до частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період з вересня 2007 по березень 2008р. у сумі 370,15 грн. та 3% річних в сумі 34,93 грн.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі на загальну суму 39 358,05 грн.

Позивач 07.12.2007 року звертався до відповідача з претензією за вих. №18-2125/ 99 про сплату заборгованості. Відповіді на претензію від відповідача не отримано, заборгованість не сплачена.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати позивача підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

За таких обставин, керуючись Законом України “Про телекомунікації”, Цивільним кодексом України, ст.ст. 1, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Бонтур» (ідентифікаційний код: 19356840, адреса: 01034 м. Київ, вул. Ярославів вал-21А, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії (ідентифікаційний код 01189910, адреса: 02192, м. Київ, вул. Міста Шалетт, 1, р/р 8729 в КРД «Райффайзен банк Аваль», МФО 322904) 39 358,05 грн. (тридцять дев’ять тисяч триста п’ятдесят вісім гривень 5 копійок).

Стягнути з Приватного підприємства «Бонтур» (ідентифікаційний код: 19356840, адреса: 01034 м. Київ, вул. Ярославів вал-21А, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії (ідентифікаційний код 01189910, адреса: 02192, м. Київ, вул. Міста Шалетт, 1, р/р 8729 в КРД «Райффайзен банк Аваль», МФО 322904) судові витрати в розмірі 511,58 грн. ( п’ятсот одинадцять гривень 58 копійок) . Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

С.М. Морозов