ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 3/172

10.06.08

За позовом Заступника прокурора Дніпровського району міста Києва в інтересах

держави в особі Київської міської ради

До           Товариства з обмеженою відповідальністю «УкоінвестБуд»

Про            повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

Від прокуратури Доскоч Р.А. –по дов. № 719 від 05.06.2008

Від позивача не з’явились

Від відповідача не з’явились

У засіданні брали участь

СУТЬ СПОРУ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Заступника прокурора Дніпровського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради про зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю «УкоінвестБуд»повернути зайняту земельну ділянку площею 0,08 га розташовану у Дніпровському районі м. Києва по вул. Харківське шосе, 19 Київській міській раді, привівши її у придатний для використання стан, звільнивши від будівель, споруд шляхом знесення та вивезення.

Позивач в судове засідання не з’явився, вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 28.03.2008 та ухвалах від 08.04.2008, від 06.05.2008 не виконав.

Відповідач в судове засідання не з’явився, у письмовому відзиві на позов проти позовних вимог заперечує з наступних підстав. Вважає, що порушення відповідачем вимог законодавства про землю не оформлено належним чином, оскільки акт складено не уповноваженими на те особами та органом влади та не у відповідності до вимог ЗУ «Про державний контроль за використанням і охороною земель», а тому не може вважатись доведеним. А сам акт № 23/05 через невідповідність законним вимогам щодо його складання не може вважатись належним та допустимим доказом. Через порушення порядку проведення перевірки вимог земельного законодавства (складання акту без плану-схеми) не є можливим з’ясувати позовні вимоги, оскільки вимоги стосуються звільнення земельної ділянки, яка має бути індетифікована, а саме зазначення меж та площі ділянки. Відповідач може припустити, що заявник мав на увазі земельну ділянку площею 16 кв. м., а не 20 кв. м., яка відповідачу була законно надана в оренду за договором з Оболонською райрадою, і ця ділянка аж ніяк не є самовільно зайнятою. На вказаній земельній ділянці згідно дозволу Оболонської РДА № 84 від 27.09.2002 розміщено архітектурну малу форму (кіоск). Відповідач за користування вказаної земельної ділянки сплачує орендну плату, подає звітність до органів державної податкової служби. При цьому орендна плата приймається та не повертається відповідачу, ніяких повідомлень від позивача про припинення договору оренди відповідач не отримував, зокрема ніяких вимог про звільнення земельної ділянки. Зазначає що на цей час відповідачем намагається поновити договір оренди відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі», згідно якої у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. Відповідач тричі звертався до позивача з листами про укладення договору оренди вказаної земельної ділянки, але жодної відповіді не отримав. Відповідач вважає, що оскільки рішенням Київської міської ради № 164/885 «Про передачу окремих повноважень районним в м. Києва радам з питань регулювання земельних відносин», зокрема п. 2 зобов’язала районні в м. Києві ради приймати рішення про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок та знесення самовільно збудованих будівель і споруд без відшкодування витрат, здійснених за час незаконного користування»позивач мав прийняти відповідне рішення. Вважає, що Оболонська районна у місті Києві рада не є належним позивачем. Враховуючи викладене просить в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників прокуратури, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об’єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 9 Земельного кодексу України встановлено, що розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування відноситься до повноважень Київської міської ради.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров’я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об’єкти, визначені відповідно до закону як об’єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно п. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»від імені та в інтересах територіальних громад права суб’єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», серед основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до п. 1.1. Положення Про Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради № 182/342 від 19.12.2002 Головне управління земельних ресурсів (Управління) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та виконує функції місцевого органу державної виконавчої влади з питань земельних ресурсів, є підзвітним та підконтрольним Київській міській раді та безпосередньо підпорядковується Київському міському голові. Управління у межах своєї компетенції здійснює управління земельними ресурсами міста, забезпечує проведення в місті земельної реформи, раціональне використання та охорону земель на території міста.

Відповідно до п. 4.3. Положення управління має право складати акти перевірок у сфері використання і охорони земель та подавати в установленому порядку матеріали перевірок до відповідних органів для притягнення винних осіб до відповідальності, а також подавати зібрані документи до Київської міської ради.

До повноважень державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»(ст. 10) відносить, зокрема, можливість безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель, складати акти перевірок.

Порядок проведення перевірок з питань використання земель та складання відповідних актів перевірок встановлюється Порядком планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.12.03 № 312.

Відповідно до п. 4.2. цього Порядку при проведенні перевірки державний інспектор: установлює особу, яка є власником земельної ділянки чи землекористувачем; при встановленні факту зміни власника чи користувача об'єкта нерухомості уживає заходів для з'ясування особи фактичного власника чи користувача; установлює правомірність використання земельних ділянок іншими землекористувачами, яким вони не надані у власність чи користування; перевіряє наявність документів, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою; перевіряє дотримання режиму використання земельної ділянки відповідно до цільового призначення; уточнює відповідність місця розташування та меж земельної ділянки, мір ліній, визначених у документах, які посвідчують право користування земельною ділянкою, фактичним мірам ліній на місцевості.

Відповідно до п. 4.3. цього Порядку при виявленні порушення земельного законодавства державний інспектор: з’ясовує обставини та суть скоєного порушення земельного законодавства; установлює особу, яка здійснила порушення земельного законодавства; установлює, чи є в діях чи бездіяльності особи, яка вчинила порушення земельного законодавства, ознаки адміністративного правопорушення або склад злочину; обстежує земельну ділянку і встановлює, чи завдана юридичними чи фізичними особами шкода земельним ресурсам унаслідок їхньої господарської та іншої діяльності.

Згідно п. 5.6 Порядку в акті наводиться план-схема місця розташування земельної ділянки (схематичний абрис чи викопіювання з картографічних матеріалів планів земельної ділянки з прив'язкою до місцевості та зазначенням суміжних землекористувачів). На плані-схемі вказується загальна площа земельної ділянки та площа, на якій виявлено порушення (забруднення, самовільне зайняття тощо).

Як вбачається з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 512/04 від 20.07.2007, проведеної інспектором по використанню і охороні земель м. Києва Головного управління земельних ресурсів, встановлено, що відповідно до рішення Київської міської ради від 24.11.2005 № 479/2940 ТОВ «Укрінвестбуд»передано в короткострокову оренду на 5 років для будівництва житлово-офісного комплексу з вбудовано-прибудованими і торговими приміщеннями та паркінгом земельну ділянку загальною площею 1,92 га обмежену Харківським шосе, вул. Лохвицького та гаражно-будівельним кооперативом «Скіф». Договір оренди зареєстровано в Головному управління земельних ресурсів 18.08.2006 за № 66-6-00363. Перевіркою з’ясовано, що паркан яким огороджено територію будівництва зі сторони гуртожитку Київського механіко-металургійного технікуму встановлено не у відповідності до меж визначених зазначеним договором оренди. Внаслідок цього було самовільно зайнято земельну ділянку орієнтованою площею 0,08 га. План-схема додається.

06.05.2008 інспектором по використанню і охороні земель м. Києва Головного управління земельних ресурсів складений акт № 577/04 перевірки дотримання вимог земельного законодавства, за наслідками якої встановлено наступне.

ТОВ «Укрінвестбуд»використовує земельну ділянку площею 1,92 га за адресою обмежена Харківським шосе, вул. Лохвицького та ГБК «Скіф»на підставі рішення Київської міської ради від 24.11.2005 № 479/2940. В Головному управління земельних ресурсів зареєстровано договір оренди вказаної ділянки від 18.08.2006 за № 66-6-00363. термін дії договору оренди до 18.08.2011. на момент перевірки на земельній ділянці закінчується будівництво житлово-офісного комплексу з вбудованими торгівельними приміщення та паркінгом. Однак зі сторони гуртожитку Київського механіко-металургійного технікуму частину паркінгу (заїзд) побудована за межами наданої в оренду земельної ділянки. Також прибудинкова територія огороджена металевим парканом та засипана щебенем також не відповідає межам договору оренди. Таким чином порушення зафіксоване в акті № 512/04 від 20.07.2007 не усунуто. Площа земельної ділянки яка зайнята самовільно складає приблизно 0,08 га. План-схема додається.

Самовільним зайняттям земельної ділянки –є (стаття 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель») будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку або право оренди земельної ділянки виникає: після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України, вказане право посвідчується державним актом встановленої форми або договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно ст. 13 Конституції України визначено земля є об’єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Статтею 212 Земельного кодексу України встановлено, що самовільно зайнята земельна ділянка підлягає поверненню власнику землі або землекористувачу, без відшкодування затрат понесених за час незаконного користування ними.

Згідно ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 Земельного кодексу України повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Таким чином, відповідач, не набувши у встановленому Земельним кодексом України порядку права користування земельною ділянкою площею 0,08 га безпідставно та неправомірно користуються вказаною земельною ділянкою.

Позовні вимоги Прокуратури Дніпровського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю «УкоінвестБуд» (м. Київ, вул. Лариси Руденко, 6-А, ) повернути зайняту земельну ділянку площею 0,08 га, розташовану у Дніпровському районі міста Києва по вул. Харківське шосе, 19 Київській міській раді (м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) та привести її у придатний для використання стан, звільнивши від будівель, споруд шляхом знесення та вивезення.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УкоінвестБуд» (м. Київ, вул. Лариси Руденко, 6-А, ) в доход Державного бюджету України 85 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті держмита.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УкоінвестБуд» (м. Київ, вул. Лариси Руденко, 6-А, ) 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу до спеціального фонду Державного бюджету України по КЕКД 22050000 «Оплата витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах».

Суддя

В.В. Сівакова

Рішення підписано 11.06.2008