ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.06.08 р.                     Справа № 14/85пн

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ДН-Консалтинг”, , м.Авдіївка

до відповідача Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації",

, м.Слов’янськ

про визнання права

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: Гринько Г.Г.-по дов.

від відповідача: Бондаренко В.В.-дир.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ДН-Консалтинг”, м.Авдіївка, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації", м.Слов’янськ, про:

- визнання права власності на будівлю, що розташована за адресою: м.Святогірськ, санаторій „Шахтар”, 2;

- спонукання відповідача зареєструвати право власності позивача на будівлю, що розташована за адресою: м.Святогірськ, санаторій „Шахтар”, 2.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на отримання ним спірного майна у власність за біржовим контрактом №196 від 02.10.2007р.

Відповідач в судовому засіданні 27.06.2008р. повідомив суд про відсутність у позивача всіх необхідних документів для проведення державної реєстрації права власності на спірне майно.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

02.10.2007р. Донецькою товарною біржею були проведені торги з продажу наступних об’єктів: пліт перекриття ПК 6*1,2м б/у 1048 од., П-образних пліт 6*1,2м б/у 98 од., ферми під П-образні пліти 30м б/у 20 од., лестнічних маршів 6*1,2м б/у 25 од., перемичок 3*0,2м б/у 1500 од., фундаментних блоків в асортименті б/у 3400 од., балок (ригеля) перекриття б/у 100 од., панелей залізобетонних 2,5*3 б/у 4 од., столбів перекриття 5*0,4м б/у 50 од., цегли червоної б/у 600000 од.

Вказані об’єкти були виставлені для продажу Дочірнім підприємством „Броксервіс” на підставі акту опису, оцінки та передачі №1 від 01.10.2007р. від імені Слов’янської ОДПІ згідно з Законом України „Про товарну біржу” та Правилами біржової торгівлі на Донецькій товарній біржі.

Виходячи зі змісту протоколу торгів від 02.10.2007р., переможцем останніх визначено позивача.

02.10.2007р. між Дочірнім підприємством „Броксеріс”, яке діяло від імені Слов’янської ОДПІ, та членом біржі Товариством з обмеженою відповідальністю „ДТБ-Холдинг”, яке діяло від імені позивача, був підписаний біржовий контракт №196.

Згідно з умовами вказаного контракту Дочірнє підприємство „Броксеріс” прийняло на себе зобов'язання передати, а позивач зобов'язався прийняти та сплатити наступний товар: пліти перекриття ПК 6*1,2м б/у 1048 од., П-образні пліти 6*1,2м б/у 98 од., ферми під П-образні пліти 30м б/у 20 од., лестнічні марші 6*1,2м б/у 25 од., перемички 3*0,2м б/у 1500 од., фундаментні блоки в асортименті б/у 3400 од., балки (ригеля) перекриття б/у 100 од., панелі залізобетонні 2,5*3 б/у 4 од., столби перекриття 5*0,4м б/у 50 од., цеглу червону б/у 600000 од.

При цьому, за змістом п.2.2 вказаного договору (з урахуванням додаткової угоди від 24.12.2007р.) місцем знаходження товару визначено Слов’янській район, м.Святогірськ, лісовий масив біля санаторія „Шахтар”.

Відповідно до ст.185 Господарського кодексу України до укладання господарських договорів на біржах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж.

Згідно із ст.15 Закону України "Про товарну біржу" біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених у вказаній статті умов.

Як встановлено судом, за своїм змістом контракт №196 від 02.10.2007р. являє собою договір купівлі-продажу майна, допущеного до обігу на товарній біржі, а учасниками вказаного контракту є члени біржі.

Вказаний контракт поданий до реєстрації та зареєстрований на біржі згідно із ч.1 ст.15 Закону України "Про товарну біржу", що підтверджується підписом та печаткою повноважного представника товарної біржі за змістом спірного контракту.

Частиною 2 ст.15 Закону України "Про товарну біржу" передбачено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Таким чином, виходячи з того, що контракт №196 від 02.10.2007р. був зареєстрований на товарній біржі, останній не підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу продавець передає або зобов’язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

В п.1.2 контракту №196 від 02.10.2007р. сторонами було узгоджено, що вартість об'єктів за вказаним договором становить 265354,35 грн.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов, зокрема, договору.

За змістом п.3.2 біржового контракту №196 від 02.10.2007р. встановлений обов'язок позивача сплатити вартість майна протягом 5 банківських днів з моменту реєстрації даного договору на Донецькій товарній біржі, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Дочірнього підприємства „Броксервіс”.

Згідно з наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №3 від 05.10.2007р. позивачем за придбане за контрактом №196 від 02.10.2007р. майно було сплачено грошові кошти в сумі 265354,35 грн.

05.10.2007р. між Дочірнім підприємством „Броксервіс” та позивачем був підписаний акт приймання-передачі, згідно з яким Дочірнім підприємством „Броксервіс” було передано, а позивачем прийняте вказане вище майно.

За приписом ст.334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Як встановлено судом, сторонами в біржовому контракті №196 від 02.10.2007р. не визначено моменту набуття позивачем права власності на спірне майно.

Одночасно, як вказувалось вище, згідно ч.2 ст.15 Закону України "Про товарну біржу" угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що право власності позивача на спірне майно виникає з моменту передачі цього майна від Дочірнього підприємства „Броксервіс” позивачу.

На підставі викладеного, виходячи з того, що спірне майно було передано позивачу згідно з актом приймання-передачі 05.10.2007р., враховуючи факт виконання позивачем своїх зобов'язань по сплаті вартості майна, яке було предметом біржового контракту №196 від 02.10.2007р., судом встановлено, що позивач став власником пліт перекриття ПК 6*1,2м б/у 1048 од., П-образних пліт 6*1,2м б/у 98 од., ферми під П-образні пліти 30м б/у 20 од., лестнічних маршів 6*1,2м б/у 25 од., перемичок 3*0,2м б/у 1500 од., фундаментних блоків в асортименті б/у 3400 од., балок (ригеля) перекриття б/у 100 од., панелей залізобетонних 2,5*3 б/у 4 од., столбів перекриття 5*0,4м б/у 50 од., цегли червоної б/у 600000 од., які розташовані за адресою: Слов’янській район, м.Святогірськ, лісовий масив біля санаторія „Шахтар”.

Згідно з листом №51 від 06.02.2008р. Управлінням архітектури та містобудування виконавчого комітету Слов’янської міської ради народних депутатів об’єкту було надано поштову адресу: м.Святогірськ, санаторій „Шахтар”, 2.

За змістом наданого до матеріалів справи висновку №110, складеного Донецьким обласним бюро експертиз, встановлено, що будівельні матеріали, придбані позивачем за біржовим контрактом №196 від 02.10.2007р. ідентичні по технічним характеристикам будівельним матеріалам, які використані при споруджені незакінченої будівництвом будівлі, розташованої за адресою: м.Святогірську, санаторій „Шахтар”, 2.

При цьому, як вказує спеціаліст, з урахуванням визначення нерухомого майна, викладеного в п.3 Національного стандарту №1 „Загальні основи оцінки майна та майнових прав”, незакінчена будівництвом будівля, розташована у м.Святогірську, санаторій „Шахтар”, 2, є нерухомим майном внаслідок її нерозривного зв’язку з земельною ділянкою, на якій вона розташована.

Згідно з попереднім висновком про технічний стан спірних конструкцій, складеним Товариством з обмеженою відповідальністю „СВК”, зазначено, що будівля не експлуатується більш ніж 10 років, проте, всі виявлені при дослідженні конструкції дефекти та пошкодження є придатними для ремонту.

За приписом ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що фактично внаслідок укладання біржового контракту №196 від 02.10.2007р. позивач став власником будівлі, розташованої за адресою: м.Святогірськ, санаторій „Шахтар”, 2.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно із ст.20 Господарського кодексу України права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав.

За змістом ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено судом, згідно з наявним в матеріалах справи листом №145 від 29.02.2008р. відповідачем було відмовлено позивачу у проведенні державної реєстрації права власності на спірне майно.

За таких обставин, виходячи з того, що право власності позивача на спірне майно не визнається відповідачем, позовні вимоги про визнання права власності позивача на будівлю, розташовану у м.Святоргірську, санаторій „Шахтар”, 2, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”.

Крім цього, порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна передбачено Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5 (далі по тексту "Положення").

Відповідно до п.1, п.п.1.3 Положення до прийняття Верховною радою України та набрання чинності Законом України про державну реєстрацію прав на об'єкти нерухомого майна бюро технічної інвентаризації здійснюють реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

При цьому, згідно з поясненнями відповідача, наданими в судовому засіданні 27.06.2008р., саме до його повноважень відноситься проведення державної реєстрації прав власності на об’єкти нерухомого майна, розташовані, зокрема, у м.Святогірську.

За змістом ст.4 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” право власності на нерухоме майно, що знаходиться на території України, підлягає обов'язковій державній реєстрації.

За приписом ст.17 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” заявлені речові права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об'єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав.

Статтею 19 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” передбачено, що підставою для державної реєстрації прав, які посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, згідно з п.10 Переліку до Положення, є правовстановлювальними документами, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.

Таким чином, враховуючи, що при розгляді справи судом встановлено наявність у позивача права власності на спірне майно, приймаючи до уваги повноваження бюро технічної інвентаризації щодо реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна, позов в частині вимог про спонукання відповідача зареєструвати право власності на спірне майно підлягає задоволенню.

Враховуючи, що за висновками суду, з боку відповідача не було припущено будь-яких неправильних дій, внаслідок яких виник спір по цій справі, судові витрати у відповідності із ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „ДН-Консалтинг”, м.Авдіївка до Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації", м.Слов’янськ задовольнити повністю.

Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю „ДН-Консалтинг”, м.Авдіївка на будівлю, розташовану за адресою: м.Святогірськ, санаторій „Шахтар”, 2.

Зобов'язати Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації", м.Слов’янськ провести державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю „ДН-Консалтинг”, м.Авдіївка на будівлю, розташовану за адресою: м.Святогірськ, санаторій „Шахтар”, 2.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 27.06.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 27.06.2008р.

Суддя