ПОСТАНОВА

"14" квітня 2008 р.

Справа № 12/39-896

15 год. 00 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянув справу

за позовом: Прокурора Зборівського району в інтересах держави в особі Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція»у Зборівському районі, вул. Гоголя,40, м. Зборів

до відповідача: Козівської міжрайонної державної податкової інспекції, вул. Грушевського,48, смт. Козова

про: визнання протиправною відмову Зборівського відділення Козівської міжрайонної Державної податкової інспекції та зобов'язання видати свідоцтво платника єдиного податку за ставкою 10 відсотків з 01 січня 2008 року

за участю представників сторін:

прокуратури: Савка М.В. –прокурор, посвідчення №16

позивача: Кічула Я.П. –представник, довіреність від 25.01.2008р.

відповідача: Гишка В.П. –головний державний податковий інспектор, довіреність №415/2/10 від 18.01.2008р.

Суть справи:

Прокурор Зборівського району в інтересах держави в особі Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція»у Зборівському районі, надалі позивач, звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовом до Козівської міжрайонної державної податкової інспекції, смт. Козова, надалі відповідач, про визнання протиправною відмову Зборівського відділення Козівської міжрайонної Державної податкової інспекції та просить суд зобов'язати відповідача видати свідоцтво платника єдиного податку за ставкою 10 відсотків з 01 січня 2008 року.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що податковим органом всупереч норм чинного законодавства відмовлено Обласному комунальному підприємству «Профілактична дезинфекція»у Зборівському районі у видачі свідоцтва про сплату єдиного податку. В підтвердження викладеного додає заяву про видачу Свідоцтва про право пласти єдиного податку від 12.12.2007р., лист-відмову Козівської МР ДПІ від 21.12.2007р. №8979/15-023, лист ОКП «Профілакчтина дезинфекція»від 09.01.2008р., постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2007р. по справі №22а-1540/07, лист-відмову Козівської МР ДПІ від 16.01.2008р. №161/15-023, Статут ОКП «Профілактична дезинфекція»в Зборівському районі, довідку про взяття на обік платника податків від 21.02.2008р. №555, свідоцтва про право сплати єдиного податку № від 20.12.2004р., № від 22.03.2006р., постанови господарського суду Тернопільської області від 19.02.2007р. по справі №12/1-7 та від 18.06.2007р. по справі №7а/26-1556.

Представник позивача та прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача позовні вимоги не визнає. У поданому запереченні проти адміністративного позову від 01.04.2008р. №2999 зазначає, що оскільки засновником ОКП «Профілактична дезинфекція»є Тернопільська обласна рада та її частка у цьому підприємстві перевищує 25 відсотків, дія Указу Президента України від 03.07.1998р. №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва»на зазначене підприємство не поширюється. Тому, Козівською МР ДПІ правомірно була дана відмова у видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку.

Згідно клопотання від 02.04.2008р., за підписами уповноважених представників позивача, відповідача та прокурора технічна фіксації судового процесу не здійснювалася.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та висновки прокурора в судових засіданнях, судом встановлено.

Згідно Статуту Обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція»в Зборівському районі, затвердженого розпорядженням голови Тернопільської обласної ради №332 від 12.12.2000р. та зареєстрованого Зборівською районною державною адміністрацією 15.12.2000р. №0097 –Обласне комунальне підприємство «Профілактична дезинфекція»у Зборівському районі є закладом санітарно-профілактичного профілю Міністерства охорони здоров’я України і є правонаступником Зборівського районного підприємства «Профілактична дезинфекція».

За положеннями Статуту ОКП «Профілактична дезинфекція»в Зборівському районі майно підприємства є спільною власністю територіальних громад області, власником і засновником є Тернопільська обласна рада. Діяльність підприємства координує і контролює Тернопільське обласне комунальне об’єднання «Профілактична дезинфекція». З дозволу обласної ради підприємство має право продавати і передавати своє майно іншим підприємствам, організаціям, установам, здавати його в оренду, надавати безоплатно в тимчасове користування, здійснювати інші господарські операції.

Згідно довідки Управління статистики у Зборівському районі №006 встановлено, що форма власності ОКП «Профілактична дезинфекція»у Зборівському районі за КФВ –комунальна.

Як вбачається із довідки Козівської МР ДПІ від 21.02.2008р. №555 ОКП «Профілактична дезинфекція»у Зборівському районі узяте на облік платника податків в органах державної податкової служби 15.12.2000р. за №296. Згідно свідоцтв № від 20.12.2004р. та № від 22.03.2006р. підприємство було платником єдиного податку за ставкою 10 відсотків у 2005 та 2006 роках.

З метою отримання свідоцтва про сплату єдиного податку на 2008 рік позивач по справі звернувся в Зборівське відділення Козівської МР ДПІ із заявою про видачу свідоцтва про право сплати єдиного податку, яка отримана податковим органом 12.12.2007р.

Однак, Козівською МР ДПІ на адресу ОКП «Профілактична дезинфекція»у Зборівському районі був направлений лист від 21.12.2007р. №8979/15-023, яким позивача не переведено на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 01.01.2008р. мотивуючи тим, що засновники (органи державної влади та органи місцевого самоврядування) державних та комунальних підприємств не є суб’єктами малого підприємництва і їх частка в цих підприємствах перевищує 25 відсотків, а тому дія Указу Президента України від 03.07.1998р. №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва» на ОКП «Профілактична дезинфекція»в Зборівському районі не поширюється.

Як вбачається із листа від 21.12.2007р. №88979/15-023 податковий орган мотивував відмову позивачу у переході на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, посилаючись на положення Узагальнюючого податкового роз’яснення щодо застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності суб’єктами малого підприємництва з державною, комунальною та іншими формами власності.

09 січня 2008 року позивач повторно звернувся із заявою №1 до Козівської МР ДПІ з проханням переглянути надану відмову від 21.12.2007р. №8979/15-023 та видати свідоцтво про право сплати єдиного податку за ставкою 10 відсотків на 2008 рік.

16 січня 2008 року за №161/15-023 Козівська МР ДПІ повторно направила на адресу ОКП «Профілактична дезинфекція»у Зборівському районі лист про відмову у задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право сплату єдиного податку.

Вказана відмова податкового органу оспорюється позивачем в судовому порядку, разом із зобов’язанням видати свідоцтво про право сплати єдиного податку.

Дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОКП «Профілактична дезинфекція»в Зборівському районі слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як підтверджено матеріалами справи позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності у 2005 та 2006 роках за ставкою 10 відсотків, що підтверджується свідоцтвами про право сплати єдиного податку суб’єктом малого підприємництва – юридичною особою № від 20.12.2004р. та № від 22.03.2006р., які видавалися Зборівським відділенням Тернопільської ОДПІ.

При розгляді адміністративних справ господарським судом Тернопільської області №12/185-2591, №14/60-819, №12/1-7 та 7а/26-1556, судові рішення по яких набрали законної сили було досліджено та встановлено ряд обставин, які мають значення при розгляді даної справи, а саме підтвердження відсутності створеного статутного фонду в підприємства, визначено неправомірність застосування податковим органом п. 7 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва».

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справи, у яких беруть участь ті самі сторони або особа, щодо якої встановлено ці обставини. А тому, факти, встановленні даними судовими рішеннями мають преюдиційне значення для суду при вирішенні адміністративної справи між тими самими сторонами.

Згідно пункту 4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності», надалі Указ №727/98, для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації. Заява подається не пізніше ніж за 15 днів до початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) за умови сплати всіх установлених податків та обов’язкових платежів за попередній звітний (податковий) період.

Орган державної податкової служби зобов’язаний протягом десяти робочих днів видати безоплатно свідоцтво про право сплати єдиного податку або надати письмову мотивовану відмову.

Мотивуючи відмову у видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку на 2008 рік Козівською МР ДПІ взято до уваги Наказ ДПА України №352 від 23.06.2006р. «Про затвердження Узагальнюючого податкового роз’яснення щодо застосування положень Указу Президента України від 03.07.1998р. №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва».

В положеннях даного Роз’яснення зазначено, що згідно ст.ст. 63, 78 Господарського кодексу України комунальне підприємство –це підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади, утворюється органом, який є представником власника –відповідної територіальної громади і виконує його функції та майно якого закріплюється за ним на праві господарського відання або на праві оперативного управління.

Виходячи із зазначених роз’яснень відповідач стверджує, що незалежно від наявності чи відсутності статутного фонду, єдиним засновником (учасником) державних та комунальних підприємств є відповідно держава чи територіальна громада в особі уповноважених органів, відтак їх частка в цих підприємствах перевищує 25 відсотків.

Так, згідно пункту 7 Указу №727/98 його дія не поширюється, зокрема на суб’єктів підприємницької діяльності, у статутному фонді яких частки, що належать юридичним особам –учасникам та засновникам даних суб’єктів, які не є суб’єктами малого підприємництва, перевищують 25 відсотків.

Системний аналіз положень Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та Господарського кодексу України дає підстави вважати, що статутним фондом є грошові кошти, цінні папери, інше майно, внесені учасниками, засновниками юридичної особи, шляхом придбання її акцій, часток.

Як вбачається з розділу 4 Статуту ОКП «Профілакчтина дезинфекція»у Зборівському районі джерелом формування майна підприємства, є доходи, отримані від проведення дезробіт; надання платних послуг населенню, торгово-посередницької діяльності; кредити банків та інші кредитори; амортизаційні відрахування; доходи від цінних паперів; благодійні внески, пожертвування; придбання майна іншого підприємства, організації; інше майно і грошові кошти, набуті на підставі, на заборонених чинним законодавством, дотації з бюджету.

Матеріалами справи, а саме довідкою Управління статистики у Зборівському районі №006 та Статутом ОКП «Профілактична дезинфекція»в Зборівському районі підтверджено, що форма власності підприємства є комунальна, статутний фонд на момент створення підприємства засновником – Тернопільською обласною радою не був створений, частка статутного фонду засновника відсутня (не вносилися ні вклади у грошовому виразі, ні майно для забезпечення діяльності підприємства), статутний фонд не сформований, а в установчих документах позивача не міститься відображення поняття статутного фонду.

Доказів, в підтвердження викладених Козівською МР ДПІ районі заперечень не представлено.

Відповідно до статті 71 Кодексу Адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимог та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а саме податковим органом не доведено наявності у позивача статутного фонду, що є обов’язковою умовою для відмови у переході на спрощену систему оподаткування п. 7 Указу №727/98.

За таких обставин, позивач повністю відповідає критеріям, що обумовлені ст. 1 Закону України «Про державну підтримку малого підприємництва»та ст. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва»для визначення суб’єкта малого підприємництва, щодо яких може запроваджуватися спрощена система оподаткування, у тому числі за ставкою 10%.

Разом з тим, щодо посилання Козівської МР ДПІ при наданні відмови у видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку на «Узагальнююче податкове роз’яснення щодо застосування спрощено системи оподаткування, обліку та звітності суб’єктами малого підприємництва з державною, комунальною та іншими формами власності»суд зазначає, що відповідно до п.п. 4.4.2 п. 4.4 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкове роз'яснення є оприлюдненням офіційного розуміння окремих положень податкового законодавства контролюючими органами у межах їх компетенції, яке використовується при обгрунтуванні їх рішень під час проведення апеляційних процедур. Податкове роз'яснення не має сили нормативно-правового акта.

Дане визначення надається також в Порядку надання роз’яснень окремих положень податкового законодавства, затвердженого Наказом ДПА України №176 від 12.04.2003р.

За таких обставин, позовні вимоги ОКП «Профілактична дезинфекція»в Зборівському районі підлягають до задоволення як такі, що ґрунтуються на вимогах законодавства, підтвердженні матеріалами справи та не спростовані належними та допустимими доказами податковим органом.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір та судові витрати позивачу не відшкодовується, оскільки не подано доказів в підтвердження їх понесення

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 69–71, 158, 161-163 КАС України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Визнати протиправною відмову Зборівського відділення Козівської міжрайонної Державної податкової інспекції Тернопільської області у застосуванні Обласним комунальним підприємством «Профілактична дезинфекція»в Зборівському районі спрощеної системи оподаткування.

3.          Зобов’язати Зборівське відділення Козівської міжрайонної державної податкової інспекції видати Обласному комунальному підприємству «Профілактична дезинфекція»в Зборівському районі, м. Зборів, вул. Гоголя,40, ідент. код 21147233, свідоцтво платника єдиного податку за ставкою 10 відсотків з 01 січня 2008 року.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі „____” квітня 2008 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом двадцяти днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя