ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

31
березня 2008 р.

№
9/245-07-7552

Вищий
господарський  суду  України
в складі колегії

суддів:

Овечкіна
В.Е., Чернова
Є.В. ., Цвігун В.Л.

розглянувши  матеріали касаційної  скарги

Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

на
постанову

від 24
січня 2008

Одеського
апеляційного господарського суду

у
справі

№
9/245-07-7552 господарського суду Одеської області

за
позовом

Троїцького
споживчого товариства Біляївської райспоживспілки

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

про

зобов'язання
звільнити земельну ділянку та стягнення грошових коштів

В
С Т А Н О В И В  :

Касаційна
скарга не відповідає вимогам, встановленим Господарським процесуальним кодексом
України.

Відповідно
до ст. 45 ГПК України позовні заяви, заяви про вжиття запобіжних заходів і
заяви про оскарження рішень, ухвал, постанов господарського суду оплачуються
державним митом, крім випадків, встановлених законодавством.

Відповідно
до частини першої ст. 46 ГПК України державне мито сплачується чи стягується в
доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених
законодавством України.

Згідно
з підпунктом "а" пункту 2 статті 3 цього ж Декрету ставка державного
мита становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Згідно
з підпунктом "б" пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України
“Про державне мито” від 21.01.1993 № 7-93 із позовних заяв немайнового
характеру ставка державного мита становить 5 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Неоподатковуваний
мінімум становить сума у розмірі 17 грн. відповідно до          п. 22.5 ст. 22 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003 № 889-IV.

Згідно
з підпунктом "г" пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України
“Про державне мито” від 21.01.1993 № 7-93 із апеляційних і касаційних скарг на
рішення та постанови сплачується 50 відсотків ставки, що  підлягає сплаті у разі подання заяви для  розгляду спору в першій інстанції, а із
спорів  майнового  характеру - 50 відсотків                                       ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Як
вбачається з матеріалів справи предметом спору є вимоги немайнового характеру
про зобов'язання звільнити земельну ділянку та майнового характеру -про
стягнення грошових коштів.

Відповідно
до п. 4.5 роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання
практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу
України" у випадках об'єднання в одній заяві вимог як  майнового, так і немайнового характеру
державне мито згідно з пунктом 36 Інструкції підлягає сплаті як за ставками,
встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими
для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Як
вбачається із резолютивної частини касаційної скарги скаржником оскаржені
рішення господарського суду першої інстанції та постанова апеляційного
господарського суду в повному обсязі, а не в якісь частині.

За
таких обставин додана до касаційної скарги квитанція № 10 від 20.02.2008 про
підтвердження сплати 435 грн. державного мита, не відповідає ставці державного
мита, встановленій вищенаведеними нормами законодавства для позовів майнового
та немайнового характеру, виходячи з розміру майнової вимоги, що була предметом
спору включно з немайновою вимогою.

Відповідно
до частини четвертої ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати
державного мита.

Відповідно
до п. 4 частини першої ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і
розмірі.

За
приписами частини четвертої ст. 111 ГПК України передбачено, що до скарги
додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Всупереч
зазначеним вимогам, до поданої касаційної скарги не додано доказів надіслання
її копії іншим сторонам у справі.

Доданим
до касаційної скарги фіскальним чеком № 4289 від 20.02.2008 підтверджено
надіслання копії касаційної скарги лише позивачу.

Наведені
порушення вимог процесуального права згідно приписів пунктів другого і
четвертого частини першої ст. 1113 ГПК України є підставою для
повернення касаційної скарги без розгляду.

За
наведених обставин, касаційна скарга підлягає поверненню без розгляду, при
цьому, відповідно до частини третьої ст. 1113 ГПК України після
усунення зазначених обставин скаржник не позбавлений права повторно подати
касаційну скаргу в загальному порядку.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 45, 46, 111, п.п. 3, 4 ст. 1113 ГПК
України, суд

У
Х В А Л И В:

Касаційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на рішення
господарського суду Одеської області від 07.12.2007 та  постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 24.01.2008 у справі № 9/245-07-7552 господарського
суду Одеської області не приймати до розгляду і повернути скаржнику.

Головуючий
суддя
В.
Овечкін

судді
Є. Чернов

В.
Цвігун