донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

08.04.2008 р.                                                              справа №22/2

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Кулик В.М. - по дов. №02-2250 від 17.12.07р.

Сагоцький І.В. - по дов.№02-251 від 29.01.08р.,

від відповідача:

Щербачов В.В. - по дов.№26/25 від 26.03.08р.

Непоп О.І. - по дов.№26/20 від 21.02.08р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

відкритого акціонерного товариства "Краматорський металургійний заводім.Куйбишева" м.Краматорськ, Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

19.02.2008 року

по справі

№22/2

за позовом

Державної екологічної інспекції в Донецькій області м.Донецьк

до

відкритого акціонерного товариства "Краматорський металургійний заводім.Куйбишева" м.Краматорськ, Донецької області

про

стягнення шкоди, заподіяної державі в сумі 2 860 370 грн. 50 коп. на рахунок місцевого бюджету Краматорської міської ради

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.02.2008р. по справі №22/2 позовні вимоги Державної екологічної інспекції в Донецькій області до відкритого акціонерного товариства "Краматорський металургійний завод ім.Куйбишева" м.Краматорськ, Донецької області ( далі – ВАТ "КМЗ ім.Куйбишева") про стягнення шкоди, заподіяної державі в сумі 2860370грн.50коп. задоволено повністю.

Стягнуто на користь місцевого бюджету Краматорської міської ради шкоду, заподіяну державі в розмірі 2860370грн.50коп., на користь Державного бюджету України судові витрати по сплаті державного мита в сумі 25500грн.00коп., витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах 118грн.00коп.

Рішенням суду позов задоволено на підставі ст.ст.17, 33 Закону України "Про відходи", мотивовано доведеністю матеріалами справи порушення ВАТ "КМЗ ім.Куйбишева" природоохоронного законодавства, відсутністю спеціального дозволу на розміщення відходів на своїй території.

Оскаржуючи рішення суду відповідач, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом матеріального права, невідповідність висновків фактичним обставинам справи.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлак доменний гранульований, щебінь, пісок, щебінко - піщана суміш не є відходами, а є товарною продукцією, та не потребують спеціальних дозволів на їх розміщення; вважає, що будівельні відходи, в основі яких є вапно, являються природним об'єктом і не впливають на засмічення земель; стверджує, що в районі 1-го та 2-го радіальних відстійників фактично був розміщений шлак гранульований ( продукція підприємства), на розміщення якого не потрібний спеціальний дозвіл, а не шлам газоочищення доменних печей.

Відповідачем в судовому засіданні було заявлене клопотання про залучення до матеріалів справи ксерокопій договорів на поставку шламу газоочисток доменних печей, щебню та гранульованого шлаку, проти залучення яких представник позивача заперечує.

Судовою колегією заявлене відповідачем клопотання не задоволене, оскільки в порушення вимог ст.101 ГПК України заявник не обґрунтував неможливості подання їх суду першої інстанції, з причин, які від нього не залежали.

Державна екологічна інспекція в Донецькій області проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечує, вважає рішення господарського суду таким, що відповідає нормам чинного законодавства, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила.

Державними інспекторами відділу оперативного міжрайонного екологічного контролю по Північному регіону Державної екологічної інспекції в Донецькій області з 23.05.07р. по 29.05.07р була проведена перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ВАТ "КМЗ ім.Куйбишева", якою був встановлений факт засмічення земель:

- в районі незавершеного об’єкту будівництва "Комплекс утилізації рідких шламів" - шламами доменного виробництва. Площа засмічення становить 915 м2, висота слою шлаку 1,5 м, об’єм –1372,5 м2. Зазначений вид відходів, згідно лімітів на розміщення відходів № 15-5793 повинен розміщатися на шлаковій горі;

-          у районі 1 та 2 радіальних відстійників енергетичного цеху ВАТ "КМЗ ім. Куйбишева" – шламами газоочистки доменних печей, які повинні складуватися в Східному шламонакопичувачі на шламовій горі, згідно лімітів і дозволу на розміщення відходів № 15-5793. Площа засмічення становить 339,5 м2, об’єм відходів становить 440 м3.

-          на території ТЕЦ-ПВС, у районі градирень –будівельними відходами. Площа засмічення становить 168 м2, об’єм відходів становить 252 м3, у порушення ст.55 Закону України від 25.06.91 № 1264-XII "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст.17, 33 Закону України від 05.03.1998р. № 187/98-ВР "Про відходи", ст.с.96,164 Земельного кодексу України.

За результатами перевірки складений акт б/н від 23-25.05.07р. ( а.с.5-7) та протокол про адміністративне правопорушення №15-34 від 23.05.07р., протокол про адміністративне правопорушення №15-35 від 23.05.07р., протокол про адміністративне правопорушення №15-57 від 04.06.07р. ( а.с.14-16, 18). Акт б/н від 23-25.05.07р. підписано Головою ради директорів без заперечень. Цей факт у загальному порядку не спростовано. Більше того, відповідач його підтвердив, зазначивши, що мало місце незначне забруднення земель, складування відходів було тимчасове.

За актом перевірки від 23-29.05.07р. на підставі "Методики визначення розміру збитку, обумовленого забрудненням і засміченням земельних ресурсів у результаті порушення природоохоронного законодавства", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища №149 від 04.04.07р., позивачем зроблений розрахунок збитку за засмічення земель будівельними відходами, шлаком доменним, шламом газоочищення доменних печей, розмір якого становить 2860370 грн.70коп. ( а.с.20-22).

Статтею 1 Закону України "Про відходи" встановлено, що відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворюються у процесі людської діяльності і не мають подальшого використання за місцем утворення чи виявлення та яких їх власник повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Відповідно до Класифікатору відходів ДК 005-96, затвердженого наказом Держстандарту України від 29.02.1996 р. № 89, до відходів належать:

-          залишкові продукти збагачення та інших видів первинної обробки сировини (шлам, пил, відсіви тощо);

-          новоутворені речовини та їх суміші, утворені в термічних, хімічних та інших процесах і які не є метою даного виробництва (шлак, зола, кубові залишки, інші тверді та пастоподібні утворення, а також рідини та аерозолі).

Визначення терміну “засмічення земель” наведене у розділі 2 Методики, згідно якого засмічення земель –це наявність на території земельних ділянок сторонніх предметів і матеріалів.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Методики землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Статтею 17 Закону України "Про відходи" закріплено, що суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані не допускати зберігання відходів у несанкціонованих місцях та об'єктах, в тому числі, пунктом "л" цієї статті передбачено відшкодування шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу, здоров'ю та майну громадян, підприємствам, установам і організаціям.

Статтею 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначені обов'язкові екологічні вимоги при використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями.

А стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Крім того, статтею 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення.

Розміщення відходів, відповідно до частини 4 статті 33 Закону України "Про відходи", дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей.

На кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів. Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов'язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з державною санітарно-епідеміологічною службою України. Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені обсяги відходів відповідно до встановлених лімітів та умови їх зберігання. Визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об'єкти повинні використовуватися лише для заявлених на одержання дозволу відходів. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах природоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, у інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людини, захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням стандартів, норм і правил, передбачених законодавством України.

Визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об'єкти повинні використовуватися лише для заявлених на одержання дозволу відходів.

Відповідач не подав суду таких дозволів і не довів суду, що тимчасове розміщення відходів не потребує вищезазначених обмежень.

Разом з тим, листом від 13.04.2007 р. за № 01-39-702 Виконавчий комітет Краматорської міської ради повідомив ВАТ "КМЗ ім. Куйбишева", про те, що у наданні дозволу на експлуатацію об’єктів поводження з небезпечними відходами на 2008 р. йому відмовлено по причині систематичного грубого порушення відповідачем вимог зберігання та видалення відходів.

Згідно положень статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ст. 69 цього Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації незалежно від погіршення якості природних ресурсів.

Місцевим судом встановлено, що внаслідок засмічення земель шлаками доменного виробництва, шламами газоочистки доменних печей та будівельними відходами відповідачем заподіяна шкода навколишньому природному середовищу, що підтверджується представленими Інспекцією актом перевірки виконання вимог природоохоронного законодавства, який підписаний представником Товариства без заперечень.

Разом з тим, з огляду на приписи чинного законодавства господарський суд правомірно не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що на час розгляду справи в суді, вказана територія в акті перевірки, приведена в первинний стан: залишки вапна утилізовані, більше 1000м3 шлаку реалізовано споживачам, а решта ділянка землі під шлаком є дорогою, що веде до "Комплексу утилізації рідких шламів", та те, що ВАТ "КМЗ ім. Куйбишева" здійснює дії, направленні на оформлення пакету документів про виділення вказаної земельної ділянки під дорогу, що веде до вказаного комплексу.

За приписами ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень. Проте, відповідач наведені в матеріалах справи факти не спростував.

Крім того, посилання відповідача на його скрутне фінансове становище, а також на факт порушення у відношенні підприємства справи про банкрутство, правомірно судом першої інстанції не прийнято до уваги, оскільки ця обставина не позбавляє суб’єкта господарювання обов’язку дотримуватися вимог природоохоронного законодавства та не звільняє від встановленої чинним законодавством відповідальності.

Таким чином, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення суми збитків спричинених державі за порушення вимог природоохоронного законодавства.

З огляду на наведене та керуючись ст.49, ч.1 п. 1 ст. 103, ст.104, ст. 105 ГПК України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Донецької області від 19.02.2008p. по справі № 22/2 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1 у справу

1 ДАГС

1ГСДО