ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

24.04.2008

Справа №2-7/2822-2008

За позовом Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» (м. Сімферополь, вул. Гайдара, 3а, ідентифікаційний код 03358593) в особі Євпаторійської філії Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» (м. Євпаторія, вул. Лінейна, 10, ідентифікаційний код 26178681)

До відповідача Комунального підприємства «Гарант» (97416, м. Євпаторія, вул. Льва Толстого, 75, ідентифікаційний код 31001858)

Про спонукання до укладення додаткових угод.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – Алієва З. І., предст., дов. №77 від 08.01.2008 р.

Від відповідача – Конгер О. С., предст.. дов. №184 від 22.02.2008 р.

Суть справи: Орендне підприємство «Кримтеплокомуненерго» звернулось в особі Євпаторійської філії Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» до Господарського суду АР Крим з позовною заявою, в якій просить зобов’язати Комунальне підприємство «Гарант» укласти додаткову угоду № 23 від 01.10.2007 р., додаткову угоду ;24 від 02.01.2008 р. та додаткову угоду №25 від 01.02.2008 р. до договору №218 від 01.07.2000 р. на відпуск теплової енергії, в редакції позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі договору №218 від 01.07.2000 р. відповідачу надаються послуги з поставки теплової енергії. Позивач зазначає, що після повернення відповідачу орендованих СПД Горбилєвим О. М. приміщень по вул. Л. Українки, 10 в м. Євпаторія КП «Гарант» відмовляється від укладення додаткових угод в частині опалення цих приміщень, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

У судовому засіданні представник відповідача надав заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

01.07.2000 р. між Орендним підприємством «Євпаторіятеплокомуненерго» (правонаступником якого є позивач у справі, Постачальник) та Комунальним підприємством «Гарант» (Споживач) був укладений договір №218, п. 1.1 якого передбачено, що Постачальник приймає на себе зобов’язання постачати Споживачу теплову енергію у вигляді теплоносія та гарячу воду в договірних обсягах, а Споживач зобов’язується оплачувати отриману теплову енергію за встановленими тарифами в строки, передбачені цим договором.

01.03.2006 р між Комунальним підприємством «Гарант» (Орендодавець) та Суб’єктом підприємницької діяльності Горбилєвим Олександром Миколайовичем (Орендар) був укладений договір оренди №1, п. 1.1 якого передбачено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно: нежилі приміщення підвального поверху – 372,8 кв. м. за адресою: м. Євпаторія, вул. Л. Українки, 10.

В п. 10 1 договору, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 01.02.2007 р., сторони передбачили, що цей договір діє до 31.01.2010 р.

За актом приймання-передачі від 01.05.2007 р. Орендар (СПД Горбилєв О. М.) повернув Комунальному підприємству «Гарант» частину орендованих приміщень по вул. Л. Українки, 10 в м. Євпаторія площею 119 кв. м.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов’язання, які виникають між суб’єктами господарювання або між суб’єктами господарювання і негосподарюючими суб’єктами — юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов’язаннями. Укладення господарського договору є обов’язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов’язком для суб’єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов’язковості укладення договору для певних категорій суб’єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Порядок зміни та розірвання господарських договорів встановлений статтею 188 Господарського кодексу України.

Так, цією статтею передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

На підставі зазначеного, позивачем на адресу Комунального підприємства «Гарант» була направлена додаткова угода № 23 від 01.10.2007 р., якою пункт 2.1 договору №218 від 01.07.2000 р. був доповнений повернутими СПД Горбилєвим Олександром Миколайовичем приміщеннями по вул. Л. Українки, 10 в м. Євпаторія площею 117,68 кв. м.

У підписанні цієї додаткової угоди відповідачем було відмовлено з тих підстав, що підвальне приміщення Комунальним підприємством «Гарант» не використовуються, в оренду не здаються, доходів від вказаного приміщення КП «Гарант» не отримує, а тому, на думку відповідача, відсутні підстави для включення цього приміщення до опалювальних приміщень за тарифами споживачів другої категорії.

Крім того, направлені на адресу відповідача додаткові угоди № 24 від 02.01.2008 р. та №25 від 01.02.2008 р. були підписані Комунальним підприємством «Гарант» з протоколами розбіжностей, якими підвальне приміщення по вул. Л. Українки, 10 в м. Євпаторія площею 117,68 кв. м. також не були включені до переліку опалювальних приміщень.

Проте, з цього приводу суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Відповідно до ст.. 1 Закону України „Про теплопостачання” від 02.06.2005р. теплова енергія є товарною продукцією та її споживання можливе лише на підставі договору.                    Ст. 24 Закону України „Про теплопостачання” до основного обов’язку споживача теплової енергії відносить своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України також визначає, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем по суті, Комунальне підприємство «Гарант» є балансоутримувачем домоволодіння № 10 по вул. Л. Українки в м. Євпаторія.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Крім того, Законом України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" визначено, що балансоутримувач здійснює закупівлю послуг з якісного обслуговування та утримання в належному санітарному і протипожежному стані внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, вивезення побутових відходів, охорони приміщень тощо та комунальних послуг (водопостачання, водовідведення, електропостачання, теплопостачання).

Таким чином, обов’язок балансоутримувача об’єктів, на які подається тепло, укласти договір купівлі-продажу теплової енергії з теплопостачальною організацією, визначений законодавчо.

В свою чергу, в силу ст. 29 Закону України „Про житлово-комунальні послуги”, договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. А у разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Пункт 4.1 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 р. N 60 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 р. № 541/10821, визначає, що виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення може бути виробник зазначених послуг, виконавець послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків чи інший суб'єкт господарювання, з яким дійшли домовленості про надання таких послуг та який відповідає вимогам пункту 1.3 Порядку.

Статтею 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що виробник - це суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

З огляду на те, що предметом діяльності ОП „Кримтеплокомуненерго" та його філій, відповідно до довідки статистики, є виробництво та розподілення тепла, монтаж систем опалення, вентиляції та кондиціонування повітря, виробництво нагрівальних котлів, технічний контроль та аналіз, суд доходить висновку, що позивач та його філії є виробниками житлово-комунальних послуг з централізованого опалення.

З п. 4.1 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді випливає, що виконавцем послуг, зокрема, з централізованого опалення, може бути виробник зазначених послуг, виконавець послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків чи інший суб'єкт господарювання, з яким дійшли домовленості про надання таких послуг та який відповідає вимогам пункту 1.3 Порядку.

В свою чергу, згідно з п. 1.3 даного Порядку виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених у пункті 1.1 Порядку (в тому числі послуг з централізованого опалення), може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов'язків, визначених у частині другій статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Отже, виходячи з вищевказаних положень законодавства, виконавцем послуг може бути визнано особу за наявності сукупності наступних ознак: особа повинна бути суб'єктом господарювання; предметом її діяльності є надання відповідних житлово-комунальних послуг; ця особа може забезпечити виконання обов'язків, визначених у частині другій статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"; з нею досягнута домовленість про надання таких послуг.

Слід зазначити, що ст. 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", яка визначає обов'язки виконавця послуг, до обов'язків „Виконавця" відносить, в тому числі, здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; підготовку та укладення із споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; проведення підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; розгляд претензій та скарг споживачів, утримання в належному технічному стані та здійснення технічного обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством та ін.

В той же час, п. п. 31, 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., які регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі послуги), визначають, що саме виконавець має право доступу, у тому числі несанкціонованого, в приміщення споживача для ліквідації аварій відповідно до встановленого законом порядку та інші права відповідно до законодавства, а також зобов'язаний контролювати установлені міжповерхові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта, а також виконувати інші обов'язки відповідно до законодавства.

Такі функції по обслуговуванню внутрішньобудинкової та квартирної системи ОП „Кримтеплокомуненерго" не здійснює, оскільки законодавством ці обов'язки покладені на балансоутримувачів будинків і споруд.

Так, як вже було зазначено раніше, відповідно до ст. 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Крім того, відповідно до вищезазначених Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Таким чином, ОП „Кримтеплокомуненерго", володіючи на умовах договору оренди магістральними тепловими мережами і джерелами теплопостачання (котельні, теплові пункти), є тільки виробником теплової енергії, тобто, виробляє (створює) житлово-комунальні послуги (ст. 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги"), а не надає ці послуги кінцевому споживачу - населенню. Кінцевому споживачу ці послуги надає той суб'єкт, у власності (на балансі) якого знаходяться внутрішньобудинкові мережі.

Крім того, згідно зі ст. 1 Закону України „Про теплопостачання" теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

У зв'язку з викладеним, її споживання можливо тільки на підставі договору. У всіх договорах на відпуск теплової енергії вказана межа балансової приналежності (відповідальності), що визначено Типовою формою вказаного договору. Тобто, ОП «Кримтеплокомуненерго» подає теплову енергію до балансової межі житлових будинків, по теплотрасах, що знаходяться на балансі орендного підприємства. Безпосередньо квартиронаймачам і власникам квартир теплова енергія подається по внутрішньобудинкових мережах, які знаходяться на балансі власника будинку або балансоутримувача.

ОП „Кримтеплокомуненерго" не має договорів постачання теплової енергії, укладених безпосередньо з мешканцями житлових будинків, а здійснює постачання теплової енергії у житлові будинки на підставі договорів, укладених з житлово-експлуатаційними організаціями. Іншого, всупереч вимогам статей 33, 34 ГПК України, суду доведено не було.

Як вже було вказано раніше, відповідач є балансоутримувачем домоволодіння №10 по вул. Л. Українки в м. Євпаторія, на яке здійснюється поставка теплової енергії з метою опалення як 1-ї (населення), так і 2-ї групи споживачів. Отже, саме на відповідача покладений обов’язок що підтримання цього об’єкту нерухомого майна у належному стані, у тому числі, підвальних приміщень.

Посилання відповідача на те, що підвальне приміщення по вул. Л. Українки, 10 в м. Євпаторія площею 117,68 кв. м. не використовується та не передається в оренду іншім особам не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вказані обставини не передбачені чинним законодавством в якості підстави для звільнення від обов’язку по укладанню договору про надання послуг з теплопостачання. Більш того, вказані твердження відповідача, всупереч вимогам статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, взагалі не підтверджені жодними доказами.

Судові витрати у вигляді сплаченого Євпаторійською філією Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на КП «Гарант» відповідно до положень статті 49 господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 187 Господарського кодексу України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Зобов’язати Комунальне підприємство «Гарант» (97416, м. Євпаторія, вул. Льва Толстого, 75, ідентифікаційний код 31001858) укласти з Орендним підприємством «Кримтеплокомуненерго» (м. Сімферополь, вул. Гайдара, 3а, ідентифікаційний код 03358593) в особі Євпаторійської філії Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» (м. Євпаторія, вул. Лінейна, 10, ідентифікаційний код 26178681) додаткову угоду №23 від 01.10.2007 р. до договору про відпуск теплової енергії №218 від 01.07.2000 р., в редакції Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» в особі Євпаторійської філії Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго».

3.          Зобов’язати Комунальне підприємство «Гарант» (97416, м. Євпаторія, вул. Льва Толстого, 75, ідентифікаційний код 31001858) укласти з Орендним підприємством «Кримтеплокомуненерго» (м. Сімферополь, вул. Гайдара, 3а, ідентифікаційний код 03358593) в особі Євпаторійської філії Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» (м. Євпаторія, вул. Лінейна, 10, ідентифікаційний код 26178681) додаткову угоду №24 від 02.01.2008 р. до договору про відпуск теплової енергії №218 від 01.07.2000 р., в редакції Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» в особі Євпаторійської філії Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго».

4.          Зобов’язати Комунальне підприємство «Гарант» (97416, м. Євпаторія, вул. Льва Толстого, 75, ідентифікаційний код 31001858) укласти з Орендним підприємством «Кримтеплокомуненерго» (м. Сімферополь, вул. Гайдара, 3а, ідентифікаційний код 03358593) в особі Євпаторійської філії Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» (м. Євпаторія, вул. Лінейна, 10, ідентифікаційний код 26178681) додаткову угоду №25 від 01.02.2008 р. до договору про відпуск теплової енергії №218 від 01.07.2000 р., в редакції Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» в особі Євпаторійської філії Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго».

5.          У разі неукладення Комунальним підприємством «Гарант» (97416, м. Євпаторія, вул. Льва Толстого, 75, ідентифікаційний код 31001858) з Орендним підприємством «Кримтеплокомуненерго» (м. Сімферополь, вул. Гайдара, 3а, ідентифікаційний код 03358593) в особі Євпаторійської філії Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» (м. Євпаторія, вул. Лінейна, 10, ідентифікаційний код 26178681) додаткової угоди №23 від 01.10.2007 р., додаткової угоди №24 від 02.01.2008 р. та додаткової угоди №25 від 01.02.2008 р. до договору про відпуск теплової енергії №218 від 01.07.2000 р., в десятиденний строк з дня набрання чинності рішенням суду, додаткові угоди вважати укладеними в редакціях Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» в особі Євпаторійської філії Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго», наданих суду.

6.          Стягнути з Комунального підприємства «Гарант» (97416, м. Євпаторія, вул. Льва Толстого, 75, ідентифікаційний код 31001858) на користь Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» (м. Сімферополь, вул. Гайдара, 3а, ідентифікаційний код 03358593) в особі Євпаторійської філії Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» (м. Євпаторія, вул. Лінейна, 10, ідентифікаційний код 26178681) державне мито у розмірі 85,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

7.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.