ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2008 р.
Справа №  13/292-04

Житомирський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Гулової А.Г.

суддів:
Пасічник С.С.

Щепанської Г.А.

при секретарі                                                             Підковенко
О.С. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Бажукова А.К. -
представника за довіреністю №329 від 26.09.2005р.,

від відповідача: не з'явився,

від Староміського відділу ДВС
Вінницького міського управління юстиції: не

з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
Акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в особі
Вінницької філії АТ "Український інноваційний банк", м.Вінниця

на ухвалу господарського суду
Вінницької області

від "19" грудня 2007 р. у
справі № 13/292-04 (суддя Тісецький С.С.)

за позовом Акціонерного товариства
"Український інноваційний банк" в особі Вінницької філії АТ
"Український інноваційний банк", м.Вінниця

до Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.Вінниця

про стягнення заборгованості по
договору поруки на суму 253347,97грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької
області від 19.12.2007р. скаргу
№06-01/1987 від 29.10.2007р. Акціонерного товариства "Український
інноваційний банк" в особі Вінницької філії на бездіяльність посадових
осіб Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського
управління юстиції при виконанні рішення у справі №13/292-04 за позовом АТ
"Український інноваційний банк" в особі Вінницької філії до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору
поруки на суму 253347,97грн., задоволено частково та визнано неправомірною
бездіяльність Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції, у зв'язку з порушенням строків виконання судового
рішення у даній справі, передбачених ст.25 Закону України "Про виконавче
провадження".

Не погоджуючись
з винесеною ухвалою в частині, в якій АТ "Укрінбанк" відмовлено в
задоволенні вимог скарги від 29.10.2007р., АТ "Український інноваційний
банк" в особі Вінницької філії звернулось до суду з апеляційною скаргою, в
якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в зазначеній частині та
прийняти нову ухвалу - про задоволення скарги від 29.10.2007р. в повному обсязі
з підстав, наведених у скарзі.

Апеляційну
скаргу мотивовано, зокрема, тим, що судом першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам
справи, а саме:

- в порушення
норм ст.121-2 ГПК України місцевий господарський суд в оскарженій ухвалі
посилається на те, що вирішення питання законності чи незаконності дій
державного виконавця, які стали підставою прийняття рішення Ленінського районного
суду від 17.08.2007р., є прерогативою суду апеляційної інстанції, який здійснює
перегляд рішень місцевих судів в порядку цивільного судочинства, надання оцінки
діям сторони у справі, що розглядається місцевим загальним судом, до
компетенції господарського суду не відноситься;

- суд першої
інстанції не прийняв до уваги ту обставину, що саме бездіяльна позиція
представника ДВС, яка полягала у визнанні (всупереч ухвали Ленінського
районного суду м.Вінниці від 06.07.2007р. щодо надання судом дозволу на
звернення стягнення на грошові кошти ОСОБА_1 в АКІБ "Укрсиббанк" в
сумі 25000,00 дол. США та постанови Ленінського районного суду м.Вінниці від
03.08.2007р. про відмову в задоволенні адміністративного позову до
Староміського ВДВС про визнання незаконною та скасування постанови про арешт
коштів від 16.06.2007р.) позовних вимог ОСОБА_2 та неповідомленні суду про факт
існування зазначених судових рішень фактично з того ж предмету спору, призвела
до однобічності судового процесу, та, як наслідок - до незаконного вивільнення
та фактичної втрати арештованих коштів;

- суд не
звернув уваги на те, що ухвалою апеляційного суду Вінницької області від
11.12.2007р. було скасовано рішення Ленінського районного суду від
17.08.2007р.;

- місцевий суд
не врахував той факт, що у відповідності із ст.ст.1,5 Закону України "Про
виконавче провадження" здійснення належного представництва в судах при
розгляді спорів, пов'язаних з примусовим виконанням ДВС рішень судів, є
обов'язком державних виконавців, оскільки напряму впливає на кінцевий
результат, а саме: виконання чи невиконання рішення суду, своєчасність та
повноту задоволення законних вимог стягувача.

В судовому
засіданні представник Акціонерного товариства "Український інноваційний
банк" в особі Вінницької філії АТ "Український інноваційний
банк" підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в
частині, в якій АТ "Укрінбанк" відмовлено в задоволенні вимог скарги,
та прийняти нову ухвалу про задоволення скарги від 29.10.2007р. в повному
обсязі.

Боржник і
Староміський відділ ДВС Вінницького міського управління юстиції своїх
представників в судове засідання не направили.

20.03.2007р. на
адресу Житомирського апеляційного господарського суду від Староміського відділу
ДВС Вінницького міського управління юстиції факсимільним зв'язком надійшло
клопотання  про  перенесення розгляду апеляційної скарги у
зв'язку з відрядженням державного виконавця.

Зважаючи на те,
що про дату, час та місце проведення судового засідання сторони були повідомлені
своєчасно і належним чином, про що свідчить реєстр відправки рекомендованої
кореспонденції Житомирським апеляційним господарським судом від 13.02.2008
року, а також, враховуючи положення ст.101 Господарського процесуального
кодексу України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія
суддів вважає, що нез'явлення в судове засідання представників боржника та
Староміського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції не
перешкоджає переглядові справи за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до
ч.2 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського
суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Заслухавши
представників стягувача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального
права, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона
підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Матеріали
справи свідчать, що 10.08.2004р. АТ "Український інноваційний банк" в
особі Вінницької філії подало до господарського суду Вінницької області позовну
заяву про стягнення з підприємця ОСОБА_1 заборгованості по договору поруки на
суму 253347,97грн. (а.с.2-4,т.1).

Господарський
суд Вінницької області порушив провадження у справі №13/292-04, прийнявши
вищезазначену позовну заяву до розгляду (ухвала від 13.08.2004р., а.с.1,т.1),
та, розглянувши вимоги позивача по суті, 13.10.2004р. прийняв рішення (залишене
без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від
28.12.2004р.), яким позов задовольнив, стягнувши з підприємця ОСОБА_1 на
користь АТ "Український інноваційний банк" в особі Вінницької філії
199800,00грн. основного боргу, 0,34грн. комісії, 11387,50грн. неустойки згідно
з кредитним договором та 7090,27грн. неустойки за договором поруки, 1700,00грн.
витрат з державного мита та 118,00грн. витрат з інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу. Цим же рішенням відмовлено в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 до                           АТ "Український
інноваційний банк" в особі Вінницької філії про визнання недійсним
договору поруки від 14.03.2003р.

04.02.2005р.
господарський суд Вінницької області прийняв додаткове рішення про стягнення з
підприємця ОСОБА_1 на користь АТ "Український інноваційний банк" в
особі Вінницької філії 35069,86грн. відсотків за користування кредитними
коштами.

26.01.2005р. та
14.02.2005р. судом видано накази у справі 13/292-04 (а.с.129,133, т.1).

Із матеріалів
справи вбачається, що постановою державного виконавця відділу ДВС Вінницького
міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 19.04.2005р. накладено арешт на майно                  ОСОБА_1, а саме 23/3000
частини будинку АДРЕСА_1 (а.с.165,т.1).

Згідно із актом
опису та арешту майна від 14.12.06 арешт накладено на майно оціночною вартістю
120000,00грн. (а.с.166-167,т.1).

Постановою
державного виконавця Староміського відділу ДВС Вінницького міського управління
юстиції від 16.06.2007р. про арешт коштів боржника з метою забезпечення
виконання наказу господарського суду Вінницької області від 14.02.2005р.
№13/292-04 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, в тому
числі депозитних в національній та іноземній валютах, що належать ОСОБА_1 на
суму 253347,63 грн.(а.с.141,т.1).

Ухвалою від
06.07.2007р. Ленінський районний суд м. Вінниці задовольнив подання державного
виконавця Староміського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Нікітчука
О.О. про звернення стягнення на належні боржнику грошові кошти, що знаходяться
на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах
(а.с.142,т.1).

Постановою
Ленінського районного суду м. Вінниці від 03.08.2007р.                             у справі №2-а-1537/07 відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до Староміського відділу ДВС Вінницького міського
управління юстиції, третьої особи                 АТ "Український
інноваційний банк" в особі Вінницької філії про визнання протиправною та
скасування постанови державного виконавця Староміського відділу ДВС Вінницького
міського управління юстиції Нікітчука О.О. про арешт коштів боржника від
16.06.2007р.(а.с.143-144,т.1).

Рішенням
Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.08.2007р.                                      у справі
№2-4465/07 задоволено позов ОСОБА_2 до Староміського відділу ДВС Вінницького
міського управління юстиції про звільнення майна з під арешту та звільнено з
під арешту кошти ОСОБА_2 в сумі 25000,00 доларів США, що були арештовані на
депозитних рахунках ОСОБА_1(а.с.145-146,т.1)

Постановою
Староміського відділу ДВС від 03.09.2007р. на виконання вказаного рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.08.2007р. звільнено з під арешту
кошти ОСОБА_2 в сумі 25000 доларів США, що були арештовані на депозитних
рахунках ОСОБА_1(а.с.145,т.1).

30.10.2007р.
стягувач (позивач) подав до господарського суду Вінницької області скаргу
(а.с.137-140,т.1) на бездіяльність посадових осіб Староміського відділу ДВС
Вінницького міського управління юстиції по справі №13/292-04 за позовом                                 АТ
"Український інноваційний банк" в особі Вінницької філії до ПП
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору поруки на суму 253347,97 грн.,
в якій просить визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Староміського
ВДВС Вінницького міського управління юстиції щодо:

- ненадання
Ленінському районному суду м. Вінниці при розгляді справи                   №2-4465/07 відомої
інформації про існування судових рішень того ж суду (від 06.07.07 та 03.08.07),
прийнятих на користь Староміського ВДВС Вінницького міського управління юстиції
по питанню правомірності арешту коштів ОСОБА_1 згідно постанови про арешт від
16.01.07;

-
незабезпечення належної участі представника ДВС в розгляді судової справи
№2-4465/07;

-
неповідомлення ВФ АТ "Укрінбанк", який є стягувачем по виконавчому
провадженню, про розгляд Ленінським районним судом м. Вінниці справи
№2-4465/07.

За результатами
розгляду скарги господарський суд Вінницької області виніс ухвалу, якою, як
зазначалось вище, скаргу задовольнив частково та визнав неправомірною
бездіяльність Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції, дійшовши висновку, що відділом ДВС порушено вимоги
ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", а саме - строки
виконання судового рішення у даній справі.

Апеляційні
скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку,
передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського
суду (ч.2 ст.106 Господарського процесуального кодексу України).

Розглядаючи
питання про обґрунтованість ухвали господарського суду від 19.12.2007р.,
колегія суддів апеляційного господарського суду враховує таке.

Відповідно до
ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем  України і є обов'язковими до виконання на
всій території України.

Згідно ст. 115
Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали,  постанови
господарського суду,  що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Стаття 1 Закону
України "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавче
провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у  спосіб та в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону
підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

В силу ст.2
Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень
в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи
органів Міністерства юстиції України, а відповідно до ст. 5 вказаного закону
державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до
вимог чинного законодавства при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за
зверненнями учасників виконавчого провадження необхідно враховувати та
керуватися положеннями ст.55  Конституції
України, Цивільного процесуального кодексу України, Господарського
процесуального кодексу України.

Частина 2
Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003р. "Про
практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і
посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого
провадження" встановлює, що скарги на рішення, дії (бездіяльність)
державного виконавця або начальника відділу державної виконавчої служби,
державних виконавців і посадових осіб Департаменту  державної
виконавчої  служби  Міністерства
юстиції України та  відділів  державної
виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції
України в Автономній Республіці Крим, обласного, Київського та
Севастопольського міських управлінь юстиції, що стосуються виконання судових
рішень, подаються до суду, який видав виконавчий документ. Скарги щодо
виконання  інших рішень подаються до
місцевого суду за місцем знаходження відповідного відділу державної виконавчої
служби, а якщо оскаржуються дії (бездіяльність) державних виконавців та
посадових осіб Департаменту та відділів державної виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим,
обласного, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, - до
апеляційного суду за місцем знаходження відповідного органу зазначеної служби.
Стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність
органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну
справу по першій інстанції.

Згідно ч.1
ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів
можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з
дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї
відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Обґрунтовуючи
скаргу, заявник посилається на незаконність дій посадових осіб відділу ДВС при
винесенні рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.08.2007р. у
справі №2-4465/07.

Відповідно до
ст.5 Закону України "Про судоустрій України" правосуддя в Україні
здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення
цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається. Порядок
судових викликів та повідомлень при розгляді цивільних справ визначає гл.7
Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином, на державну виконавчу
службу не покладено обов'язку повідомляти стягувача про судовий розгляд справ.

Права та обов'язки
осіб, які беруть участь у справі, передбачені                               ст.27 Цивільного
процесуального кодексу України і, крім того, безпідставними є твердження банку
щодо незабезпечення належної участі представника ДВС у розгляді справи №2-4465/07,
оскільки з рішення суду у даній справі від 17.08.2007р.                    (а.с.145-146, т.1)
вбачається, що представник державної виконавчої служби був присутнім в судовому
засіданні.

Посилання в
апеляційній скарзі на те, що господарський суд першої інстанції не звернув
уваги на ту обставину, що ухвалою апеляційного суду Вінницької області від
11.12.2007р. було скасоване рішення Ленінського районного суду від 17.08.2007р.
у справі №2-4465/07 (а.с.7, т.2) безпідставні, оскільки дана ухвала не була предметом
дослідження суду першої інстанції та, крім того, рішення Ленінського районного
суду від 17.08.2007р. скасоване на підставі ст.311 Цивільного процесуального
кодексу України у зв'язку з тим, що суд не притягнув до участі у справі ВФ АТ
"Український інноваційний банк", що призвело до порушення його права
на стягнення боргу з ОСОБА_1, неповного з'ясування обставин, які мають значення
для справи, та постановлення незаконного рішення.

За таких
обставин, місцевий господарський суд правомірно дійшов висновку, що скарга
стягувача на бездіяльність посадових осіб Староміського відділу ДВС Вінницького
міського управління юстиції по справі №13/292-04, з підстав викладених у
скарзі, задоволенню не підлягає.

Однак,
вирішивши питання щодо визнання неправомірною бездіяльність Староміського
відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, у
зв'язку з порушенням строків виконання судового рішення у даній справі,
передбачених ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", суд
першої інстанції вийшов за межі вимог банку, порушивши норми п.2 ст.83 ГПК
України.

Відповідно до
п.2 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити
за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів
позивачів і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Слід зазначити,
що в п.11 листа Вищого господарського суду України від 20.10.2006р. №01-8/2351
"Про деякі питання практики застосування норм Господарського
процесуального кодексу України порушені у доповідних записках про роботу
господарських судів у 2005 році та в першому півріччі 2006 року" вказано,
що згідно з п.2 ст.83 ГПК України господарський суд вправі виходити за межі
позовних вимог за одночасної наявності двох умов: по-перше, якщо це потрібно  для захисту прав і законних інтересів
позивача або третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору і,
по-друге, за наявності відповідного клопотання заінтересованої сторони.

Неправильне
застосування місцевим господарським судом норми процесуального закону є
підставою для скасування оскарженої ухвали.

З огляду на
викладене, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Український
інноваційний банк" в особі Вінницької філії АТ "Український
інноваційний банк" на ухвалу господарського суду Вінницької області від
19.12.2007р. підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду
Вінницької області від 19 грудня 2007 року у справі 13/292-04 - скасуванню з
прийняттям нового рішення про залишення без задоволення скарги Акціонерного
товариства "Український інноваційний банк" в особі Вінницької філії
АТ "Український інноваційний банк" на бездіяльність посадових осіб
Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського
управління юстиції по справі №13/292-04 за позовом АТ "Український
інноваційний банк" в особі Вінницької філії до ПП ОСОБА_1 про
стягнення  заборгованості  по договору
поруки  на суму 253347,97грн.

Керуючись ст.ст. 101,103-106 Господарського
процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну
скаргу Акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в
особі Вінницької філії АТ "Український інноваційний банк", м.Вінниця
задовольнити частково.

2. Ухвалу
господарського суду Вінницької області від 19 грудня 2007 року,  винесену за результатами розгляду скарги
Акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в особі
Вінницької філії на бездіяльність посадових осіб Староміського відділу ДВС
Вінницького міського управління юстиції при виконанні рішення,  у справі №13/292-04 скасувати.

Прийняти нове
рішення.

3.Скаргу
№06-01/1987 від 29.10.2007р. Акціонерного товариства "Український
інноваційний банк" в особі Вінницької філії АТ "Український
інноваційний банк", м.Вінниця на бездіяльність посадових осіб
Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського
управління юстиції по справі №13/292-04 за позовом             АТ "Український інноваційний
банк" в особі Вінницької філії до ПП ОСОБА_1 про стягнення  заборгованості  по договору
поруки  на суму 253347,97 грн. залишити
без задоволення.

4. Справу
№13/292-04 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий - суддя:
Гулова А.Г.

судді:

Пасічник
С.С.

Щепанська Г.А.

віддрук.5 прим.:

1 - до справи

2,3 - сторонам

4 - Староміськ.відділу ДВС Вінницького
міського управління юстиції

5 -
в наряд