ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 6/222

24.04.08

За позовом                    Подільської районної у місті Києві ради

До відповідача          Громадської організації «Спілка захисту прав споживачів Подільського району міста Києва»

Про                              визнання права власності на нежитлові приміщення

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

Від позивача          Кравцов А.В. (за дов.)

Від відповідача          Єрмак О.В. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулася з позовом Подільська районна у місті Києві рада до громадської організації «Спілка захисту прав споживачів Подільського району міста Києва»про визнання за позивачем права власності на нежитлові приміщення будинку по вул. Нижній Вал, 23 літ. Д, загальною площею 386,8 кв. м.

Ухвалою суду від 17.04.2008 було порушено провадження у справі № 6/222.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач вважає спірне майно своєю власністю у зв’язку з проведенням капітального ремонту та знаходженням у спірному будинку понад десять років, чим порушується право власності позивача на нерухоме майно, яке має бути захищено в судовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просить суд позов задовольнити повністю.

Крім того, позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме: сторона просить визнати право власності на спірні приміщення за територіальною громадою Подільського району міста Києва. Крім того, позивач зазначив, що вірним розміром площі приміщень є 341,4 кв. м.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги відхилено. За твердженням відповідача, громадська організація «Спілка захисту прав споживачів Подільського району міста Києва»за власний рахунок провела капітальний ремонт спірного приміщення. У зв’язку з наведеним, відповідач зазначає, що він є власником нежитлових приміщень будинку № 23 літ. Д. Відповідач, який протягом тривалого часу орендував згадане вище приміщення, виконуючи всі умови договору, зазначив, що Подільською районною у місті Києві радою заперечується його право на вказаний об’єкт нерухомості.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників процесу, суд встановив:

Відповідно до розпорядження Подільської районної у місті Києві державної адміністрації № 1218 від 08.11.2004 між комунальним підприємством «Оренда» та громадською організацією «Спілка захисту прав споживачів Подільського району міста Києва»було укладено договір оренди № 606/05 від 08.11.2004 нежитлового приміщення по вул. Нижній Вал, 23-Д на 1-му поверсі площею 14,8 кв. м. та 2-му поверсі площею 71,36 кв. м. для (всього –86,16 кв. м.) для розміщення службових приміщень.

Відповідно до ст.ст. 29, 41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ч. 1 ст. 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»та ст.ст. 2, 7 Закону України «Про передачу об’єктів права державної та комунальної власності», виконавчі органи мають повноваження щодо розпорядження комунальним майном, а саме: управління в межах, визначених радою майном, що належить до комунальної власності територіальної громад, а також підготовки і внесення на розгляд рад пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об’єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. З Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідності до ст. 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», передача майна в оренду не припиняє права власності на це майно.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», приватизація об’єкта оренди здійснюється відповідно до чинного законодавства.

12.03.2008 відповідач направив позивачеві вимогу № 1939 щодо визнання його права власності на нежитлове приміщення по вул. Нижній Вал, 23 літ. Д, загальною площею 86,16 кв. м. в місті Києві, що орендується ним відповідно до зазначеного договору оренди, а також на інші приміщення вказаного об’єкта нерухомості, вимагаючи визнати його право власності на весь будинок по вул. Нижній Вал, 23 літ. Д.

Такі вимоги відповідач обґрунтовував тим, що ним проведено капітальний ремонт зазначеного будинку, вказавши також на те, що він знаходиться в спірному будинку понад десять років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Спірне приміщення належить до комунальної власності територіальної громади Подільського району міста Києва, що підтверджується рішенням Київської міської ради «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва»від 27.12.2001 за № 208/1642 (додаток 8).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач зазначеними вище діями оспорює право власності позивача на володіння, користування та розпоряджання спірним нерухомим майном.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем ґрунтовних доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надано. Крім того, відповідачем не подано суду докази проведення будь-яких ремонтних робіт в будинку по вул. Нижній Вал, 23 літ. Д, підтвердження витрат на їх проведення тощо.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за територіальною громадою Подільського району міста Києва право власності на нежитлові приміщення будинку по вул. Нижній Вал, 23 літ. Д загальною площею 341,4 кв. м.

Стягнути з громадської організації «Спілка захисту прав споживачів Подільського району міста Києва»(04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 23-Д, код 25385320) на користь Подільської районної у місті Києві ради (04070, м. Київ, Контрактова площа, 2, код 26077603) 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя                                                                                С.А. Ковтун

Рішення підписано 21.05.2008