КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09.04.2008
№ 05-6-29/175

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Григоровича О.М.

суддів:            Гольцової  Л.А.

Рябухи  В.І.

при секретарі:           Терещенко Я.О.

За участю представників:

від позивача - Васько Д.О. - податковий
інспектор (довіреність №30 від 11.02.08);

від відповідача - повідомлений належним чином,
але не з'явився;

від
прокуратури - Коваль О.М. - помічник прокурора (довіреність №5 від 11.01.2007);

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Прокуратури Солом"янського району м. Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від
12.02.2008

у справі № 05-6-29/175 (Усатенко І.В.)

за позовом                               Прокуратура
Солом"янського району м. Києва

до                                                   Фізична
особа - підприємець ОСОБА_1

третя особа відповідача

третя особа позивача

про
стягнення 3300,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від
12.02.2008 Прокурору Солом'янського району м. Києва відмовлено у прийнятті
позовної заяви, поданої в інтересах держави в особі Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м. Києва.

Прокурор Солом'янського району м.
Києва, не погоджуючись із вказаною ухвалою, звернувся до Київського
апеляційного господарського суду із апеляційним поданням, в якому просить її
скасувати, матеріали справи передати на розгляд до Господарського суду м.
Києва. Підстави апеляційного подання обґрунтовуються наступним.

Оскаржувана ухвала винесена з
порушенням норм процесуального права, судом неправильно встановлено, що даний
спір не підлягає розгляду в господарському суді адже суд не прийняв до уваги,
що спір виник у зв'язку із здійсненням відповідачем господарської діяльності
шляхом укладення договорів в порушення вимог чинного законодавства про ліцензування,
що призвело до протиправного отримання ним доходу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.03.2008 від Фізичної особи-підприємця - ОСОБА_1
(надалі - відповідач) витребувався відзив на апеляційне подання прокурора Солом'янського
району м. Києва, однак наданий суду він не був, що відповідно до ст. 96 ГПК
України, не є перешкодою для господарського суду апеляційної інстанції для
перегляду судового рішення місцевого господарського суду.

Відповідач у судове засідання, яке
відбулося 09.04.2008, не з'явився не зважаючи на те, що був повідомлений про
час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, про що свідчить
відповідний штамп господарського суду апеляційної інстанції з відміткою про
відправку документа, зроблений на звороті у лівому нижньому куті ухвали
Київського апеляційного господарського суду про прийняття апеляційного подання
до провадження від 24.03.2008, згідно з вимогами Інструкції з діловодства в
господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського
суду України від 10.12.2002  № 75.

Згідно
з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний
господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і
перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Відповідно
до ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для
розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури та Державної
податкової інспекції у Солом'янському районі         м. Києва, апеляційним господарським
судом встановлено наступне.

Державною
податковою інспекцією у Солом'янському районі м. Києва проведено виїзну планову
перевірку суб'єкта господарювання-фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання
ним вимог податкового законодавства, в ході якої виявлено, зокрема, порушення
суб'єктом господарювання-фізичною особою ОСОБА_1 правил здійснення вантажних
перевезень (без ліцензії); за результатами вказаної перевірки складено акт від
29.01.2007 №2658-0528/17-408-.

Прокурором
Солом'янського району м. Києва подано до Господарського суду м. Києва позов в
інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошових
коштів у сумі 3 300,03 грн. - доходу, отриманого останнім внаслідок порушення
встановлених законодавством правил здійснення господарської діяльності
(законодавства про ліцензування).

Господарським судом м. Києва винесено
оскаржувану ухвалу, яка мотивована тим, що у зв'язку із набуттям чинності з
01.09.2005 Кодексу адміністративного судочинства України та початком діяльності
Окружного адміністративного суду м. Києва даний спір (де однією зі сторін є
орган державної влади) має вирішуватись в порядку адміністративного судочинства
у зазначеному суді.

Київський
апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування ухвали
Господарського суду м. Києва від 12.02.2008, виходячи з наступного.

Статтею 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, який набув чинності з 01.09.2005, надано визначення такому
поняттю як «справа адміністративної юрисдикції»; під такою справою розуміється
переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому
хоча б однією зі сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної
юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх
прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт
законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів,
а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого
владного суб'єкта.

Відповідно до ст. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України „суб'єкт владних повноважень” це орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт
при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відтак, необхідною ознакою суб'єкта
владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій,
причому ці функції повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме у тих
правовідносинах, у яких виник спір.

Згідно з приписами ст. 1 Закону
України „Про державну податкову службу України” державні податкові інспекції в
районах у містах входять до системи державної податкової служби.

Статтею 10 Закону України „Про
державну податкову службу України” визначені функції, зокрема, податкових
інспекції в районах у містах, а саме: здійснюють контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів); здійснюють у межах своїх повноважень контроль за законністю
додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у
встановленому законом порядку, за наявністю ліцензій на провадження видів
господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону; подають
до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення
в доход держави коштів, одержаних без установлених законом підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону України
„Про державну податкову службу України” органи державної податкової служби в
межах компетенції мають право, зокрема, здійснювати документальні невиїзні
перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших
документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів
(обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та
позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і
сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного
законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими
відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також
фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не
мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок
утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім
Національного банку України та його установ.

Отже, оскільки факт порушення
відповідачем вимог ліцензійного законодавства, що призвело до отримання ним
коштів без установлених законом підстав, виявлено (встановлено) позивачем під
час виконання своїх обов'язків, встановлених законом, іншими словами під час
здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, а тому
дана справа, за позовом Прокуратури Солом'янського району м. Києва в інтересах
держави в особі Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м.
Києва, в розумінні ст. 3 КАС України, є справою адміністративної юрисдикції.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС України
окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, їх посадова чи службова особа, крім справ з приводу
їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки.

Таким чином, оскільки однією із
сторін (позивачем) у даній справі є орган державної влади (державна податкова
інспекція у районі міста), а тому, даний спір підсудний окружному
адміністративному суду.

Згідно з абзацом першим пункту 6
розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України „Прикінцеві та
перехідні положення” до початку діяльності окружних та адміністративних судів
адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до
Господарського процесуального кодексу України, вирішують у першій та
апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до абзацу третього пункту
четвертого VII Кодексу адміністративного судочинства України „Прикінцеві та
перехідні положення” про початок діяльності адміністративного та апеляційного
окружного суду Державна судова адміністрація повідомляє через загальнодержавні
та відповідні місцеві офіційні друковані видання.

31.07.2007 в №135 газети „Урядовий
кур'єр” було розміщено оголошення про початок діяльності Окружного
адміністративного суду м. Києва, що відповідно до абз. 3 п. 4 розділу VII
Кодексу адміністративного судочинства України „Прикінцеві та перехідні
положення” свідчить про початок діяльності вказаного суду.

Отже, до початку діяльності Окружного
адміністративного суду м. Києва позивач дійсно мав би звернутися із даним
позовом до місцевого господарського суду, однак після того, як Окружний адміністративний
суд       м. Києва почав працювати -
виключно в цей суд.

Виходячи із викладеного, колегія
суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від
12.02.2008, доводи Прокурора Солом'янського району м. Києва, викладені в
апеляційному поданні, не можуть бути підставою для її скасування.

Керуючись
ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 106 Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Ухвалу Господарського суду м. Києва від 12.02.2008 у справі №05-6-29/175
залишити без змін, а апеляційне подання без задоволення.

2.          Матеріали повернути до Господарського
суду м. Києва.

Головуючий суддя
Григорович О.М.

Судді
Гольцова  Л.А.

Рябуха  В.І.

14.04.08 (відправлено)