ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

21.05.08                                                                                           Справа № 24/250

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді Дубник О.П.

суддів Зварич О.В.

Слука М.Г.

При секретарі судового засідання Ніколайчук С.В.

розглянув апеляційну скаргу Стрийського гравійного дробильно-сортувального заводу №37 від 22.02.08р.

на рішення господарського суду Львівської області від 12.02.2008р.

у справі №24/250

за позовом Державного територіально-галузевого об’єднання «Львівська залізниця»в особі відокремленого підрозділу (далі ВП) «Львівська дирекція залізничних перевезень», м.Львів

до відповідача Стрийського гравійного дробильно-сортувального заводу, с.Піщани

про стягнення суми 22770,00 грн.

за участю представників

від позивача –Білоус К.В. –представник (дов. у справі);

від відповідача –Сухарина І.С., Кожушко Л.В. –представники (дов. у справі).

Розпорядженням голови суду, яке знаходиться в матеріалах справи, проведено зміни в складі колегії суддів, без зміни головуючого судді. Новим складом суду розпочато розгляд справи спочатку.

Права та обов’язки згідно ст.22 ГПК України роз’яснено, заяв про відвід суддів не поступало.

Рішенням господарського суду Львівської області від 12.02.2008р. у справі №24/250 (суддя Хабіб М.І.) задоволено позов Державного територіально-галузевого об’єднання «Львівська залізниця»в особі ВП «Львівська дирекція залізничних перевезень»до Стрийського гравійного дробильно-сортувального заводу та стягнено з відповідача на користь позивача 22770,00 грн. боргу.

Рішення суду мотивоване ст.21 Закону України «Про залізничний транспорт», п.п.71, 76 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 06.04.1998р. №457 (з наступними змінами і доповненнями), додатком 1 Правил обслуговування залізничних під’їзних колій, затверджених у відповідності із п.5 Статуту залізниць України наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №875/5096, з наступними змінами і доповненнями (далі Правила №644), розділом 2 п.9 п.п.22 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України (Тарифне керівництво №1), затвердженого наказом Міністерства транспорту України від15.11.1999р. №551 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.1999р. за №828/4121 (з наступними

змінами і доповненнями), ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, на підставі яких місцевим господарським судом зроблено висновок про підставність вимог позивача, оскільки відповідач не виконав свої зобов’язання за договором №19 від 08.02.02р. про експлуатацію залізничної під’їзної колії щодо оплати збору за утримання земельної ділянки за період з березня 2006 року по січень 2007 року, в результаті чого у нього виникла заборгованість в сумі 22770 грн.

Відповідач оскаржив рішення суду з тих підстав, що залізниця мала поставити його до відома про сплату збору за утримання земельних ділянок та надіслати йому копії заповнених накопичувальних карток, чого позивач не зробив, а щодо відмови представника за довіреністю д.Романіва В.Ф. від підписання таких карток, то, як стверджує апелянт, останній взагалі протягом березня 2006 року по січень 2007 року не з’являвся для підписання накопичувальних карток у зв’язку із тим, що вони не виставлялись, що не може бути свідченням відмови від підписання вказаних вище документів.

Крім того, апелянт наполягає на тому, що нарахування спірної суми заборгованості здійснювалось позивачем з урахуванням Тарифного керівництва №1, розділу 2, п.9, таблиці 4, операції 22, який встановлює збір за використання експедиторських операцій, які не надавались Стрийському гравійному дробильно-сортувальному заводу.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, судом встановлено наступне:

08.02.2002р. між Державним територіально-галузевим об’єднанням «Львівська залізниця» в особі ВП «Львівська дирекція залізничних перевезень»та Стрийським гравійним дробильно-сортувальним заводом укладено договір №19 про експлуатацію залізничної під’їзної колії, згідно умов якого передбачено експлуатацію під'їзної колії, яка належить власнику (відповідачу) та ним використовувалась, що примикає до станції Ходовичі Львівської залізниці через стрілку №4 до головної колії №1.

Зокрема, п.п.16 вказаного вище договору встановлено, що власник колії сплачує залізниці за складування вантажів або примикання під'їзних колій у смузі відведення, інші збори і плати в 1 декаді поточного місяця згідно Тарифного керівництва №1 розділу 2. Збори і плати вносяться по нагромаджувальних карточках централізованим порядком через ТехПД-1.

Строк дії договору визначено сторонами до 01.02.2007р.

Як вбачається з матеріалів справи, у межах смуги відведення під'їзною колією і спорудами власника колії зайнято ділянку землі площею 11500 кв.м.

Відповідно до положень спірного договору позивачем за утримання земельної ділянки площею 11500 кв.м. за період з березня 2006р. по січень 2007р. нараховано відповідачу плату в сумі 22770грн., про що складено накопичувальні картки (ст.Ходовичі Львівської залізниці), від підписання яких, як зазначено судом першої інстанції, проти чого заперечує апелянт, представник відповідача Романів В.Ф., який був уповноважений позивачем (довіреності №1 від 03.01.06р. та №1 від 02.01.07р.) на підписання таких карток, відмовився.

Однак, судова колегія не приймає такі заперечення апелянта, оскільки ним же, в поданій апеляційній скарзі, зазначено про надання д.Романіву В.Ф. з метою інформування про майбутнє використання під’їзної колії та уповноваження його представника на здійснення від його імені повноважень щодо підписання накопичувальних карток і здійснення розрахунків від імені відповідача вищевказаних довіреностей.

У зв’язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати збору за період з березня 2006р. по січень 2007р позивач надіслав 10.08.2007р. йому претензію №ДНЮ-123 від 09.08.2007р. разом з накопичувальними картками та актами загальної форми, з вимогою про сплату збору в сумі 22770 грн., що підтверджено описом вкладення, яку відповідач відхилив.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. ст.525 цього ж Кодексу, що не допускає односторонньої відмови від виконання договору чи зміни умов його виконання.

Відносини підприємств залізничного транспорту з власниками залізничних під’їзних колій, порядок і умови експлуатації цих колій, обігу рухомого складу, що не належать до залізничного транспорту загального користування, визначаються Статутом залізниць України та укладеними на його основі договорами (ст.21 Закону України „Про залізничний транспорт").

У додатку 1 Правил №644 наведено зразок договору на експлуатацію залізничної під’їзної колії, який у пункті 16 передбачає обов'язок власника колії сплачувати залізниці плату, в тому числі, за складування вантажів або примикання під’їзних колій у смузі відведення.

Згідно розділу 2 п.9 п.п.22 (таблиця4) Тарифного керівництва №1 встановлено регульований тариф за утримання ділянок землі, наданих залізницями в тимчасове користування іншим підприємствам для складування вантажів, улаштування примикання під’їзних колій і в інших випадках.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, вважаючи, що відповідач не виконав належним чином свої договірних зобов’язань і сума заборгованості останнього перед позивачем становить 22770грн.

З огляду на викладене вище, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 103, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 12.02.08р. у цій справі –без змін.

2.          Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена згідно ст.ст.107, 109 ГПК України.

3.          Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуюча-суддя О.П. Дубник

суддя О.В.Зварич

суддя М.Г.Слука

Постанова підписана 26.05.2008р.