ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.02.08 р.                     Справа № 12/18пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача – Федоровський Л.І. за доруч.

від відповідача – не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Закритого акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” м. Дніпропетровськ

до виконавчого комітету Костянтинівської міської ради м. Костянтинівка

про визнання права власності

СУТЬ СПОРУ

Закрите акціонерне товариство Комерційний банк “ПриватБанк” м. Дніпропетровськ звернулося до господарського суду з позовною заявою

до виконавчого комітету Костянтинівської міської ради м. Костянтинівка про визнання права власності на переплановане та реконструйоване приміщення відділення ПриватБанку за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ленінградська, буд.2 ( вул. Леніна, буд.254. прим 45) загальною площею 75,8 кв.м.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається, що ним було здійснено реконструкцію приміщення без наявності всіх необхідних документів, ст. 376 ЦК України.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив, в якому просив розглянути справу без участі їх представників, проти задоволення позову не заперечував. Клопотання щодо розгляду справи без участі представників відповідача судом задоволено.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

07.05.2001 року між Колективним підприємством “Донпромресурс”

( продавець) та позивачем ( покупець) підписано договір купівлі-продажу нерухомого майна – приміщення магазину “Орхідея” площею 75,8 кв.м. по вул. Ленінградська в місті Костянтинівка.

Договір нотаріально посвідчено 07.05.2001 року.

Право власності на вище зазначене майно виникло у позивача з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу , що прямо передбачено п.5.1. договору.

Таким чином, позивач в силу приписів ст. 128 ЦК УРСР ( в редакції яка діяла на той час ) набув право власності з 07.05.2001 року.

Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської Ради за №98 “Про надання дозволу на переобладнання житлового будинку по вул. Псковська, 30 та нежитлового приміщення по вул. Ленінградська, 2 під каси”, позивачу було надано дозвіл на переобладнання приміщень, зокрема по вул. Ленінградська, 2 під каси.

Позивач є користувачем земельної ділянки, що підтверджується договором оренди землі від 17.12.2003 року між позивачем та Костянтинівською міською радою. Строк дії договору п'ять років.

Під час користування приміщенням позивачем без належних дозволів зроблено реконструкція, належного йому, на праві власності, приміщення.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України закріплює, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання та місцезнаходження майна.

Стаття 319 ЦК України встановлює, що власник користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.

Стаття 328 ЦК України закріплює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно частини 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотним порушеннями будівельних норм та правил.

Частина 5 ст. 376 ЦК України закріплює, що на вимогу власника або користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

На час звернення до суду позивач є користувачем земельної ділянки та володіє, розпоряджається та користується вище зазначеним майном.

Суду не надано документів, які підтверджують, що визнання права власності на нерухоме майно самочинно збудоване позивачем порушує чиї-небудь права.

Згідно висновку про технічний стан конструкцій вбудованого нежитлового приміщення № 45 після перепланування та реконструкції ЗАТ комерційний банк “ПриватБанк” розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Леніна, виконаного ДП “Експертно-технічний центр” ПП “Іноваційна науково-технічна експертна компанія” ( ліцензія серія АВ № 119310), вбудоване приміщення відповідає вимогам діючих нормативно-технічної документації та може бути введено в експлуатацію.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню

Судові витрати покласти на позивача, так як саме з його вини виник спір.

На підставі ст. 376 ЦК України та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИІШИВ

Позов задовольнити

Визнати право власності за Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» ( м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 в особі філії «Донецького регіонального управління» м. Донецьк вул.Октябрська,82а, ) на переплановане та реконструйоване приміщення відділення ПриватБанку за адресою Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ленінградська, буд.2 ( вул. Леніна, буд. 254. прим 45) загальною площею 75,8 кв.м.

Суддя Склярук О.І.