ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

21.03.2008

Справа №2-28/1047-2008

За позовом – Державного підприємства «Агрофірма «Магарач» Національного інституту винограду і вина «Магарач», с. Віліне Бахчисарайського району,

до відповідача – Приватного підприємства «Стевія», с. Красногвардійське Совєтського району,

про стягнення 50 000,00 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Коссов В.Є. - представник по довіреності № 11-11/2019 від 19.11.2007 р. (к/копія довіреності у справі)

Від відповідача – Піхідчук Ю.О. – директор, паспорт серії АР № 422505, виданий Нахімовським РВ УМВС України в м. Севастополі, 18.12.2007 р., наказ № 2 від 01.04.2003 р. (к/копія наказу у справі)

Суть спору:

Державне підприємство «Агрофірма «Магарач» Національного інституту винограду і вина «Магарач», с. Віліне Бахчисарайського району, звернулось до господарського суду із позовом до Приватного підприємства «Стевія», с. Красногвардійське Совєтського району, про стягнення 50 000,00 грн. штрафу.

Позивач, 21.03.2008 р., до розгляду справи у засіданні суду, передав через канцелярію господарського суду АР Крим доповнення № 03-03/372 від 21.03.2008 р. до пояснення на відзив відповідача, в якому додатково обґрунтував позовні вимоги.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у засіданні суду з позовними вимогами не погодився з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву від 05.02.2008 р. та у доповненні до нього від 03.03.2008 р., залучених до матеріалів справи, і просив у позові відмовити.

Розгляд справи відкладався та у судовому засіданні оголошувалась перерва відповідно до ст. 77 ГПК України для надання сторонами додаткових документів і доказів у справі.

Строк вирішення спору був продовжений у порядку ст. 69 ГПК України, для надання сторонами додаткових документів і доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2007 р. на Південно-Українській товарно-сировинній біржі «Схід» між сторонами у даній справі було укладено договір купівлі-продажу, який був зареєстрований вказаною біржею.

За умовами вищевказаного договору продавець (позивач) передав, в покупець (відповідач) – прийняв у власність окремо стоячу двоповерхову будівлю сортирувально - упаковувального цеху тютюну у літ. «А» загальною площею 1 835,1 кв. м., розташовану за адресою: Бахчисарайський район, с. Табачне, вул. Сотник, 2.

Продаж вказаного майна був здійснений за ціною, встановленою на біржових торгах у розмірі 410 000,00 грн.

Згідно з умовами вказаного договору покупець зобов’язувався оплатити вищевказану суму до 15 червня 2007 року на розрахунковий рахунок продавця.

На виконання умов договору, Державним підприємством «Агрофірма «Магарач» Національного інституту винограду і вина «Магарач», с. Віліне Бахчисарайського району, було передано вказану будівлю Приватному підприємству «Стевія», с. Красногвардійське Совєтського району, згідно з актом прийому – передачі двоповерхової будівлі сортирувально - упаковувального цеху від 10.09.2007 р.

Також, умовами вищевказаного договору передбачалось, що Продавець (позивач) зобов’язався провести нотаріальну реєстрацію цього договору протягом 10 днів з моменту підписання.

Договором також було передбачено, що даний договір мав вступити в силу з моменту нотаріальної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, у порушення вказаних умов договору, Державним підприємством «Агрофірма «Магарач» Національного інституту винограду і вина «Магарач», с. Віліне Бахчисарайського району, не було проведено нотаріальної реєстрації вказаного договору.

У зв’язку з ухиленням Державного підприємства «Агрофірма «Магарач» Національного інституту винограду і вина «Магарач», с. Віліне Бахчисарайського району, від нотаріальної реєстрації, Приватне підприємство «Стевія», с. Красногвардійське Совєтського району, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом про визнання вказаного договору купівлі-продажу дійсним.

Рішенням господарського суду АР Крим від 31.07.2007 р. у справі № 2-27/8362-2007 позов Приватного підприємства «Стевія», с. Красногвардійське Совєтського району, був задоволений, а договір купівлі-продажу нерухомого майна від 09.04.2007 р. був визнаний дійсним без нотаріального посвідчення.

Вказане рішення сторонами оскаржено не було, у зв’язку з чим набрало законної сили.

У зв’язку з невиконанням у повному обсязі Приватним підприємством «Стевія», с. Красногвардійське Совєтського району, своїх зобов’язань за вказаним договором щодо сплати вартості майна у сумі 410 000,00 грн., та сплатою лише суми у розмірі 101 500,00 грн., 27.07.2007 р. між сторонами було підписано додаткову угоду до договору купівлі-продажу від 09.04.2007 р.

У пункті 2 вищевказаної додаткової угоди від 27.07.2007 р. сторони передбачили, що у випадку несплати решти суми за договором купівлі-продажу від 09.04.2007 р. до 03.09.2007 р. Приватне підприємство «Стевія», с. Красногвардійське Совєтського району, повинно було сплатити штраф у сумі 50 000,00 грн. протягом 10 банківських днів з моменту отримання повідомлення від Державного підприємства «Агрофірма «Магарач» Національного інституту винограду і вина «Магарач», с. Віліне Бахчисарайського району, про його сплату.

27.08.2007 р. відповідач звернувся до позивача з листом вих. № 219, в якому повідомив позивача про те, що вказаний договір від 09.04.2007 р., визнаний господарським судом дійсним рішенням від 31.07.2007 р. (яке набрало законної сили), з указанням на те, що загальна площа будівлі складає 1 835,1 кв. м., тоді як згідно документів інвентаризаційної справи загальна площа цієї будівлі складає 1 835,4 кв. м.

За викладених обставин, Приватне підприємство «Стевія», с. Красногвардійське Совєтського району, повідомило Державне підприємство «Агрофірма «Магарач» Національного інституту винограду і вина «Магарач», с. Віліне Бахчисарайського району, про направлення до господарського суду позову про перегляд вищевказаного рішення про визнання договору дійсним за нововиявленими обставинами, у зв’язку з чим Приватне підприємство «Стевія», с. Красногвардійське Совєтського району, вказало на неможливість виконання своїх зобов’язань за вищевказаною додатковою угодою від 27.07.2008 р. у встановлений цією додатковою угодою строк, та запропонувало укласти нову додаткову угоду з передбаченням іншого строку остаточного розрахунку за договором купівлі-продажу від 09.04.2007 р.

Рішенням господарського суду АР Крим від 07.09.2007 р. у справі № 2-27/8362-2007 заяву Приватного підприємства «Стевія», с. Красногвардійське Совєтського району, задоволено, рішення господарського суду АР Крим від 31.07.2007 р. у справі № 2-27/8362-2007 змінено і визнаний дійсним без нотаріального посвідчення договір купівлі-продажу від 09.04.2007 р. про продаж будівлі загальною площею 1 835,4 кв. м.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про оплату штрафу № 12-12/2090 від 04.12.2007 р., в якому позивач вказав на те, що відповідачем було здійснено остаточний розрахунок 28.11.2007 р. та, посилаючись на умови вищевказаної додаткової угоди від 27.07.2007 р., запропонував відповідачу сплатити штраф у сумі 50 000,00 грн.

У відповідь на це повідомлення, відповідачем на адресу позивача був направлений лист № 56 від 17.12.2007 р., в якому Приватне підприємство «Стевія», с. Красногвардійське Совєтського району, вказало на те, що вважає вказаний штраф незаконним, а вимоги про його сплату такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вказана додаткова угода від 27.07.2007 р. до договору купівлі-продажу від 09.04.2007 р., зареєстрованого біржею, не була зареєстрована на цій же біржі, внаслідок чого є недійсною.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову повинно бути відмовлено з наступних підстав.

Як було зазначено вище, договір купівлі-продажу від 09.04.2007 р. був укладений на Південно-Українській товарно-сировинній біржі «Схід» та зареєстрований нею.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 Цивільного кодексу України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» № 1956-ХІІ від 10.12.1991 р. (із змінами та доповненнями) біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності умов, зокрема, якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

З викладеного вбачається, що у разі прийняття сторонами будь-яких змін чи доповнень до договору, укладеного за участю біржі, всі такі зміни та доповнення мають проходити реєстрацію на тій самій біржі, на якій укладається договір, у разі якщо вони мають бути невід’ємними частинами такого договору.

Додаткова ж угода від 27.07.2007 р. до вказаного договору від 09.04.2007 р. (яка мала бути невід’ємною частиною цього договору) була підписана без участі Південно-Української товарно-сировинної біржі «Схід» та не була зареєстрована вказаною біржею.

Також, як було зазначено вище, умовами договору купівлі-продажу від 09.04.2007 р., був передбачений обов’язок Державного підприємства «Агрофірма «Магарач» Національного інституту винограду і вина «Магарач», с. Віліне Бахчисарайського району, провести нотаріальну реєстрацію цього договору протягом 10 днів з моменту підписання.

У відповідності з чинним законодавством, всі умови, передбачені для укладення того чи іншого виду договорів також розповсюджуються на всі доповнення та зміни до цих договорів.

З викладеного слідує, що додаткова угода від 27.07.2007 р. до договору купівлі-продажу від 09.04.2007 р., яка мала бути невід’ємною частиною цього договору, не була укладена сторонами у встановленому законодавством порядку, оскільки, як було зазначено вище, Законом України «Про товарну біржу» № 1956-ХІІ від 10.12.1991 р. та іншими нормативно - правовими актами передбачена необхідність, зокрема, обов’язкової реєстрації такого виду угод на біржі.

Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином, додаткова угода від 27.07.2007 р. до договору купівлі-продажу від 09.04.2007 р. є нікчемною.

Також, статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що у випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, а ні рішенням господарського суду АР Крим від 31.07.2007 р. у справі № 2-27/8362-2007, а ні рішенням господарського суду АР Крим від 07.09.2007 р. у цій же справі за результатами перегляду вказаного рішення від 31.07.2007 р. за нововиявленими обставинами, додаткова угода від 27.07.2007 р. до договору купівлі-продажу від 09.04.2007 р. дійсною без нотаріального посвідчення не визнана.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

За викладених обставин, у позові про стягнення 50 000,00 грн. штрафу за додатковою угодою від 27.07.2007 р. до договору купівлі-продажу від 09.04.2007 р. повинно бути відмовлено.

Посилання позивача у поясненні на відзив на позовну заяву та доповненні до нього на те, що у разі визнання додаткової угоди від 27.07.2007 р. недійсною до відповідача мають застосовуватись положення ст. 231 Господарського кодексу України, не приймаються судом до уваги, оскільки як було зазначено вище, позовні вимоги про стягнення з відповідача 50 000,00 грн. штрафу ґрунтуються саме на додатковій угоді від 27.07.2007 р. до договору купівлі-продажу від 09.04.2007 р.

Жодних письмових змін стосовно предмету або підстав позову відповідно до ст. 22 ГПК України позивачем суду надано не було.

Крім того, згідно зі ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За згодою представників сторін, згідно зі ст. 85 ГПК України, у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене у відповідності до ст. 84 ГПК України і підписане 28.03.2008 року.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.