СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

26 лютого 2008 року

Справа № 20-12/457

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Горошко Н.П.,

суддів                                                                      Голика В.С.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Трипус Євген Володимирович, довіреність № 9077/10-0 від 05.12.07, Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя;

відповідача: не з'явився, відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Севастополі;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя Харченко І.А.) від 08 січня 2008 року у справі № 20-12/457

за позовом Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя

(вул. Гер. Севастополя, 74, Севастополь, 99000)

до          Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Севастополі

(вул. 4-а Бастіонна, 3, Севастополь, 99011)

про визнання протиправною та скасування постанови від 11.12.2007 про стягнення витрат виконавчого збору у розмірі 12,27 грн.

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2007 року Державна податкова інспекція у Нахімовському районі міста Севастополя звернулась до господарського суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі про визнання протиправною та скасування постанови від 11 грудня 2007 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 12,27 грн.(а.с. 2-3).

Постановою господарського суду міста Севастополя від 08 січня 2008 року у справі № 20-12/457 (суддя І.А. Харченко) відмовлено у задоволенні позову Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Севастополі (а.с. 29-30).

Судове рішення мотивовано тим, що після отримання 12 листопада 2007 року постанови про відкриття виконавчого провадження, боржник у встановлений статтею 24 Закону України „Про виконавче провадження” семиденний строк добровільно рішення не виконав.

Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція у Нахімовському районі міста Севастополя звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову господарського суду першої інстанції, позовні вимоги задовольнити (а.с.38-39).

Доводи апеляційної скарги мотивовані посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, а також вказується на те, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Сторона вказує на те, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 05 листопада 2007 року постановлено боржнику - Державній податковій інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя добровільно виконати рішення господарського суду у строк до 12 листопада 2007 року.

Згідно зі штампом поштового відділення на конверті, постанова про відкриття виконавчого провадження від 05 листопада 2007 року та супровідний лист №1868/20/301/1-07 від 05 листопада 2007 року були здані на пошту лише 09 листопада 2007 року, тобто з порушенням строків, встановлених частиною 5статті 24 Закону України „Про виконавче провадження”.

Вказане поштове відправлення надійшло на адресу боржника - Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя 12 листопада 2007 року, тобто в останній день строку, встановленого у постанові про відкриття виконавчого провадження від 05 листопада 2007 року.

Відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі не надано відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представник позивача просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду міста Севастополя скасувати з мотивів, викладених в апеляційний скарзі.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, причини не явки суду не повідомив. Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача, за наявними матеріалами, так як згідно частині 1 пункту 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Повторно переглянувши матеріали справи в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 16 вересня 2005 року у справі № 20-12/252 відмовлено у задоволенні позовних вимог державного підприємства "Садовод" про визнання податкових повідомлень-рішень №/0, №/0 від 03.06.2005 частково недійсними.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 02 листопада 2005 року рішення господарського суду міста Севастополя скасовано, позовні вимоги державного підприємства "Садовод" задоволені частково.

Стягнуто з Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя на користь державного підприємства „Садовод” державне мито у сумі 63,75 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59,00грн., всього 122,75грн.

17 листопада 2005 року господарським судом міста Севастополя був виданий наказ на примусове виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача судових витрат у сумі 122,75 грн.

Постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі від 05 листопада 2007 року відкрито виконавче провадження, та запропоновано боржнику - Державній податковій інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя добровільно виконати рішення суду в строк до 12 листопада 2007 року, попереджено, що при невиконанні рішення у наданий строк рішення буде виконано в примусовому порядку з стягненням з боржника виконавчого збору у розмірі 10% від фактично стягнутої суми витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 16).

З матеріалів справи вбачається, що дана постанова була отримана боржником 12 листопада 2007 року, що підтверджується відміткою на поштовому повідомлені (а.с. 18).

11 грудня 2007 року начальником підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі було прийнято постанову, якою з Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя стягнено виконавчий збір у сумі 12,27грн. у зв'язку з невиконання боржником у добровільному порядку рішення суду в строк, запропонований боржнику.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Отже, позивач повинен був виконати рішення суду самостійно, що ним зроблено не було.

Статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року за N 606 передбачено, що державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи копія постанови підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі від 05 листопада 2007 року позивачем була отримана 12 листопада 2007 року, і лише 13 грудня 2007 року Державною податковою інспекцією у Нахімовському районі міста Севастополя було перераховано суму боргу на рахунок відповідача, тобто через 31 день.

Судова колегія не приймає доводи Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя стосовного того, що в постанові від 05 листопада 2007 року відповідачем не було вказано рахунок, на який необхідно перерахувати заборгованість, і тому він не міг виконати дану постанову належним чином.

Відповідно до статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року за N 606 за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій або несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості використати надані їм цим Законом права, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача або за заявою боржника, або з власної ініціативи на строк до 10 днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторони, суд або інший орган, який видав виконавчий документ.

Отже, боржник мав можливість звернутися до державного виконавчого підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі з заявою про відкладення виконавчих дій у зв'язку з несвоєчасним одержанням документів виконавчого провадження, але не скористався своїм правом.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що постанова господарського суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.                                                   Керуючись статтями 24, 195, 196, пунктом 1 частини 1 статті 198, 200 пунктом 1 частини 1 статті 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду міста Севастополя від 08 січня 2008 року у справі № 20-12/457 залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз’яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        Н.П. Горошко

Судді                                                                      В.С. Голик

І.В. Черткова