ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 р.

№ 18/21

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Овечкіна В.Е.,

суддів :

Чернова Є.В., Цвігун В.Л.,

за участю представників:

позивача

- не з'явився,

відповідачів

скаржника

- не з'явилися,

- Жумбей Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

ЗАТ "Валентина"

на ухвалу

від 18.12.2007 господарського суду м.Києва

у справі

№18/21

за позовом

Федерації профспілок Одеської області

до

1.ТОВ "Аваль-реєстратор";

2.ЗАТ "Укрпрофоздоровниця"

про

визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів акціонерів ЗАТ "Валентина" від 12.11.2007

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 18.12.2007 (суддя Мандриченко О.В.), винесеною на підставі ст.ст.66,67,86 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення позову заборонено ТОВ "Аваль-реєстратор" передавати будь-яким особам реєстр власників іменних цінних паперів ЗАТ "Валентина" та будь-які документи, пов'язані з веденням цього реєстру.

ЗАТ "Валентина" в поданій касаційній скарзі просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення судом ст.41 Закону України "Про господарські товариства", ч.5 ст.16 ГПК України та незалучення до участі у справі ЗАТ "Валентина", стосовно прав і обов'язків якого господарським судом винесено ухвалу, що відповідно до вимог п.п.3,7 ч.2 ст.11110 ГПК України є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення (ухвали) місцевого господарського суду.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності застосування судом норм процесуального права та заслухавши пояснення присутнього у засіданні представника скаржника, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала –скасуванню з передачею справи за встановленою виключною підсудністю до господарського суду Одеської області з наступних підстав.

Відповідно до ст.18 Господарського процесуального кодексу України до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.11113 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, передбачені цим Кодексом. Статтею 107 ГПК України до складу учасників судового процесу на стадії касаційного провадження включено осіб, не залучених до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав та обов’язків.

Отже, виходячи із системного аналізу змісту ст.ст.18, 107, 11113 Господарського процесуального кодексу України касаційну скаргу на ухвалу місцевого господарського суду можуть подавати також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо судом винесено ухвалу, що стосується їх прав та обов’язків.

В результаті вирішення питання про вжиття заходів до забезпечення позову судом першої інстанції винесено ухвалу, що стосується прав та обов'язків юридичної особи, яка не була залучена до участі у справі, а саме ЗАТ "Валентина".

Це обумовлено тими обставинами, що оскаржуваною ухвалою ТОВ "Аваль-реєстратор" передавати будь-яким особам реєстр власників іменних цінних паперів ЗАТ "Валентина" та будь-які документи, пов'язані з веденням цього реєстру.

Окрім того, відповідно до ч.5 ст.16 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарського товариства, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням господарського товариства згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Предметом даного господарського спору є визнання недійсними рішень вищого органу ЗАТ "Валентина", що переконливо свідчить про те, що ЗАТ "Валентина" повинне також виступати відповідачем у даній справі.

У зв’язку з цим касаційна інстанція вважає за необхідне на підставі ст.11112 ГПК України доручити суду першої інстанції при розгляді справи врахувати вимоги ст.24 ГПК України.

Колегія враховує, що наведеної правової позиції дотримується також Верховний Суд України при здійсненні касаційного перегляду судових рішень у справах, пов'язаних з незалученням належного відповідача (постанова ВСУ від 04.07.2006 у справі №2-20/11842-2005).

Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців місцезнаходженням ЗАТ "Валентина" є м.Одеса, пров.Курортний,2, а тому наявне штучне незазначення ЗАТ "Валентина" в якості відповідача в позовній заяві Федерації профспілок Одеської області не змінює передбачену ч.5 ст.16 ГПК України підсудність даної справи господарському суду Одеської області.

Касаційна інстанція також вважає за необхідне додатково зазначити, що оформлена оскаржуваною ухвалою заборона передавати будь-яким особам будь-які документи, пов'язані з веденням реєстру власників іменних цінних паперів ЗАТ "Валентина" фактично паралізує роботу вищого органу акціонерного товариства і є втручанням у господарську діяльність товариства. Така заборона безумовно порушує права переважної більшості акціонерів товариства брати участь в управлінні справами товариства, закріплені ст.116 Цивільного кодексу України та ст.10 закону України "Про господарські товариства".

Адже, згідно з ч.1 ст.41 Закону України “Про господарські товариства” вищим органом акціонерного товариства є загальні збори товариства. У загальних зборах мають право брати участь усі акціонери, незалежно від кількості та класу акцій, власниками яких вони є. Брати участь у загальних зборах з правом дорадчого голосу можуть і члени виконавчих органів, які не є акціонерами. Акціонери (їх представники), які беруть участь у загальних зборах, реєструються із зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Реєстрація акціонерів (їх представників), які прибули для участі у загальних зборах, здійснюється згідно з реєстром акціонерів у день проведення загальних зборів виконавчим органом акціонерного товариства або реєстратором на підставі укладеного з ним договору. Цей реєстр підписується головою та секретарем зборів.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" діяльність щодо ведення реєстру власників іменних цінних паперів здійснює емітент або реєстратор. Якщо кількість власників іменних цінних паперів емітента перевищує кількість, визначену Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку як максимальну для організації самостійного ведення реєстру емітентом, емітент зобов'язаний доручити ведення реєстру реєстратору шляхом укладення відповідного договору.

Договір на ведення реєстру емітент може укласти лише з одним реєстратором. При цьому таке доручення емітента не знімає з нього відповідальності щодо виконання обов'язків, що випливають із угод щодо цінних паперів.

Рішення про передачу ведення реєстру власників іменних цінних паперів приймається виключно на загальних зборах акціонерів.

Ведення реєстрів власників іменних цінних паперів передбачає облік та зберігання протягом певних строків інформації про власників іменних цінних паперів та про операції, внаслідок яких виникає необхідність внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів.

Підставою для внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів є документи, згідно з якими переходить право власності на відповідні іменні цінні папери.

Реєстратор зобов'язаний протягом трьох робочих днів від дати прийняття документів у порядку, визначеному Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, внести зміни до реєстру власників іменних цінних паперів або надати мотивовану відповідь про відмову у внесенні таких змін.

Реєстратор зобов'язаний на вимогу власника цінних паперів або його представника, а також номінального утримувача надати виписку з реєстру власників іменних цінних паперів. Власник або його представник чи номінальний утримувач не мають права вимагати включення до виписки інформації, що виходить за межі компетенції реєстратора, у тому числі інформації про інших власників та кількість цінних паперів, які їм належать.

Отже, виходячи з системного аналізу змісту ст.41 Закону України “Про господарські товариства” та ст.9 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" можливість проведення загальних зборів повністю залежить від використання даних реєстру акціонерів-власників іменних цінних паперів, а емітент (ЗАТ "Валентина") на загальних зборах акціонерів вправі вирішувати питання про зміну реєстратора та передачу реєстру власників іменних цінних паперів іншому реєстратору шляхом укладення відповідного договору.

Застосовуючи всеосяжну заборону незалежному реєстратору та будь-яким іншим особам (в тому числі акціонерам ЗАТ "Валентина") на вчинення юридично значимих дій, пов'язаних з використанням системи реєстру акціонерів ЗАТ "Валентина", суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ч.5 статті 19 Господарського кодексу України забороняється незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб.

У відповідності зі ст.6 Господарського кодексу України одним із загальних принципів господарювання в Україні є заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування у господарські відносини. Таким чином, заборонивши надавати акціонерам будь-які документи, пов'язані з веденням реєстру власників іменних цінних паперів ЗАТ "Валентина", господарський суд м.Києва всупереч вимогам ч.2 ст.19 Конституції України та ст.6 Господарського кодексу України вийшов за межі повноважень, наданих йому ст.ст.66,67 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст.11113 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, тобто з врахуванням підстав для скасування або зміни рішення або постанови, визначених ст.11110 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог п.3 ст.1119 та п.п.3,7 ч.2 ст.11110 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення (ухвалу) суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосуються прав і обов’язків осіб, які не були залучені до участі у справі, та з порушенням правил виключної підсудності. Вищенаведені обставини свідчать про наявність підстав для застосування Вищим господарським судом України згаданих статей до спірних правовідносин, оскільки відсутність залучення ЗАТ "Валентина" в якості іншого відповідача при прийнятті оскаржуваної ухвали зачіпає та істотно обмежує права товариства, як видавника оспорюваних актів, а, відтак, перешкоджає правильному об’єктивному та всебічному вирішенню даного спору з врахуванням прав та охоронюваних законом інтересів всіх учасників спірних корпоративних правовідносин. При цьому судова колегія враховує, що згідно з ч.2 ст.11110 ГПК України викладені вище обставини є в будь-якому випадку достатньою окремою підставою для скасування ухвали та подальшого розгляду справи по суті господарським судом Одеської області за встановленою виключною підсудністю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.16,1115,1117–11111,11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ЗАТ "Валентина" задовольнити.

Ухвалу господарського суду м.Києва від 18.12.2007 у справі №18/21 скасувати.

Справу передати за встановленою виключною підсудністю до господарського суду Одеської області.

Головуючий, суддя           В.Овечкін

Судді: Є.Чернов

В.Цвігун