КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2008                                                                                           № 6/99

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:

За участю представників:

від позивача: Шеховцев О.Д. – представник за довіреністю,

від відповідача : Афінська І.І. – представник за довіреністю ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Класс"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 20.02.2008

у справі № 6/99

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Компас"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Класс"

про                                                  стягнення 357771,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.02.2008р. по справі №6/99 заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову була задоволена.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою та просить її скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема скаржник в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції неправомірно здійснив забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, оскільки чинне законодавство передбачає первинним арешт майна, тим більше, що у ТОВ „Класс” має достатню кількість майна .

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 337033,98 грн., сплачених позивачем відповідачу за договором поставки обладнання № ТІ-271 від 14.08.2007, 1206 грн. збитків, 19531,8 грн. моральної шкоди. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати.

Крім того, до позовної заяви позивач надав клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, відповідно до якого позивач просив суд на підставі ст. ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України накласти арешт на грошові кошти відповідача у розмірі, що складає ціну позову.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що відповідач має багато поточних рахунків в різних установах банків, тому може перевести кошти на невідомі позивачу рахунки в банківських установах під час розгляду справи в суді. Крім того, відповідач, визнаючи порушення ним умов згаданого вище договору, відмовляється повернути позивачу грошові кошти, чим підтверджується та обставина, що сторона-боржник своїми діями може зробити неможливим виконання рішення господарського суду або значно утруднити його виконання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.02.2008р. заява позивача була задоволена повністю.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд має право вжити заходів до забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Виходячи зі змісту оспорювальної ухвали вбачається , що при задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову місцевий суд виходив з того , що в позовній заяві позивачем вказується на порушення його прав, зібрані у справі докази свідчать про існування спору між сторонами, а невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду і тому задовольнив клопотання про забезпечення позову .

Згідно з вимогами ст.66 ГПК України , а також відповідно до Роз’яснень Президії Вищого Господарського суду України від 28.03.2002р. за №04-5/365, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Як зазначено у Листі Вищого арбітражного суду України за № 01-8/516 від 22.09.2000р. (із змінами та доповненнями), умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент подання позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення господарського суду.

Як вбачається з ухвали суду від 20.02.2008р. місцевий суд задовольнивши заяву позивача наклав арешт на грошові кошти ТОВ „Класс” в розмірі 361 467,50 грн.

Згідно з ст. 67 ГПК України запобіжні заходи включають накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Отже, чинне законодавство передбачає первинним арешт майна , а не грошових коштів.

В апеляційній інстанції представники сторін пояснили колегії про те, що станом на день подачі позову та заяви і на сьогоднішній день у позивача в його приміщенні за адресою: м. Київ , вул. Володимирська, 61/11, кв.43 знаходиться майно ТОВ "Класс" - меблі, які поставив відповідач позивачу на підставі договору № ТІ-271 від 14.08.2007 р., який є предметом розгляду цієї справи. Позивач в свою чергу відмовився надати відповідачу довіреність і підписану накладну на отримання від відповідача меблів по договору, однак від товару не відмовився і його заміни не вимагав, на відповідальне збереження не взяв, а фактично сам утримує вказані меблі у себе в офісі.

За таких обставин, додаткове накладення арешту на грошові кошти відповідача є необґрунтованим.

Колегією встановлено, що місцевий суд не повно дослідив вищевказані факти та недостатньо надав оцінку всім фактичним обставинам справи.

Також, представник відповідача надав у судове засідання копію платіжного доручення №706, відповідно до якого вся сума в розмірі 337 033,98 грн. за поставлені меблі, згідно укладеного договору, ним була повернута позивачеві.

До матеріалів справи не надано доказів , які б свідчили про те, що незастосування заходів забезпечення позову, обраних судом першої інстанції може привести до утруднення чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Таким чином, колегія прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду скасуванню.

Керуючись ст.ст.101,103- 106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ „Класс” задовольнити .

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.02.2008р. по справі №6/99 скасувати.

Матеріали справи №6/99 повернути Господарському суду м. Києва для подальшого розгляду .

Головуючий суддя

Судді

23.04.08 (відправлено)