КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2008                                                                                           № 21/505

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Андишула А.М.

від відповідача 1 - Кісельова Л.В.

від відповідача 2 - Фуртас О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.05.2008

у справі № 21/505

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Бориспільський автозавод"

до                                                   Акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний Дім Україна-Мерседес Бенц"

про                                                  стягнення 395766,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

ЗАТ «Бориспільський автозавод» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з АТ «Українська пожежно-страхова компанія» заборгованість за договором страхування 153982,45 грн., пені 2662,06 грн., 228,43 грн. річних, 30000,00 грн. шкоди, всього 186872,94 грн.

Під час розгляду справи у місцевому господарському суді позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно із якою він просив суд стягнути з АТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування в сумі 189379,90 грн., збитків в сумі 71470,00 грн., пені 21833,17 грн., 109082,82 грн. інфляційних нарахувань та 4000,33 грн. річних, всього 395766,22 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2008 р. позов ЗАТ «Бориспільський автозавод» задоволено частково, а саме стягнуто з АТ «Українська пожежно-страхова компанія» 189379,90 грн. страхового відшкодування, 50000,00 грн. збитків, 15503,21 грн. пені, 27089,82 грн. інфляційних нарахувань, 4000,33 грн. трьох процентів річних, 2859,73 грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в іншій частині в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, АТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати повністю та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального права.

Зокрема заявник посилається на те, що ЗАТ «Бориспільський автозавод» не виконано умови договору страхування №0035239 та правил страхування, що діють в АТ „УПСК” в зв’язку з чим позивач не має права на отримання страхового відшкодування.

Позивач просив суд рішення залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів відзначає наступне.

04.12.2006 року між АТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ЗАТ «Бориспільський автозавод» було укладено договір страхування наземних транспортних засобів (автокаско) № 0035239.

Об’єктом страхування є автомобіль Мерседес-Бенц Е280, реєстарційний номер АІ 1115 АР.

Відповідно до умов договору страхування № 0035239 страхування здійснювалось на підставі заяви на страхування відповідно до Правил добровільного страхування засобів наземного транспорту (крім залізничного транспорту), затверджених рішенням Правління АТ „УПСК” протокол №01 від 19 січня 2004р. та обраної страхувальником програми від можливих страхових випадків:

- ДТП - пошкодження (знишення) транспортних засобів та/або його додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

- ПДТО - пошкодження (знищення) ТЗ та/або його додаткового обладнання внаслідок протиправних дій третіх осіб, не пов’язаних із незаконним заволодінням ТЗ та додатковим обладнанням в цілому, а також його окремих частин, вузлів , деталей.

- ІВП - пошкодження (знищення) транспортних засобів та/або його додаткового обладнання внаслідок стихійного лиха(повінь, буря, ураган, смерч, цунамі, шторм, злива, град, обвал, лавина, оповзень. Вихід ґрунтових вод, паводок, сель, удар блискавки, осідання ґрунту),падіння дерев та інших предметів, зіткнення з тваринами, пожежі або вибуху у цьому ТЗ в наслідок причин внутрішнього характеру. Всі перелічені в цьому пункті випадкові події в подальшому визначаються як інші випадкові події.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач повідомив відповідача письмовою заявою №780 від 04.06.2007р. про пошкодження автомобіля Мерседес-Бенц Е280 реєстарційний номер АІ 1115 АР внаслідок стихійного лиха та водій страхувальника надав письмові пояснення про обставини ДТП.

Як вбачається з висновку судової автотехнічної експертизи № 10765 від 14.12.2007 р. пошкодження двигуна автомобіля настали під час його пересування по дорожному полотну з великою кількістю води, недопустимою для даного автомобіля.

З пояснень водія позивача вбачається, що при постановці на стоянку в поганих метеоумовах з 01.06.2007 р. на 02.06.2007 р. автомобіль Мерседес-Бенц Е280 реєстарційний номер АІ 1115 АР був у справному стані. Під час слідування автомобіля до місця стоянки йшов сильний дощ із градом та великим водним потоком на дорогах. 02.06.2007 р. приблизно о 9 годині – 10 годині 20 хвилин водій намагався завести автомобіль природнім шляхом, однак двигун та електрообладнання не реагували на систему запалювання. Після нетривалого пробного запуску водій припинив свої дії та викликав евакуатор для транспортування на сервісну станцію та було повідомлено страхову компанію.

Заявами № 545 від 08.06.2007р. та № 612 від 19.06.2007р. позивач просив виплатити йому страхове відшкодування.

Листом № 2027 від 09.07.2007р. відповідач-1 відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись при цьому на п.3 ст. 26 Закону України „Про страхування”.

Спір у справі виник у зв’язку із тим, що позивач вважає, що подія, що сталась з застрахованим автомобілем - гідроудар, належить до страхового випадку - ІВП відповідно до договору страхування № 0035239 та Правил добровільного страхування засобів наземного транспорту (крім залізничного транспорту).

Пунктом 5.2. договору страхування передбачено перелік документів, які страхувальник повинен надати при настанні події, що в подальшому може бути визнана страховою.

Пунктом 5.3. договору страхування передбачений перелік документів, які страхувальник повинен надати у відповідності до ризику по якому настала подія.

Так за ризиком ІВП страхувальник зобов’язаний надати страховику:

-          довідку дорожньої служби, органів пожежного нагляду, іншої компетентної організації – відповідно до характеру страхового випадку, із зазначенням повного імені (назви) власника (користувача) ТЗ та його реквізитів, місця та часу пошкодження ТЗ, причин заподіяння шкоди, перелік пошкоджень, завданих ТЗ;

-          довідку метеорологічної служби та /або сейсмологічної служби про стихійне лихо в місці настання страхового випадку (при заподіянні шкоди внаслідок стихійного лиха).

Матеріали справи підтверджують, що позивач надав відповідачу-1 довідку з гідрометеорологічного центру про кількість опадів, що випали в районах м. Києва в ніч з 01 на 02 червня 2007р., які за кількістю можна віднести до стихійного лиха. Таким чином позивач вважає, що дана подія - гідроудар відноситься до стихійного лиха, та він належними документами підтвердив її настання.

Судова колегія вважає, що для вирішення даного спору необхідним є встановлення обставини підтвердження страхувальником належними засобами доказування настання страхового випадку із застрахованим автомобілем.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи не містять доказів отримання позивачем довідки будь-якої компетентної організації відповідно до характеру випадку, що стався із автомобілем Мерседес-Бенц Е280 реєстарційний номер АІ 1115 АР, із зазначенням повного імені (назви) власника (користувача) ТЗ та його реквізитів, місця та часу пошкодження ТЗ, причин заподіяння шкоди, перелік пошкоджень, завданих ТЗ.

При цьому судом береться до уваги те, що з наявних матеріалів справи неможливо встановити час настання гідроудару, місце його настання та обставини, за яких він відбувся.

Надана позивачем довідка метеослужби підтверджує лише ту обставину, що у ніч з 01 на 02 червня відбулось випадіння надзвичайно великої кількості опадів у вигляді дощу, проте дана довідка не може бути доказом, що відповідні опади у вказаний час стали причиною завдання застрахованому автомобілю під керуванням уповноваженої особи пошкодження у вигляді гідроудару, оскільки автомобіль під час постановки останнього на автостоянку знаходився у справному стані.

Відповідно до п. 1.7 Правил добровільного страхування засобів наземного транспорту (крім залізничного транспорту) страховий випадок – подія, яка передбачена договором страхування, укладеним у відповідності із Правилами, що фактично відбулась, і з настанням якої виникає обов’язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику або вигодонабувачу.

З огляду на вищевикладені обставини, судова колегія дійшла до висновку про те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що у відповідача 1 виник обов’язок по виплаті страхового відшкодування за договором страхування № 0035239 від 04.12.2006 р.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 страхового відшкодування, збитків та штрафних санкцій є недоведеними належними засобами доказування, а отже в позові до Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» належить відмовити повністю.

Як встановлено судом, позивачем у позовній заяві та у заяві про уточнення позовних вимог не було зазначено вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний Дім Україна-Мерседес Бенц», яке є відповідачем 2 у даній справі.

З огляду на відсутність вимог до відповідача 2, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі по відношенню до вказаної особи на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку із відсутністю предмету спору.

З огляду на викладене рішення місцевого господарського суду про часткове задоволення позову Закритого акціонерного товариства «Бориспільський автозавод» підлягає скасуванню повністю, в позові до Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» належить відмовити повністю та припинити провадження у справі по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний Дім Україна-Мерседес Бенц».

Керуючись п. 1-1 ст. 80, ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2008 року у справі № 21/505 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

2.          В позові до Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»відмовити повністю.

3.          Припинити провадження у справі по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний Дім Україна-Мерседес Бенц».

4.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Бориспільський автозавод» (Київська обл., Бориспільський р-н, с. Проліски, вул. Броварська, 4; ) на користь Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»(м. Київ, вул. Фрунзе, 40; ) 1429,87 грн. державного мита за перегляд рішення в апеляційному порядку.

5.          Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ на виконання даної постанови.

Головуючий суддя

Судді

24.06.08 (відправлено)