СУД
Постанова

Іменем України

31
березня 2008 року

Справа
№ 20-2/181-11/254-2/304

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Дугаренко
О.В.,

суддів                                                                      Ткаченка
М.І.,

Фенько Т.П.,

за участю
представників сторін:

позивача:
Малахов В.І., дов. №
14 від 19.09.2007,

відповідача
1: ОСОБА_3, дов. б/н
від 19.03.2008,

відповідача
2: ОСОБА_4, дов. б/н
від 19.03.2008,

розглянувши
апеляційну скаргу
Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя  Шевчук Н.Г.) від 13 серпня 2008 року у справі
№20-2/181-11/254-2/304

за
позовом           Комунального підприємства
"Севастопольське міське ринкове господарство" Севастопольської
міської ради (пр. Ген. Острякова, 233,Севастополь,99055)

до           Суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_3
(АДРЕСА_1)

Суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
(АДРЕСА_2)

про
усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду  міста Севастополя
(суддя Шевчук Н.Г.) від 13 серпня 2007 року позов задоволено частково.
Зобов'язано суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 усунути перешкоди у
користуванні комунальним підприємством „Севастопольське міське ринкове
господарство” Севастопольської міської Ради земельною ділянкою площею 20,7 м2,
яка знаходиться у його користуванні на підставі договору оренди від 08.09.1999
серія АВВ №892687, шляхом відновлення стану зайнятої земельної ділянки,
демонтажу торгівельного павільйону №НО-32 з місця його розташування.  Стягнуто з суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1    на користь
комунального підприємства „Севастопольське міське ринкове господарство”
Севастопольської міської Ради витрати по оплаті державного мита у сумі 85,00
грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі
118,00 грн.

В
частині позовних вимог, заявлених до суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 20,7 м2
під розміщення павільйону № НО-32 для торгівлі на ринку „Мелкооптовый”
провадження припинено.

Не
погодившись  рішенням суду, суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернулась до апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду міста Севастополя.

Провадження
по справі зупинялось до вирішення пов'язаної з даною справи № 20-2/375. Після
розгляду вказаної справи, апеляційне провадження по справі №
20-2/184-11/254-2/34 було поновлено. Розгляд апеляційної скарги було продовжено
на 1 місяць ухвалою керівництва Севастопольського апеляційного господарського
суду.  08 січня 2008 року провадження по
справі було зупинено до розгляду касаційної скарги  позивача на ухвалу Севастопольського
апеляційного господарського суду  від 29
жовтня 2007 року.  Ухвалою Вищого
Господарського суду України від 01 лютого 2008 року клопотання позивача по
справі про відновлення процесуального строку подання касаційної скарги
відхилено, касаційна скарга позивача повернута без розгляду.

27
березня 2008 року на адресу Севастопольського апеляційного господарського суду
надійшло клопотання від
представника  відповідачів про
зупинення провадження по справі до розгляду Верховним Судом України справи №
20-2/375.

У
судовому засіданні, призначеному на 31 березня 2008 року представник позивача
заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Надав судовій колегії копію
постанови Вищого Господарського суду України, якою касаційна скарга позивача
задоволена, постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 26
листопада 2007 року у справі № 20-2/375 скасовано, рішення господарського суду
міста Севастополя від 24 вересня 2007 року залишено без змін. Представник
відповідачів підтримала своє клопотання про зупинення провадження по справі,
однак доказів того, що касаційна скарга прийнята до розгляду Верховним судом
України не надала.

Колегія
суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню
не підлягає, з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що між Севастопольською міською радою та
комунальним підприємством „Комунальные рынки вещевой и мелкооптовый” 08 вересня
1999 року був укладений договір оренди землі, відповідно до якого на підставі
розпорядження №  145 від 24 грудня 1998
року Севастопольська міська рада надала, а КП „Комунальные рынки вещевой и
мелкооптовый” прийняло у володіння та користування земельну ділянку загальною площею
6,2744 га., розташовану в Ленінському районі міста Севастополя на перетині
проспекту  генерала Острякова і дороги на
Максимову дачу для господарського використання. Строк дії договору -десять
років.

Рішенням
Севастопольської міської ради від 05 квітня 2005 року № 2973 та наказом № 42/Д
від 05 червня 2006 комунальне підприємство „Комунальные рынки вещевой и
мелкооптовый” перейменоване у комунальне підприємство „Севастопольське міське
ринкове господарство” Севастопольської міської ради.

29
червня 2003 року між КП „Севміськринкгосп” та суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_2  був укладений договір
№ 168 про розміщення павільйону № НО-32 для торгівлі на ринку „Мелкооптовый”.
Строк розміщення майна на території ринку з 01 липня 2003 року по 01 червня
2009 року.

Згідно
пункту 5.4 Договору одна з сторін договору може розірвати його в
односторонньому порядку, письмово повідомивши іншу сторону за 10 днів до дня
фактичного розірвання договору.

09
грудня 2006 року між суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 та суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу
торгівельного павільйону № НО-32 та 11.12.2006 вказаний павільйон був прийнятий
СПД ОСОБА_1 по акту приймання-передачі.

15
грудня 2006 року суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 звернувся до позивача
по справі з заявою про розірвання Договору та укладення нового договору на
вказане торгівельне місце з суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, у
зв'язку з тим, що між ними укладений договір купівлі-продажу павільйону.

Проте,
з матеріалів справи вбачається, що договір про розміщення павільйону № НО-32
для торгівлі на ринку „Мелкооптовый” з суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1 укладений не був, у зв'язку з ненаданням необхідних для його укладення
документів, про що вона була повідомлена листом від 19.03.2007 № 110. Також у
листі позивач просить звільнити займане торгівельне місце протягом 10 днів.
Аналогічним листом позивач повідомив СПД ОСОБА_2 про закінчення дії Договору
відповідно до його заяви та просить усунути перешкоди у користуванні земельною
ділянкою шляхом звільнення торгівельного місця протягом 10 днів з дня отримання
листа.

Згідно
зі статтею 116 Земельного кодексу України юридичні особи набувають права
власності та права користування земельними ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

Статтею
124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтею
152 вищевказаного кодексу встановлено, що землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою в тому числі шляхом
відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення
прав.

Відповідно
до статті 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних
ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків,
будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних
ділянок провадиться за рішенням суду.

Крім
того, колегія суддів зазначає, що постановою Вищого господарського суду
України  у справі № 20-2/375 касаційна
скарга  „Комунального підприємства
„Севастопольське міське ринкове господарство” задоволена, постанова
Севастопольського апеляційного господарського суду від 26 листопада 2007 року
скасована, рішення господарського суду міста Севастополя від 24 вересня 2007
року залишено без змін.

Через
те, що договір № 168 від 29 червня 2007 про розміщення павільйону № НО-32 для
торгівлі на ринку „Мелкооптовый” припинив дію, а власником павільйону № НО-32,
відповідно до договору купівлі-продажу від 09 грудня 2006 року є суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1,
провадження у справі в частині позовних вимог, заявлених до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою площею 20,7 м2 під розміщення павільйону № НО-32
для торгівлі на ринку „Мелкооптовый” відповідно до пункту 11 частини
першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України судом першої
інстанції було припиненню.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга має бути залишена
без задоволення, відтак, підстав, для скасування рішення господарського
суду  міста Севастополя немає.

Керуючись статтями 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду міста Севастополя від 13 серпня 2007 рок у справі №
20-2/181-11/254-2/304 залишити без змін.

Головуючий
суддя
О.В. Дугаренко

Судді                                                                                М.І.
Ткаченко

Т.П. Фенько