ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 р.

№ 48/195

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого –судді

Дерепи В.І.

суддів :

Грека Б.М. –(доповідача у справі)

Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦемСервіс"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 05.12.07

у справі

№ 48/195

господарського суду

м. Києва

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦемСервіс"

до

Експериментально-конструкторського бюро Науково-дослідного інституту будівельних конструкцій

про

спонукання до виконання умов договору

за участю представників від:

позивача

не з'явилися, були належно повідомлені

відповідача

Чибала Г.К. (дов. від 17.12.07)

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦемСервіс" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про спонукання Експериментального конструкторського бюро при Державному науково-дослідному інституті будівельних конструкцій Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України до виконання умов договору.

Рішенням господарського суду м. Києва від 18.10.07 (суддя Сулім В.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.07 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Кондес Л.О., суддів: Куровського С.В., Михальської Ю.Б.), в позові відмовлено. Судові акти мотивовані небажанням відповідача продовжувати договірні правовідносини.

Не погоджуючись з рішенням та постановою у справі, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду м. Києва. Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів попередніх інстанцій суперечать змісту п.6.2 договору.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи як встановлено в судових актах, 01.01.05 між позивачем та відповідачем укладено договір про участь у виробничому циклі.

Відповідно до п.1.1 договору замовник (позивач) доручає, а виконавець (відповідач) приймає до виконання роботи, пов’язані з оформленням документів (розкредитуванням), подачею, розгрузкою, прибиранням вагонів, що надходять до замовника (позивача). Замовник (позивач) постачає залізничним транспортом на майданчик виконавця (відповідача) цемент чи інші будівельні матеріали. Виконавець (відповідач) надає ємності для відвантаження цементу. Замовник (позивач) зобов’язується оплатити виконану виконавцем (відповідачем) роботу відповідно до п.3 даного договору. Відповідно до розділу 6 договору визначено строк його дії, який обчислюється з 01.01.05 до 31.12.05, при цьому, якщо жодна із сторін в місячний строк до спливу строку, на який укладено договір, не заявить наміру його розірвати, договір автоматично пролонгується на один рік.

Рішенням господарського суду міста Києва по справі № 31/347 від 08.12.06, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.07 та набрало законної сили, строк дії договору пролонговано до 31.12.06.

Відповідач звертався з листами від 07.06.06 № 85 та від 10.07.06 № 97 зі змісту яких вбачається, що відповідач не має наміру укладати договір оренди частини складу та продовжувати дію Договору від 01.01.05 № 04/05 "Про участь у виробничому циклі" на 2007 рік. Оцінюючи ці листи, суди вказали на те, що закінчення дії договору пов’язано не з фактом відповідного письмового повідомлення, а з фактом заяви однієї із сторін про небажання продовжувати договірні зобов’язальні правовідносини та обізнаність про це іншої сторони. Позивачу було відомо про наміри відповідача щодо припинення договірних відносин, про що останній, зокрема, повідомляв позивача своїми листами.

Вищий господарський суд України вважає за необхідне погодитися із такою правовою позицією судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Згідно з ч.1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати обов’язки відповідно до договору.

Відповідно до п.6.2 договору, якщо жодна із сторін в місячний строк до спливу даного договору не заявить про намір його розірвання, даний договір автоматично пролонгується на один рік.

З врахуванням вимог п.6.2 договору, слід дійти висновку, що умовами договору передбачена автоматична пролонгація договору ще на рік, але ним не передбачено щорічної пролонгації. Тобто, договір передбачав лише разову, а не постійну автоматичну пролонгацію. Крім того, судами встановлено, що відповідач постійно наголошував на небажанні продовжувати договірні правовідносини, про що позивач не міг не знати при первісній пролонгації договору в судовому порядку та із постійних звернень керівника відповідача. За таких обставин судами зроблений вірний висновок, що вимоги позивача щодо пролонгації даного договору є безпідставними.

Отже, доводи касаційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, а тому, постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні судами всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦемСервіс" залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.12.07 у справі № 48/195 залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко