ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

26.02.08Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії :

Головуючого–судді - Юркевича М.В.

Суддів Городечної М.І.

Кузя В.Л.

Розглянув апеляційне подання прокурора Львівської області в інтересах Стебницької міської ради м. Стебник

на рішення господарського суду Львівської області від 13.05.2004 року

у справі № 1/188-13/85

за позовом: Дрогобицької міжрайонної прокуратури в інтересах Стебницької міської ради м. Стебник

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальність «Тюльпан»м. Стебник

про стягнення 61 302,02 грн.

З участю представників :

Від прокуратури Львівської області: Макогон Ю. –ст. прок. відділу

Від позивача: Гарбіч О.Д. –провідний спеціаліст

Від відповідача: Ткачишин М.М. –дир-р., Сов’як М.С. –предст.

Права та обов’язки сторін передбачені ст. ст. 22, 28 ГПК України роз’яснено, заяви про відвід суддів не поступали, клопотання про фіксацію судового процесу не надходили.

Рішенням господарського суду Львівської області від 13.05.2004 року по справі №1/188-13/85 Дрогобицькому міжрайонному прокурору відмовлено в позові, заявленому в інтересах Стебницької міської ради до товариства з обмеженою відповідальність «Тюльпан»м. Стебник про стягнення в примусовому порядку з відповідача на користь позивача 50 663,00 грн. основного боргу та 10 639,02 грн. пені за несвоєчасне внесення коштів за придбаний об’єкт комунальної власності.

Перший заступник прокурора Львівської області не погодився з прийнятим рішенням, тому у своєму апеляційному поданні просить переглянути його в порядку апеляційного провадження, скасувати, справу направити на новий розгляд з огляду на наступні обставини і підстави:

- Пунктом 1.4. договору купівлі-продажу від 26.12.2003 року передбачено, що ціна продажу об’єкта згідно із звітом і висновком експерта про експертну оцінку приміщень, проведеного експертами ПП «Експерт», затвердженого відділом житлово-комунального господарства та комунального майна Стебницької міської ради 03.09.2003 року становить 80 663, 00 грн. У пункті 1.5. цього ж договору вказано, що даний об’єкт продано за 60 000,00 грн., що суперечить вимогам ст. 12 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств»;

- Посилання суду першої інстанції на рішення Стебницької міської ради від 02.09.2003 року № 209 є безпідставним, оскільки вказане рішення сесії не вступило в законну силу;

- Рішенням Стебницької міської ради № 300 від 09.02.2004 року розстрочено оплату відповідачем за придбаний об’єкт за ціною 60 000, 00 грн. терміном на 10 місяців, що також суперечить ч. 5 ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств», згідно якої покупець зобов’язаний внести платіж протягом 30 календарних днів з моменту переходу до нього права власності на об’єкт приватизації. Термін оплати може бути продовжений ще на 30 календарних днів за умови сплати не менше ніж 50 % ціни продажу об’єкта. Таким чином, термін оплати повинен бути продовжений не більше, як до 29.03.2004 року.

ТОВ «Тюльпан»проти апеляційного подання заперечив, оскаржене рішення вважає таким, що ґрунтується на чинному законодавстві, відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи. В задоволені апеляційного подання прокуратури просить відмовити, а рішення господарського суду Львівської області – залишити без змін. При цьому, відповідач у своїх поясненнях звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що рішенням Стебницької міської ради № 209 від 02.09.2003 року дозволено продати відповідачу нежитлове приміщення площею 462,0 м.кв., що знаходиться за адресою м. Стебник, вул. М.Грушевського, 2 за ціною 60 000, 00 грн. Рішенням Стебницької міської ради № 300 від 09.02.2004 року розстрочено оплату на викуп нежитлового приміщення терміном на десять місяців. Міська рада, як власник приміщення приймала дані рішення у відповідності до своєї компетенції, а ТОВ «Тюльпан»виконало всі умови приватизації.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 09.06.2004 року апеляційне провадження по даній справі було зупинено, в зв’язку з тим, що на розгляді Дрогобицького міськрайонного суду перебували справи за позовом прокурора Дрогобицької міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Стебницької міської ради про визнання незаконними рішень сесії ради № 209 від 02.09.2003 р. та № 300 від 09.02.2004 року. В зв’язку із завершенням їх розгляду, ухвалою апеляційного господарського суду від 10.01.2008 року апеляційне провадження у справі № 1/188-13/85 було поновлено.

В ході перегляду оскарженого рішення за наявними матеріалами та доказами у справі, Львівським апеляційним господарським судом з'ясовано:

02.09.2003 року Стебницькою міською радою на п’ятнадцятій сесії четвертого демократичного скликання прийнято рішення № 209 про продаж об’єктів комунальної власності міської ради.

На виконання даного рішення, 26.12.2003 року між Стебницькою міською радою, як продавцем, та ТОВ «Тюльпан», як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу майна комунальної власності нежитлового приміщення, згідно умов якого міська рада зобов’язалась передати у власність відповідача цегляне нежитлове приміщення «А-2»загальною площею 462,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Дрогобицький район, м. Стебник, вул. М.Грушевського, 2, а відповідач –прийняти об’єкт продажу та сплатити за нього кошти. Даний договір 26.12.2003 року нотаріально посвідчений державним нотаріусом Стрийської нотаріальної контори п. Костур У.Т.

Згідно п. 1.3. договору право власності на приміщення переходить до відповідача з моменту нотаріального посвідчення даного договору.

Відповідно до п. 1.4. даного договору ціна продажу об’єкта згідно із звітом і висновком експерта становить 80 663, 00 грн. Згідно пункту 1.5. договору нежитлове приміщення продано за 60 000, 00 грн.

Пунктом 2 договору сторони прийшли до згоди, що відповідач зобов’язаний внести на розрахунковий рахунок продавця 60 000, 00 грн. за придбаний об’єкт протягом 30-ти календарних днів з дня підписання договору до 26.01.2004 року.

26.01.2004 року відповідач на виконання п. 2 договору купівлі-продажу платіжним дорученням № 12 здійснив оплату за придбане нежитлове приміщення в сумі 30 000, 00 грн.

09.02.2004 року Стебницька міська рада прийняла рішення № 300, яким розстрочила відповідачу оплату за викуп об’єкта комунальної власності за ціною 60 000,00 грн. терміном на 10 місяців.

Відповідач платіжним дорученням № 74 від 18.03.2004 року сплатив на розрахунковий рахунок Стебницької міської ради 6 000, 00 грн., платіжним дорученням № 97 від 27.04.2004 року 3 000,00 грн. та платіжним доручення № 108 від 16.07.2004 року 21 000, 00 грн.

Дрогобицький міжрайонний прокурор заявляючи позов в інтересах Стебницької міської ради акцентував увагу суду на тому, що по-перше, в розділі 1 договору купівлі-продажу від 26.12.2003 року встановлено, що ціна продажу об’єкта, згідно експертної оцінки становить 80 663, 00 грн., і в цьому ж розділі вказано, що нежитлове приміщення продано за 60 000,00 грн., що суперечить законодавству. По-друге, згідно п. 2.1. договору встановлено, що відповідач зобов’язаний внести 60 000,00 грн. за придбаний об’єкт протягом 30-ти календарних дні, але відповідач оплатив лише 30 000,00 грн. А за порушення терміну оплати за об’єкт продажу згідно п. 7.1. договору відповідач зобов’язаний сплатити продавцю пеню в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Розглянувши доводи апеляційного подання, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що оскаржене рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення. При цьому, судова колегія виходить із наступного:

Відповідно до ст. ст. 8, 9, 12 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»визначення ціни продажу об’єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, визначається експертним шляхом або способами, що враховують потенційну прибутковість, відповідно до методики, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно п. 1.4. договору купівлі-продажу від 26.12.2003 року ціна продажу об’єкта згідно із звітом і висновком експерта про експертну оцінку приміщень, проведену експертами ПП «Екперт», затвердженого відділом ЖКГ та комунального майна Стебницької міської ради від 03.09.2003 року становить 80 663, 00 грн. А пунктом 1.5 цього ж договору встановлено, що об’єкт приватизації проданий за 60 000,00 грн.

Досліджуючи наявні матеріали справи та надаючи їм правову оцінку, апеляційним господарським судом з’ясовано те, що 22.08.2003 року директор ТОВ «Тюльпан»(до укладення договору купівлі-продажу від 26.12.2003 року) звертався до міського голови Стебницької міської ради із заявою про те, щоб при погоджені ціни об’єкта продажу врахувати міською радою кошти в сумі 23 545,00 грн., які були затрачені товариством на ремонт в будинку, в якому крім ТОВ «Тюльпан»находиться також і інші підприємства та організації (а.с. 19).

З огляду на те, що продавцем нежитлового приміщення (міською радою) було враховано виконання відповідачем ремонтних робіт на загальну суму 23 545,00 грн., що відповідає вимогам ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна»прийнято міською радою і додатком до рішення Стебницької міської ради визначено ціну продажу в розмірі 60 000,00 грн., про що повідомлено відповідача листом № 1813 від 23.12.2003 року, і що також відображено у п. 1.5. договору купівлі-продажу від 26.12.2003 року.

Львівський апеляційний господарський суд також не погоджується з доводами апелянта щодо стягнення з відповідача пені відповідно до п. 7.1 договору (згідно якого за порушення терміну оплати за об’єкт продажу покупець зобов’язаний сплатити продавцю пеню в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен день прострочення), оскільки вина в простроченні зобов’язання зі сторони відповідача відсутня.

Так, згідно п. 2.1. договору купівлі-продажу від 26.12.2003 року покупець зобов’язаний внести 60 000,00 грн. за придбаний об’єкт протягом 30-ти календарних днів з дня підписання цього договору до 26.01.2004 року. Як вбачається із наявних матеріалів справи, 26.01.2004 року відповідач сплатив кошти в сумі лише 30 000,00 грн. Але Стебницька міська рада своїм рішенням № 300 від 09.02.2004 року розстрочила відповідачу плату за викуп об’єкта терміном на 10 місяців, тобто з кінцевим терміном оплати до 09.12.2004 року. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач здійснив останній платіж ще до закінчення строку розстрочки, а саме 16.07.2004 року в сумі 21 000,00 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду в цивільній справі № 2-2428 від 28.12.2004 року визнано рішення Стебницької міської ради № 300 від 09.02.2004 року «Про розстрочення оплати за викуп об’єктів комунальної власності»незаконним, але це ніяк не впливає на кваліфікацію вини покупця у прострочені оплати за придбаний об’єкт. Більше того, відповідач здійснив останній платіж 16.07.2004 року, ще до закінчення кінцевого терміну розстрочки, тобто дане рішення міської ради на той час було чинне. Дрогобицький міськрайонний суд у своєму рішенні по справі № 2-2438 встановив, що ТОВ «Тюльпан»виконало свої грошові зобов’язання перед міською радою по сплаті 60 000,00 грн. за придбаний об’єкт, тому міськрайонний суд, вказав, що дане рішення не слід звертати до виконання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Тобто, дана стаття передбачає настання наслідків лише після порушення боржником зобов’язання.

В силу ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вище викладене, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 13.05.2004 року по суті є законним, відповідно до ст. 43 ГПК України ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, в зв’язку з чим підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволені апеляційного подання прокурора Львівської області в інтересах Стебницької міської ради м. Стебник відмовити.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 13.05.2004 року у справі №1/188-13/85 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Матеріали справи № 1/188-13/85 повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя М.В.Юркевич

Суддя М.І.Городечна

Суддя В.Л.Кузь