ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

справа № 4/134

"23" січня 2008 р. м.Чернівці

10:40

Господарський суд Чернівецької області в складі головуючого судді Проскурняка О.Г., при секретарі Тинок О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов, де:

Позивач Управління Пенсійного Фонду у Герцаївському районі Чернівецької

області

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю “Лан”

про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування –126095,09 грн.

Представники:

Від позивача –Єнакакі С.М.

Від відповідача – не з’явився

В засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Управління Пенсійного Фонду у Герцаївському районі Чернівецької області звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Лан” про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у сумі 126095,09 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідно до статті 15 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058 –ІV, відповідач перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду України у Герцаївському районі і є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування. Далі позивач стверджує, що 15 лютого 2005року проведено перевірку відповідача стосовно достовірності, повноти нарахування та своєчасності внесків на загальнообов’язкове державне страхування, про що складено акт № 6. У результаті перевірки, відповідачу донараховано зобов’язання на загальну суму 92887,11 грн. 16 лютого 2005 року позивач прийняв рішення № 12 про застосування фінансових санкцій у сумі 33208,98 грн. за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених те не сплачених страхових внесків, і надіслав вимогу № 16 про сплату боргу у сумі 126095,09 грн.

Відповідач заперечує проти позовних вимог та зазначає, що ТОВ “Лан” є платником єдиного податку, а тому відповідно до Указу Президента “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” не є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою від 30 листопада 2005 року, суд зупинив провадження у справі до вирішення справи № 2/241 про визнання не чинними вимоги № 16 та рішення № 12 від 16 лютого 2005 року.

Ухвалою від 4 грудня 2007 року суд поновив провадження у справі.

Відповідач пояснення на позовну заяву не надав, явку повноваженого представника вкотре у судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце засідання суду.

Не з’явлення у судове засідання представника відповідача та не надання пояснення на позовну заяву не перешкоджає вирішення спору по суті за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

15 лютого 2005 року управлінням ПФУ у Герцаївському районі проведено перевірку ТОВ “Лан” щодо достовірності, повноти нарахування та своєчасності внесків на загальнообов’язкове державне страхування, про що складено акт № 6.

За результатами перевірки, ТОВ “Лан” донараховано зобов’язання із сплати внесків на загальну суму 92887,11 грн.

Відповідно до рішення управління ПФУ у Герцаївському районі № 12 від 14 лютого 2005 року про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та несплачених страхових внесків, до відповідача застосовано штрафні санкції у сумі 33287,98 грн.

15 лютого 2005 року відповідачу виставлено вимогу № 16 про сплату заборгованості у сумі 126095,09 грн., в т.ч. недоїмки 92887,11 грн., фінансових санкцій у сумі 33207,98 грн.

Відповідач звернувся до суду з позовом про визнання нечинними вимоги від 15 лютого 2005 року та рішення № 12 від 14 лютого 2005 року про застосування фінансових санкцій.

Згідно постанови Вищого адміністративного суду України від 24 січня 2007 року по справі № 2/241 Товариству з обмеженою відповідальністю “Лан” відмовлено у задоволенні позову. При цьому, постановою від 24 січня 2007 року встановлено, що з 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, статтею 14 якого передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Статтею 18 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Страхові внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів, не підлягають вилученню з Пенсійного фонду або з Накопичувального фонду і не можуть використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Отже, відповідно до вимог пункту 1 статті 14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” ТОВ “Лан” має сплачувати нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, а тому УПФУ в Герцаївському районі Чернівецької області обґрунтовано донараховано позивачу суму несплачених страхових внесків.

Посилання ТОВ “Лан” на те, що оскільки ТОВ “Лан” є платником єдиного податку відповідно до положень Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”, а тому звільнений від сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування суперечить вимогам статті 18 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»та конституційному принципу верховенства права.

Так, пунктом 6 статті 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058 – ІV визначено, що страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до пункту 2 статті 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058 –ІV встановлено, що “суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону …, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків ( далі недоїмка ) і стягується з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій”

Відповідач, зобов’язання щодо своєчасної сплати страхових внесків належним чином не виконував, а тому зобов’язаний сплатити недоїмку у сумі 92887,11 грн. та фінансові санкції у сумі 33207,98 грн.

Керуючись статтями 94, 160 –163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд —

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Лан”, вул. Гайдара,1е офіс №403, код 30824004, місто Чернівці, р/р 260044740 в АППБ “Аваль”, МФО 356464 на користь Управління пенсійного фонду у Герцаївському районі Чернівецької області, вул. Шевченка,9, м. Герца, Чернівецька область, код 21430667, р/р 59 в “Ощадбанку”, МФО 356334 —92887,11 грн. недоїмки, 33207,98 грн. фінансових санкцій.

3.          Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення строку. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Відповідно до статті 185, частини першої - третьої, п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної заяви або апеляційної скарги, які подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану постанову. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 60 цього Кодексу—з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                    О. Г.Проскурняк