ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23"
квітня 2008 р.
Справа  № 19/61

За
позовом           Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної

особи ОСОБА_1
м.Ізяслав Хмельницької області

до відповідача:          Приватного
виробничо-комерційного малого підприємства «ЗЕФ»

смт.Квасилів
Рівненського району Рівненської області

про стягнення             11
886 грн. 00 коп. збитків, завданих продажем неякісної продукції

Суддя
Грязнов В.В.

Представники
сторін:

від позивача-                   ОСОБА_1., підприємець;

від
відповідача-            не з'явився.

Позивач
не заявив клопотання про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз'яснено
стороні статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

Суть
спору: Позивач-СПД
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про стягнення з Відповідача-Приватного
виробничо-комерційного малого підприємства «ЗЕФ»11 886 грн. 00 коп., з яких 6
000 грн. - вартість придбаного недоброякісного верстата, 5 886 грн. -
матеріальна шкода.

Обгрунтовуючи
заявлені вимоги, Позивач вважає, що Відповідачем продано недоброякісний
верстат, що підтверджено доданими до позовної заяви доказами, а внаслідок
неналежної роботи верстата завдано матеріаль-ної шкоди через вихід з ладу
стрічкових пил на суму 5 886 грн.

В
судовому засіданні 23.04.2008р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач-Приватне
виробничо-комерційне мале підприємство «ЗЕФ»проти позову заперечив, мотиву-ючи
тим, що пропущено строк позовної давності для пред'явлення вимоги у зв'язку з
недоліками проданого това-ру. Окрім того зазначив, що суму нанесеної
матеріальної шкоди Позивачем не обгрунтовано та не подано доказів понесення
витрат. Просив в задовленні позову відмовити.(арк.справи 23).

В
результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ,

що
Приватне виробничо-комерційне мале підприємство «ЗЕФ»згідно накладної №8 від
26.05.2005р. передало СПД ОСОБА_1. верстат для розпилювання обаполи вартістю 6
000 грн. В полі накладної “підстава” зазначено “готівка”.(арк.справи 10).

Вартість
верстата в сумі 6 000 грн. 00 коп. сплачена Позивачем повністю, що
стверджується сторонами в судовому засіданні 28.03.2008р., а також поясненнями
Відповідача, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно
до технічного паспорту, наданого Відповідачем разом із запереченнями позовних
вимог, верс-тат призначений для поздовжнього розпилювання обапол з твердих та
м'яких порід дерева на дошки різної товщи-ни.(арк.справи 36-42).

Згідно
пояснень, наданих Позивачем, - верстат встановлено на території Ізяславської
виправної колонії №31 у Хмельницькій області. Під час експлуатації верстата
Позивачем виявлено недоліки, а саме - передчасний вихід з ладу пил стрічкових,
що зумовлювало їх заміну на нові, що в кінцевому рахунку призвело до
матеріаль-них витрат в сумі, що складає вартість пошкоджених пил. Зазначені
факти заактовано Позивачем та працівника-ми виправної колонії (Акти від
26.07.2005р., 10.09.2005р., 15.02.2006р., 30.03.2006р., 29.05.2006р.).

Позивач
у заяві вказав, що з метою усунення недоліків у роботі верстата та його наладки
неодноразово викликав представника виробника -ПВКМП «ЗЕФ», при цьому
покликається на довідку без дати і номера, підпи-сану начальником Ізяславської
виправної колонії №31 про відвідування колонії громадянином ОСОБА_2. з питань
ремонту станка для розпилювання горбилів. З довідки вбачається, що такі
відвідування відбулися 25.02. 2006р., 06.04.2006р. та 04.05.2006р. ОСОБА_2. є
директором ПВКМП «ЗЕФ», що стверджується протоколом судового засідання від
26.03.2009р., іншими матеріалами справи.(арк.справи 11, 115).

Вважаючи,
що наладка верстата позитивних результатів не принесла, Позивач 18.07.2006р.
направив Від-повідачу претензію з пропозицією усунути конструктивні недоліки
верстата або вирішити питання щодо його за-міни на якісний. Вказана претензія
отримана Відповідачем 01.08.2006р. і залишена без відповіді та задоволення.
(арк.справи 8-9).

Даний
спір вже розглядався господарськими судами.

ТакТак,
рішенням господарського суду Рівненської області від 23.03.2007р. задоволено
позов частково, стяг-нуто 6 000 грн. вартості верстата, 4 540 грн. матеріальної
шкоди та 238 грн. судових витрат.

Так,
рішенням господарського суду Рівненської області від 23.03.2007р. задоволено
позов частково, стягнуто 6 000 грн. вартості верстата, 4 540 грн. матеріальної
шкоди та 238 грн. судових витрат.

Проте,
постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.07.2007р.
рішення скасоване, а в позові відмовлено.(арк.справи 45-46, 66-68).

Постановою
Вищого господарського суду України від 04.12.2007р. по даній справі і рішення
господарсько-го суду Рівненської області і постанову Львівського апеляційного
господарського суду -скасовано, а справу нап-равлено на новий розгляд.
Постанова Вищого господарського суду набрала законної сили і відповідно до
ст.11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної
інстанції -є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду
справи.(арк.справи 98-103).

Обгрунтовуючи підстави скасування
попередніх судових рішень по даній справі, колегія Вищого госпо-дарського суду
зазначила, що судами попередніх інстанцій не з'ясовано правову природу
укладеної між сторо-нами угоди та не встановлено, до якого виду господарського
договору відноситься така угода; не надано оцінки підставі виникнення спірних
правовідносин за цією угодою та обставинам щодо визначення початку перебігу
строку позовної давності за приписами діючого законодавства, а також умовам для
переривання перебігу строку позовної давності за приписами статті 264
Цивільного кодексу України.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, вважає, що під час нового розгляду
вказані обста-вини необхідно дослідити для правильного вирішення господарського
спору.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановивши
обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею
11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є дого-вори та інші правочини, завдання майнової
(матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Зобов'язання
має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного
кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.(ст.526 ЦК України).

Зважаючи,
що товар на підставі накладної було придбано Позивачем як підприємцем для його
наступно-го використання у підприємницькій діяльності та з метою не пов'язаною
з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, відносини між
сторонами прирівнюються до договору поставки. За умовами ч.2 ст.712 Цивільного
кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про
купівлю-про-даж.

З
матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що 26.05.2005р. сторони
досягли згоди з усіх істотних умов договору поставки щодо кількості, якості,
ціни, порядку і форми оплати та доставки покупцю верстата. Свої зобов'язання,
які випливають з відносин поставки -і постачальник, і покупець виконали
повністю, що стверджу-ється матеріалами справи

Згідно
пояснень наданих суду представниками сторін, гарантія на верстат не
встановлювалась; установку та пусконалагоджувальні роботи Позивач здійснив
власними силами.

Заявлені
вимоги Позивач обгрунтовує тим, що внаслідок недосконалості придбаного
26.05.2006р. верстата вже 26.07.2005р. вийшли з ладу підшипники та пили.

Якість
товарів, що поставляються, відповідно до ч.1 ст.268 Господарського кодексу
України -повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній
документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо
сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Положення
цивільного законодавства щодо гарантії якості товару регламентовані в стст.
673-681 ЦК Ук-раїни. Зокрема, ст.673 ЦК України передбачає, що продавець
повинен передати покупцеві товар, якість якого від-повідає умовам договору
купівлі-продажу. Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби,
якщо інше не встановлено договором.

Стаття
688 ЦК України також передбачає, що Покупець зобов'язаний повідомити продавця
про порушен-ня умов договору купівлі-продажу щодо... якості...у строк,
встановлений договором або актами цивільного зако-нодавства, а якщо такий строк
не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути
вияв-лене відповідно до характеру і призначення товару. У разі невиконання
покупцем цього обов'язку продавець має право частково або в повному обсязі
відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе,
що невиконання покупцем обов'язку повідомити продавця про порушення умов
договору купівлі-прода-жу спричинило неможливість задоволення його вимог або
спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного
повідомлення про порушення умов договору.

Чинне
законодавство крім того, регулює порядок приймання товару за якістю. Таким
нормативним актом є Інструкція про порядок прийомки продукції
виробничо-технічного призначення і товарів народного споживан-ня по якості,
затверджена постновою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25 квітня 1966р.
№П-7. Інст-рукція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними
умовами, іншими для сторін правилами не встановлений інший порядок прийомки
продукції по якості.

З
матеріалів справи не вбачається, що продукція виробничо-технічного призначення,
яким є верстат для розпилювання обаполи приймалась по якості відповідно до
даної Інструкції. Сторони не узгодили Договором особливості прийомки верстата.
Акт приймання товару за якістю та технічним станом сторонами не складався.

Крім
того, оскільки предметом спору є стягнення збитків, пов'язаних з недоліками
проданого товару, а та-кож враховуючи заяву Відповідача та вказівки колегії
Вищого господарського суду необхідно дослідити обстави-ни застосування правил
про позовну давність.

Так,
за приписами статті 256 ЦК України, позовна давність -це строк, у межах якого
особа може зверну-тися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно
зі статтею 257 цього кодексу загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у три роки.

Спеціальна
позовна давність передбачена приписами ст.258 ЦК України, зі змісту якої
вбачається, що позовна давність в один рік застосовується до вимог, зокрема, у
зв'язку з недоліками проданого товару.

Цивільний
кодекс України, який є основним актом цивільного законодавства, регулює
особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини) засновані на
юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх
учасників. У тому числі цей Кодекс поширюється на господарські відносини, що
мають вказані ознаки

Статтею
9 Цивільного кодексу України встановлено, що законом можуть бути передбачені
особливості    регулювання майнових
відносин у сфері господарювання. Таким законом є, зокрема, Господарський кодекс
Украї-ни, який набрав чинності одночасно з Цивільним кодексом України, та норми
якого у регулюванні майнових  від-носин
суб'єктів господарювання є спеціальними по відношенню до норм Цивільного
кодексу України. Це стосу-ється і положень про позовну давність.

Відповідно
до статті 681 Цивільного кодексу України до вимог у зв'язку з недоліками
проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється
від дня виявлення недоліків у межах строків, вста-новлених статтею 680 цього
кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), -
від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності).

Статтею
680 вказаного кодексу визначені строки виявлення недоліків і пред'явлення
вимоги у зв'язку з недоліками проданого товару. Переривання перебігу позовної
давності передбачено ст.264 ЦК України, якою зокрема, встановлено, що перебіг
позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнан-ня
нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна
давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох
боржників, а та-кож якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку
має позивач.

Як
зазначає Позивач, недоліки верстата виявлено ним через два місяці після
придбання верстата - 26.07. 2005р. Проте, як вказувалось вище, -вимогу Позивача
про усунення недоліків, виявлених під час експлуатації верстата -Відповідачу
вручено лише 01.08.2006р., тобто через 14 місяців з моменту придбання товару.

Разом
з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які надані сторонами докази, які стверджують
неналежну якість верстата, виникнення та вирішення спору щодо неналежної якості
товару, поставленого відповідно до спір-них правовідносин.

Тому,
вирішуючи даний спір, господарський суд приймає до уваги такі обставини: між
сторонами виник-ли правовідносини поставки продукції-верстата, гарантії на який
постачальник не надав, договору в письмовій формі сторони не укладали; верстат
на момент передачі перебував у робочому технічно-справному стані -тобто за
своєю якістю відповідав вимогам, що звичайно пред'являються до такого виду
продукції -бути придатним для звичайного використання; під час експлуатації
верстата виникали поломки підшипників, стрічкових пилок, про що покупець та
працівники підприємства, де експлуатувався верстат -складали відповідні акти
26.07.2005р., 10.09. 2005р., 15.02.2006р., 30.03.2006р. та 29.05.2006р., проте
в жодному випадку представник постачальника не був запрошений для складання
акту щодо невідповідної якості, виявлення причини пошкоджень та надання
можливос-ті постачальнику добровільно усунути недоліки проданої речі. Разом з
тим, і внаслідок відвідування ОСОБА_2. підприємства 25.02.2006., 06.04.2006р.
та 04.05.2006р. - сторони не складали будь-якого документу, який стверджує факт
непридатності придбаного верстата, визнання постачальником неналежної якості
верстата або його вуз-лів та необхідності проведення їх ремонту, наладки або
заміни.

З
огляду на вказані обставини, господарський суд не вбачає, що відвідування
колонії ОСОБА_2. вказує про вчинення Відповідачем дій, які свідчать про
визнання свого боргу або іншого обов'язку. Цього не стверджує і довідка без
номера і дати, підписана начальником виправної колонії.

Частиною
першою статті 223 Господарського кодексу України передбачено, що при реалізації
в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання
застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені
Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодек-сом.

За
приписами частини 8 статті 269 Господарського кодексу України, позови, що
випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред'явлені і
протягом 6 місяців з дня встановлення покупцем у належ-ному порядку недоліків
поставлених товарів.

Враховуючи
характер правовідносин сторін, про що зазначалось вище, господарський суд при
вирішення спору застосовує норм Господарського кодексу України, який є
спеціальним законом.

За
таких обставин, строк позовної давності обчислюється з моменту, коли покупець
виявив недоліки прид-баного верстата - 26.07.2005р.; цей строк закінчується
26.01.2006р. Позовну заяву подано до суду 25.01.2007р., тобто через один рік з
моменту спливу строку звернення з позовом, що випливає з поставки товару
неналежної якості.

Враховуючи
викладене, суд вважає обгрунтованими твердження Відповідача про пропуск
Позивачем по-зовної давності для пред'явлення вимоги..

Крім
того, із твердженням Позивача про завдані збитки погодитись неможливо із
наступних підстав.

Збитками,
згідно чч.2, 3 ст.22 ЦК України, -є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкод-женням речі, а також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

При
обчиленні розміру збитків має значення достовірність (реальність) витрат, яких
зазнала потерпіла особа. Обов'язок щодо доведення розміру таких витрат
покладається на потерпілого.

Обставини
справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними
засобами доказу-вання, не можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування.(ст.34 ГПК України).

Однак,
Позивачем не надано доказів, що стверджують протиправність дій Відповідача, а
сума нарахова-них збитків, не підтверджена належними у такому випадку
первинними документами бухгалтерського обліку, ос-кільки йдеться про
неодноразові ремонти індивідуально визначеної речі -верстата.(дефектні
відомості розпоряд-ження, наряди, акти виконаних робіт тощо). Крім того, факти
заміни пил стрічкових, як технологічна процедура -не свідчить про неналежну
якість верстата.

Суд
не приймає до уваги надані Позивачем вищезазначені односторонні акти, накладну
та товарний чек на стрічкові пили, калькуляцію, фотокопії відрядних
посвідченнь, подорожнього листа та письмових пояснень ОСОБА_3. та ОСОБА_4., як
такі, що не мають відношення до предмету спору.(арк.справи 12-19, 32-34,
108-113).

З
таких же мотивів не вартий уваги односторонній акт, складений
Відповідачем.(арк.справи 43).

Оскільки,
предметом спору є збитки, завдані неналежною якістю поставленого товару, а
Позивачем не доведено неналежну якість -підстави для задоволення позову
відсутні.

Вбачається,
що твердження про протиправність дій(бездіяльності) Відповідача -не доведена,
рівно як і твердження про продаж товару неналежної якості, пов'язаність з цим
матеріальних витрат не стверджені належ-ними доказами -чим порушено порядок
доказування і подання доказів.

Позов
не грунтується ні на законі, ні на договорі, в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись стст. 33, 34,
43, 46-49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В
И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя

підписано "06"
травня 2008 р.