ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"14" квітня 2008 р.

Справа № 14/57

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій С.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №14/57

за адміністративним позовом: приватного підприємства "Колега", Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Героїв Сталінграда, 20,

до відповідача: Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Пролетарська, 17,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

Секретар судового засідання - В.В. Іванов

Представники сторін:

від позивача - Чернишов С.С., довіреність №51 від 06.02.08р.;

від відповідача - Дьорко А.М., довіреність №10 від 10.01.08р.;

від відповідача - Олійник А.О., довіреність б/н від 07.04.08р.;

в судовому засіданні присутня - Чернаєнко Т.В., посвідчення № 021073 від 02.10.2006 року, головний державний податковий ревізор-інспектор;

Час прийняття постанови: 17 год. 56 хв.

Подано позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Олександрійської ОДПІ №/1 від 31.01.2008 р. про визначення податкового зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 172221,78 грн., з яких 124896,75 грн. основного платежу та 47325,03 грн. штрафної (фінансової) санкції та №/1 від 31.01.2008 р. про визначення податкового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 86161,50 грн., з яких 57441,00 грн. основного платежу та 28720,00 грн. штрафної (фінансової) санкції.

Посилаючись на норми статей 257, 265 Цивільного кодексу України, частину 2 статті 33 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців” та норми пункту 1.23 статті 1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” та договір поставки від 01.07.2004 р. позивач стверджує, що у підприємства був відсутній, визначений законодавством, обов'язок виключати вартість товарно-матеріальних цінностей, отриманих від ТОВ “Торгова лінія” на суму 183145,83 грн., в тому числі ПДВ 30524,30 грн. зі складу валових витрат та зменшувати валові витрати за 2006 року на суму 152621,53 грн.

Позивач вважає безпідставним висновок податкового органу щодо заниження підприємством валових доходів за 1 квартал 2007 року на суму 134583,33 грн., оскільки при перевірки Олександрійською ОДПІ не враховано зміна призначення платежів, що здійснювалися між ПП “Колега” та ТОВ “Трейд” та існування лише одного договору №190 від 30.07.2004 р., за яким здійснювалася поставку товарів.

Позивач не погоджується з висновком податкової служби щодо безпідставності включення до податкового кредиту податку на додану вартість за січень 2005 року в розмірі 23074,30 грн., за лютий 2005 року в розмірі 7450,00 грн. та зазначає, що між ТОВ “Торгова лінія” та ПП “Колега” укладено договір поставки від 01.07.2004 р., який пролонговано до 2007 року, за даним договором ТОВ “Торгова лінія” поставило позивачу товарно-матеріальні цінності, що підтверджують відповідні первинні документи. На день проведення перевірки строк позовної давності по договору поставки від 01.07.2004 р. не сплив, що свідчить про наявність кредиторської заборгованості перед ТОВ “Торгова лінія”. Щодо права підпису податкових накладних, позивач вважає, що у нього не було правових підстав не прийняти від ТОВ “Торгова лінія” податкових накладних за поставлений товар та перевіряти підписи посадових осіб на накладних, оскільки останні скріплені печаткою юридичної особи.

Позивач заперечує правомірність нарахування податку на додану вартість на грошову суму в розмірі 161500,00 грн., які повернуті позивачу, як безпідставно отримані ТОВ “Трейд”.

В запереченнях проти позову Олександрійська ОДПІ не погоджується з позовними вимогами ПП “Колега”, наполягає на правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень та просить суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник Олександрійської ОДПІ подав клопотання про допит в якості свідка головного державного податкового ревізора-інспектора Чернаєнко Т.В. Однак, господарський суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що Чернаєнко Т.В. була у складі осіб, які здійснювали виїзну планову перевірку позивача, та ще вказаною особою підписано акт перевірки №436/23-10-20643651 від 30.11.2007 року. За викладених обставин Чернаєнко Т.В. може бути зацікавленою щодо дачі показань до однієї зі сторін.

Поряд з цим, господарський суд вважає за необхідне заслухати пояснення Чернаєнко Т.В. не як свідка, а як працівника податкового органу.

Крім того, в судовому засіданні представник Олександрійської ОДПІ подав клопотання про оголошення постанови в повному обсязі.

Клопотання задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більше ніж п'ять днів з дня закінчення розгляду справи. При цьому вступна та резолютивна частини постанови підписуються всім складом суду, проголошуються в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи, і приєднуються до справи. Враховуючи складність справи господарський суд вважає за можливе відкласти складення постанови у повному обсязі у справі №14/57 на строк до 21.04.2008 року. Крім того, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне. Право відкладення на строк не більше ніж п'ять днів складання постанови у повному обсязі належить до компетенції суду і не може залежати від бажання податкового органу.

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши пояснення представників сторін, головного державного податкового ревізора-інспектора відділу супроводження окремих перевірок ДПА у Кіровоградської області Чернаєнко Т.В., здійснивши оцінку наявних в матеріалах справи доказів, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

Олександрійської ОДПІ проведена виїзна планова перевірка ПП “Колега” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2004 р. по 30.06.2007 р.

Перевіркою встановлено порушення підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, а саме не віднесення до складу валових доходів за 2006 рік вартості безоплатно наданих товарів в сумі 183 145,83 грн., пункту 4.1 статті 4, підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 11 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, а саме заниження валового доходу за 1 квартал 2007 року на суму 134583,33 грн., пункту 5.9 статті 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, а саме не віднесення до складу валових доходів за 1 півріччя 2005 року різниці вартості запасів, балансова вартість яких на кінець звітного періоду перевищує балансову вартість на початок того ж звітного періоду на суму 29235,50 грн., пункту 5.1 статті 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, а саме безпідставне віднесення до складу валових витрат в 2006 році 152 621,52 грн., пункту 1.3, підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7, підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, а саме безпідставне віднесення до суми податкового кредиту за січень 2005 року 23074,30 грн., за лютий 2005 року 7450,00 грн., пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про податок на додану вартість”, а саме не включення до об'єкту оподаткування та не нарахування на базу оподаткування, визначену згідно з пунктом 4.1 статті 4 податкового зобов'язання з податку на додану вартість за датою їх виникнення відповідно до підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону, в результаті чого заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість за березень 2007 року в сумі 26916,67 грн.

Зазначені порушення викладені в акті перевірки від 30.11.2007 р. №436/23-10-20643651, який став підставою для прийняття Олександрійською ОДПІ податкових повідомлень-рішень №/0 від 12.12.2007 р. про нарахування податкового зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 172221,78 грн., з яких 124896,75 грн. за основним платежем, 47325,03 грн. за штрафними санкціями, №/0 від 12.12.2007 р. про нарахування податкового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 86161,50 грн., з яких 57441,00 грн. за основним платежем, 28720,50 грн. за штрафними санкціями.

Не погодившись з вказаними рішеннями позивач оскаржив їх в процедурі адміністративного узгодження, за результатами розгляду скарг платника податків податкові повідомлення-рішення залишені без змін, скарги без задоволення.

Господарський суд часткового задовольняє позовні вимоги в силу наступного.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що на протязі січня-лютого 2005 року позивач отримав від ТОВ “Торгова лінія” товар на суму 183145,83 грн. без договору на поставку товару, юридичну особу ТОВ “Торгова лінія” припинено, а тому ПП “Колега” не здійснивши компенсацію вартості придбаного товару не може її здійснити у майбутньому, в зв'язку з чим безпідставно не віднесло суму 183145,83 грн. вартості отриманої продукції у валовий дохід відповідно до пункту 1.23 статті 1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору поставки від 01.07.2004 року (т.1, а.с.27), строк дії якого пролонговано до 2007 року (пункт 10.2 договору) ТОВ “Торгова лінія” поставила позивачу товар на суму 183145,83 грн., в тому числі ПДВ 30524,30 грн., що підтверджують товарні та податкові накладні (т.1, а.с.33-70).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З умов договору між ТОВ “Торгова лінія “ та ПП “Колега” вбачається, що покупець сплачує вартість поставленої партії товару на протязі 14 календарних днів з моменту отримання такої партії товару.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За нормою частини 1 статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення права та про особу, яка його порушила.

З аналізу товарних накладних №4525-4529 від 02.01.2005 р. вбачається, що строк позовної давності щодо сплати за поставлений товар закінчується 16.01.2008 р., товарних накладних №4534-4536 від 04.01.2005 р. вбачається, що строк позовної давності щодо сплати за поставлений товар закінчується 18.01.2008 р., товарної накладної №4537 від 05.01.2005 р. вбачається, що строк позовної давності щодо сплати за поставлений товар закінчується 19.01.2008 р., товарних накладних №4539-4542 від 10.01.2005 р. вбачається, що строк позовної давності щодо сплати за поставлений товар закінчується 24.01.2008 р., товарної накладної №4725 від 01.02.2005 р. вбачається, що строк позовної давності щодо сплати за поставлений товар закінчується 15.02.2008 р.

Отже на час проведення перевірки та підписання акту від 30.11.2007 р. строк позовної давності у ТОВ “Торгова лінія” щодо стягнення з позивача заборгованості за поставлений товар не закінчився.

Відповідно до пункту 1.23 статті 1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” безоплатно надані товари (роботи, послуги) – це товари, що надаються платником податку згідно з договорами дарування, іншими договорами, які не передбачають грошової або іншої компенсації вартості таких матеріальних цінностей і нематеріальних активів чи їх повернення, або без укладення таких угод; роботи та послуги, які надаються платником податку без вимоги про компенсацію їх вартості; товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею в її виробничому або господарському обороті.

Згідно підпункту 4.1.6 статті 4 цього Закону доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, крім випадків, визначених у частині четвертій статті 3 Закону України "Про списання вартості несплачених обсягів природного газу".

Як зазначено в акті перевірки юридичну особу ТОВ “Торгова лінія” припинено, а тому ПП “Колега” не здійснивши компенсацію вартості придбаного товару не може її здійснити у майбутньому.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців” юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Відповідно до витягу з ЄДРПО України від 03.12.2007 року №89128, юридична особа ТОВ “Торгова лінія” знаходиться в стані припинення підприємницької діяльності, на день складання акту перевірки від 30.11.2007 р. ТОВ “Торгова лінія” не припинено, що дає підстави ліквідаційної комісії в будь-який час право заявити повернення дебіторської заборгованості в розмірі 183145,83 грн.

За таких обставин, господарський суд вважає безпідставним висновок податкового органу щодо обов'язку позивача виключити вартість товарно-матеріальних активів в розмірі 152621,53 грн. зі складу валових витрат підприємства та як наслідок завищення валових витрат на 152621,53 грн. та заниження валового доходу на 183145,83 грн.

Відповідач в запереченнях на позов звернув увагу суду на неподання під час перевірки договору поставки від 01.07.2004 року та постанову господарського суду Кіровоградської області від 14.12.2006 р. по справі №11/128 про припинення юридичної особи ТОВ “Торгова лінія”.

В той же час на вимогу суду не надає суду доказів на підтвердження неподання позивачем на перевірку договору від 01.07.2004 року, опису, що підтверджує перелік документів, які представлялися позивачем на перевірку, доказів витребування у позивача первинних та інших документів, що підтверджують факти встановлених під час перевірки порушень, доказів відібрання у посадових осіб підприємства пояснень щодо відсутності первинних та інших документів, причин ненадання таких документів або доказів відмови посадових осіб позивача у наданні таких пояснень. Відповідач не надав суду доказів виключення з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ТОВ “Торгова лінія”.

Відповідно до пункту 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Слід також зазначити, що в запереченнях від 05.12.2007 р. на акт перевірки позивач посилався на договір від 01.07.2004 р., укладений ТОВ “Торгова лінія” та ПП “Колега” та долучав до заперечень, що не прийнято до уваги державною податковою службою при прийняття спірного податкового повідомлення рішення про нарахування податкового зобов'язання по податку на прибуток.

За таких обставин, господарський суд вважає неправомірним нарахування позивачу податкового зобов'язання по податку на прибуток в розмір 117518,70 грн., в тому числі 83941,90 грн. (335 767,36х25%) основного платежу та 33576,80 грн. штрафної (фінансової) санкції.

Господарський суд не погоджується з позицією відповідача щодо нарахування податкового зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 26763,25 грн., пов'язану з висновком податкової служби щодо завищення позивачем валового доходу за 1 квартал 2007 року, в той же час вважає правомірним нарахування податкового зобов'язання з даного податку в розмірі 14191,50 грн. в зв'язку з заниженням валового доходу за 1 квартал 2007 року (27530 х 25% = 6882,50 грн.) та завищення валових витрат в 1 півріччі 2005 року (29235,5 х 25% = 7309,00 грн.).

З матеріалів справи вбачається, що згідно платіжних доручень №522 від 01.03.2007 р. на суму 119000,00 грн., №525 від 02.03.2007 р. на суму 99500,00 грн., №526 від 05.03.2007 р. на суму 60000,00 грн., №539 від 15.03.2007 р. на суму 22600,00 грн., а всього на суму 301100,00 грн. ПП “Колега” перерахувало ТОВ “Трейд”, при цьому згідно накладних №№ТР-010057, 010058 від 14.03.2007 р. отримало від ТОВ “Трейд” товару на суму 167129,45 грн., тобто перерахувало коштів на 133970,55 грн. більше ніж отримало товару.

26.03.2007 р. листом №13/1 позивач повідомляє ТОВ “Трейд” про зайво перераховані грошові кошти та просить їх повернути.

Платіжними дорученнями №259 від 29.03.2007 р. на суму 50000,00 грн., №266 від 30.03.2007 р. на суму 83000,00 грн., №269 від 30.03.2007 р. на суму 22000,00 грн., №270 від 30.03.2007 р. на суму 6500,00 грн. ТОВ “Трейд” перераховує позивачу кошти в розмірі 161500,00 грн. з призначенням платежу “оплата за продукти харчування згідно накладних б/н від 02.03.2007 р. - 04.03.2007 р.”. При цьому будь-яких документів (договорів, видаткових, податкових накладних) в підтвердження поставки товару позивачем ТОВ “Трейд” не існує, що підтверджують представлені позивачем реєстри виданих ПП “Колега” в березні 2007 року видаткових, податкових накладних (т.2, а.с.87,88). Позивачем також представлено до суду картка рахунку 6311 за березень 2007 року, яка підтверджує зарахування ПП “Колега” коштів, отриманих від ТОВ “Трейд”, як отримання помилкового перерахованих коштів, а також листування між ПП “Колега” та ТОВ “Трейд” щодо зміни призначення платежу.

Таким чином безпідставно перераховані позивачем ТОВ “Трейд” кошти та повернуті йому не можуть вважатися доходом підприємства, а тому висновок податкової служби про заниження валового доходу в 1 кварталі 2007 року на 107053,33 грн. є недоведеним та безпідставним нарахування податкового зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 26763,25 грн. основного платежу та 8028,98 грн. штрафної (фінансової) санкції.

В судовому засіданні відповідач заперечив наявність на момент перевірки листування між ПП “Колега” та ТОВ “Трейд” щодо помилково перерахованих коштів та зміни призначення платежу, в той же час будь-яких доказів на підтвердження даного заперечення суду не надав.

В той же час господарський суд вважає вірним висновок відповідача про заниження позивачем валового доходу в розмірі 27530,00 грн. та відповідне нарахування податкового зобов'язання в розмірі 6882,50 грн. основного платежу та 2064,75 грн. штрафної (фінансової) санкції, оскільки будь-яких доказів та обґрунтувань причин не включення до валового доходу суми в розмірі 27530,00 грн., що надійшла на розрахунковий рахунок позивача в 1 кварталі 2007 року останній суду не надав.

Перевіркою встановлено, що в порушення пункту 5.9 статті 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” ПП “Колега” не віднесло до складу валових доходів різницю вартості запасів, балансова вартість яких на кінець звітного періоду перевищує балансову вартість на початок того ж періоду на суму 29235,50 грн., що пов'язано з отриманням від ТОВ “Завод Агромаш” автонавантажувачу на суму 15000,00 грн. та куту алюмінієвого АТМ-125 25 на суму 35082,00 грн.

Даного порушення позивач не заперечив та погодився з порушенням встановленим під час перевірки.

Враховуючи викладене господарський суд частково задовольняє позовні вимоги, визнає протиправним та скасовує податкове повідомлення-рішення Олександрійської ОДПІ №/1 від 31.01.2008 р. в частині нарахування позивачу податкового зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 152310,93 грн., з яких 110705,15 грн. основний платіж та 41605,78 грн. штрафна (фінансова) санкція.

За висновком податкового органу підприємством в порушення пункту 1.3 статті 1, підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7, підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” безпідставно віднесено до податкового кредиту суму податку на додану вартість в розмірі 30524,30 грн., в тому числі за січень 2005 року – 23074,30 грн., за лютий 2005 року – 7450,00 грн. в зв'язку з отриманням товарно-матеріальних цінностей на суму 183145,83 грн., в тому числі ПДВ 30524,30 грн. від ТОВ “Торгова лінія”, юридичну особу якого припинено за постановою господарського суду Кіровоградської області від 14.12.2006 року, 14.01.2005 року ТОВ “Торгова лінія” виключено з Реєстру платників податку на додану вартість, податкові накладні, які ПП “Колега” отримало від ТОВ “Торгова лінія” підписані Петровою І.О., особою, яка не є посадовою особою підприємства та відношення якої до ТОВ “Торгова лінія” не підтверджується.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

За нормою підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 цього Закону право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Аналізуючи правомірність нарахування податкового зобов'язання по податку на прибуток, господарським судом встановлено наявність господарського договору та видаткових і податкових накладних, які підтверджують факт придбання ПП “Колега” товарно-матеріальних цінностей на суму 183145,83 грн., в тому числі ПДВ 30524,30 грн. від ТОВ “Торгова лінія”, а також правомірне віднесення позивачем до валових витрат вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей. Даний факт свідчить про належне віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість по податковим накладним, що виписані ТОВ “Торгова лінія” до 14.01.2005 року, дати анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість ТОВ “Торгова лінія”. Відомості про аналювання даного свідоцтва розміщені на офіційному сайті ДПА України (т.2, а.с.103).

Господарський суд не погоджується з позицією відповідача щодо відсутності права позивача на податковий кредит по податковим накладним, виписаним ТОВ “Торгова лінія” з підстав підписання даних документів неуповноваженою особою.

Порядком заповнення податкової накладної, затвердженої наказом ДПА України “Про затвердження форм податкової накладної, книги обліку придбання та книги обліку продажу товарів (робіт, послуг), порядок їх заповнення №165 від 30.05.1997 року передбачено, що податкова накладна складається у двох примірниках (оригінал і копія) у момент виникнення податкових зобов'язань продавця, всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати продаж товарів (робіт, послуг), та скріпляються печаткою такого платника податку - продавця.

Олександрійська ОДПІ представленими до суду документами датованими 2003-2004 роками (т.2, а.с.95-98) намагалася підтвердити, що податкові накладні підписані Петровою І.О., яка не є посадовою особою ТОВ “Торгова лінія”, в той же час не надала доказів, що саме на час підписання податкових накладних Петрова І.О. не була тією особою, яку підприємство уповноважило здійснювати продаж товарів (робіт, послуг).

За таких обставин господарський суд вважає неправомірним висновок податкового органу щодо безпідставного включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість в розмірі 23074,30 грн. за січень 2005 року, в той же час обґрунтованою позицію відповідача щодо безпідставного включення позивачем до податкового кредиту суми податку на додану вартість в розмірі 7450,00 грн. за лютий 2005 року.

За висновком акту перевірки ПП “Колега” занижено об'єкт оподаткування з податку на додану вартість за березень 2007 року на суму 161500,00 грн., що перераховані позивачу ТОВ “Трейд” згідно платіжних доручень №259 від 29.03.2007 р., №266,269,270 від 30.03.2007 р.

Аналізуючи нарахування позивачу податкового зобов'язання по податку на прибуток, господарський суд прийшов до висновку, що грошові кошти перераховані ПП “Колега” згідно вищезазначених платіжних доручень є повернення безпідставно отриманих грошових коштів, з яких позивач 133970,00 грн. зарахував в рахунок повернення зайво перерахованих коштів згідно листа від 26.03.2007 р. №13/1, а решта рахуються у підприємства як безпідставно отримані грошові кошти, що підлягають поверненню ТОВ “Трейд”.

За таких обставин, господарський суд вважає безпідставним висновок податкового органу щодо заниження податкового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 26916,67 грн.

Враховуючи викладене, господарський суд частково задовольняє позовні вимоги, визнає протиправним та скасовує податкове повідомлення-рішення Олександрійської ОДПІ №/1 від 31.01.2008 року в частині нарахування ПП “Колега” податкового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 74986,47 грн., з яких: 49990,97 грн. основний платіж та 24995,50 грн. штрафна (фінансова) санкція.

Керуючись частинами 1 - 3 статті 160, частинами 1 - 2 статті 162, статтею 163, частинами 1- 4 статті 254, статтею 258, пунктом 6 розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції №/1 від 31.01.2008 року в частині нарахування приватному підприємству "Колега" податкового зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 152310 грн. 93 коп., з яких: 110705 грн. 15 коп. - основний платіж та 41605 грн. 78 коп. штрафна (фінансова) санкція.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції №/1 від 31.01.2008 року в частині нарахування приватному підприємству "Колега" податкового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 74986 грн. 47 коп., з яких: 49990 грн. 97 коп. - основний платіж та 24995 грн. 50 коп. штрафна (фінансова) санкція.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства "Колега" (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Героїв Сталінграду, 20, ідентифікаційний код 20643651, р/р 5108 в ПІБ, МФО 323389) судові витрати по справі в розмірі 1 грн. 70 коп. державного мита.

За заявою стягувача після набрання постановою законної сили господарський суд видає виконавчий лист.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України – з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя

С. Б. Колодій

Дата виготовлення постанови в

повному осбязі - 21.04.2008 року.