СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа
№ 20-4/598-7/024
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У
к р а ї н и

"18" лютого
2008 р.  15:40
м. Севастополь

Господарський
суд міста Севастополя у складі:

Судді
-  Ілюхіної Г.П.,

при
секретарі          -Юренковій І.В.

за
участю представників:

від
позивача                    -Полоса І.В., головний
спеціаліст-юрисконсульт, довіреність № 7 від 10.01.2008,

від
відповідача                    -не з'явився,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

За          Управління Пенсійного фонду України

адміністративним          у Нахімовському районі міста
Севастополя

позовом          (вул. Дзігунського, 19,
місто Севастополь, 99001)

до відповідача:          Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

(АДРЕСА_2)

про          стягнення заборгованості по сплаті
недоїмки по фінансовим санкціям та пені
в розмірі  29,27 грн.,

Обставини
справи:

17.12.2007
(вх.№4529) Управління Пенсійного фонду України у Нахімовському районі міста
Севастополя звернулось до господарського суду міста Севастополя з
адміністративним позовом до суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків в розмірі 29,27 грн.

Ухвалою
суду від 18.12.2007 суддею Остаповою К.А. відкрито провадження по
адміністративній справі № 20-4/598, справу призначено до судового розгляду в
порядку статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України на (арк.с.1).

Розпорядженням
голови суду № 5 від 22.01.2008 у зв'язку з перебуванням на лікарняному судді
Остапової К.А., в цілях забезпечення дотримання строків розгляду справ,
передбачених Господарським процесуальним кодексом України та відповідно до
вимог Інструкції з діловодства у господарських судах України, справа № 20-4/509
передана до провадження судді Ілюхіній Г.П. (арк.с.49-50).

Ухвалою
суду від 22.01.2008 справу прийнято до провадження судді Ілюхіної Г.П., справі
привласнено № 20-4/598-7/024, справу призначено до судового розгляду в порядку
статей 26, 165 Кодексу адміністративного судочинства України (арк.с.51-52).

Відповідач
явку уповноважених представників в судові засідання 04.02.2008 та 18.02.2008 не
забезпечив, вимоги ухвали суду від 22.01.2008 не виконав, витребуваних
документів та доказів, письмових заперечень на позов не надав, про причини
неявки суду не повідомив, .

В
матеріалах справи міститься повернення документів, надісланих на юридичну та
поштові адреси відповідача з позначками установи пошти: „адресат не проживає”
та „за закінченням терміну зберігання” (арк.с.65-73, 87-89, 92-97).

Відповідно
до частини другої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України,
неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої
особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення  ним про причини неприбуття не є перешкодою
для розгляду справи.

При
викладених обставинах, враховуючи те, що відповідач викликався в судові
засідання, зобов'язувався надати необхідні для розгляду справи документи, але в
суд не з'явився та не надав витребуваних документів, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши
надані докази, вислухавши представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

03.03.1994
ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець Нахімовською районною
державною адміністрацією у м. Севастополі за № 1000687 за адресою:
АДРЕСА_1, та є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного Фонду України у Нахімовському
районі м. Севастополя з 31.03.2005, реєстраційний № 12-11-8098 (арк.с.9-10,
11).

Згідно
з довідкою з адресно-довідкового бюро УМВС України в м. Севастополі від
12.10.2007 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2(арк.с.12).

Відповідно
до листа Нахімовської районної державної адміністрації у м. Севастополі
вих.№235/11-08 від 06.02.2008 (вх.№2403 від 08.02.2008) ОСОБА_1 зареєстрований
з адресою: АДРЕСА_1 (арк.с.90).

За
несвоєчасну сплату сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне  пенсійне страхування за липень 2005 року та
фінансової санкції в сумі 170,00 грн. по рішенню від 20.10.2005 № 245Ф,
Управлінням Пенсійного фонду України у Нахімовському районі м. Севастополя щодо
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було винесено рішення про застосування
фінансової санкції від 31.08.2007 № 408Ф на суму 29,27 грн., з яких: 10,63 грн.
-штраф, 18,64 грн. -пеня, яке направлено на адресу відповідача та повернулось
позивачу з позначкою установи пошти: „за закінченням терміну зберігання”
(арк.с.5-8).

В
рахунок сплати фінансових санкцій в сумі 29,27 грн. від відповідача на
розрахунковий рахунок позивача кошти не надходили.

Сума
недоїмки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 перед бюджетом управління Пенсійного
фонду України у Нахімовському районі м. Севастополя складає 29,27 грн.

Спір
виник в зв'язку з неналежним та несвоєчасним виконанням відповідачем
зобов'язань по своєчасному перерахуванню та сплаті сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у встановлені строки та
розмірі, фінансових санкцій і пені.

Правовідносини
сторін регулюються статтями 1, 11, 14, 17, 20, 106, пунктом 8 Прикінцевих
положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”
від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі -Закон № 1058), статтями 1, 2, 4 Закону України
„Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” № 400/97-ВР від
26.06.1997, з урахуванням змін та доповнень (далі -Закон № 400), „Інструкцією
про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного
фонду України”, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.04 під №
64/8663 (далі -Інструкція № 21-1).

Відповідно
до пункту 3 статті 11 Закону № 1058, загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент).

Згідно
пункту 5 статті 14 Закону № 1058 страхувальниками відповідно до цього Закону є
застраховані особи, зазначені в пунктах 3 і 4 статті 11 та частині першій
статті 12 цього Закону.

Статтею
1 Закону № 1058 визначено, що страхові внески -це кошти відрахувань на
соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування,
сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Частиною
другою статті 17 Закону № 1058 передбачено, що страхувальник зобов'язаний,
зокрема: подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в
порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом; нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно
зі статтею 20 Закону України № 1058 та пунктів 5.1.3, 5.1.4 Інструкції № 21-1,
страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми,
порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були
зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати. Нараховані за
відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками
шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати
заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Частиною
десятою статті 20 Закону України №1058 встановлено, якщо страхувальники
несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них
застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Відповідно
до частини другої статті 106 Закону № 1058, суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20
цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду
у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються
простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і
стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Частиною
третьою статті 106 Закону № 1058 встановлено, що у разі якщо страхувальник,
який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки
і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі
суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до
вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не
оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки
до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках
орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського
суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду
з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені
законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Пунктом
2 частини дев'ятої статті 106 Закону № 1058, підпунктами 9.3.5, 9.4.1 пунктів
9.3, 9.4 частини дев'ятої  Інструкції №
21-1 встановлено, що Виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до
страхувальників фінансові санкції, зокрема:

-          за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових
внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки
платежу в розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі
затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно.

Одночасно
на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових
санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день прострочення платежу;

-          за несвоєчасне подання до
територіальних органів Пенсійного фонду розрахунку сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, накладається штраф в розмірі
10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за
відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки
подання звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно
до частин дванадцятої та тринадцятої статті 106 Закону № 1058, нарахування пені
починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку
відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником. Про
нарахування пені та накладення штрафів посадові особи виконавчих органів
Пенсійного фонду виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх
винесення надсилаються страхувальнику. Суми пені та штрафів підлягають сплаті страхувальником
протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення.

Пунктом
8 Прикінцевих положень Закону № 1058 встановлено, що до набрання чинності
законом про спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду
(крім підпункту 5, який діє протягом строку, визначеного Законом України
"Про внесення змін до деяких законів України щодо оподаткування
сільськогосподарських підприємств та підтримки соціальних стандартів їх
працівників" від 24 червня 2004 року), особи, зазначені в пунктах 3 і 4
статті 11, у статті 12 цього Закону, Фонд соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України за осіб, зазначених
у пункті 11 статті 11 цього Закону, сплачують страхові внески, що
перераховуються до солідарної системи на умовах і в порядку, визначених цим
Законом, та в розмірах, передбачених для платників збору (юридичних і фізичних
осіб) Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування", але не менше мінімального страхового внеску.

Згідно
пункту 2 статті 2 Закону № 400, об'єктом оподаткування є для платників збору,
визначених пунктом 3 статті 1 (фізичні особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які не використовують працю найманих працівників, а також адвокати,
їх помічники, приватні нотаріуси, інші особи, які не є суб'єктами
підприємницької діяльності і займаються діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу), та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, визначених
пунктом 1 статті 1 цього Закону (суб'єкти підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи
- суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників),
- сума оподатковуваного доходу (прибутку), яка обчислена в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства України.

Відповідно
до пункту 2 статті 4 Закону № 400 в редакції Закону, який діяв в звітній період
(липень 2005 року), на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються
ставки збору у таких розмірах: для платників збору, визначених пунктом 3 статті
1 та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, визначених пунктом 1
статті 1 цього Закону, - 32 відсотки від об'єкта оподаткування, визначеного
пунктом 2 статті 2 цього Закону.

Пунктом
4.7 Інструкції № 21-1 встановлено, що розмір мінімального страхового внеску
визначається шляхом множення мінімального розміру заробітної плати,
установленої законом на той час, за який здійснюється розрахунок сум страхових
внесків: для застрахованих осіб, визначених підпунктами 2.2.3 - 2.2.5 пункту
2.2 цієї Інструкції (фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у
тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок); члени сімей фізичних осіб, зазначених у підпункті 2.1.3 пункту
2.1 цієї Інструкції, які беруть участь у провадженні ними підприємницької
діяльності; особи, які забезпечують себе роботою самостійно, - займаються
адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з
отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності. ), - на 32 відсотки за
2004 - 2005 роки; 31,8 відсотка за 2006 рік, 33,2 відсотка за 2007 рік, 33,2
відсотка за 2008 рік.

Відповідно
до статей 70, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є
докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони
мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень.

Докази,
одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини,
які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає спору.

Кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач
не скористався своїм правом на участь в справі, письмового відзиву і
заперечень, контрозрахунку фінансових санкцій, доказів погашення фінансових
санкцій не надав.

При
таких обставинах, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно
до пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах,
в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи
юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 1, 11, 14, 17, 20, 106, пунктом 8
Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV, статтями 1, 2, 4 Закону України „Про
збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” № 400/97-ВР від
26.06.1997, з урахуванням змін та доповнень, „Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”,
затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.04 під № 64/8663,
статтями 70, 71, 94, 128, 150, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2.          Стягнути з Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1
/ АДРЕСА_2, індивідуальний ідентифікаційний НОМЕР_1, відомості про поточні
рахунки в матеріалах справи відсутні) на користь Управління Пенсійного
фонду України у Нахімовському районі м. Севастополя (99001, м.
Севастополь, вул. Дзигунського, 19, ідентифікаційний код 22274979, п/р №
0412, 0513 в СМВ № 4548 ВАТ „Державний Ощадний банк
України”, МФО 384027) заборгованість по сплаті недоїмки по фінансовим
санкціям та пені  в сумі 29,27 грн.

Постанова
набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення або з дня її
складання в повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанову
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного
господарського суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк
з дня її проголошення або з дня складення в повному обсязі заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції або поданням апеляційної скарги в 10-денний
строк без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження в порядку ст.186
Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
Г.П. Ілюхіна

Постанова
складена та підписана

в порядку
частини третьої статті 160 КАС України

25.02.2008 о 16 год.
00 хв.