СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

22 квітня 2008 року

Справа № 2-16/15115-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Щепанської О.А.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: Яготінцев Олександр Юрійович, довіреність № 2 від 01.12.05;

відповідача: Казанцева Зарема Тухтаралієвна, довіреність № 2 від 08.01.08;

розглянувши апеляційну скаргу Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Омельченко В.А.) від 20.12.2007 у справі № 2-16/15115-2007А

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "Ветеран" (вул. Московська, 182а, Джанкой, 96108)

до           Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Дзержинського, 30, Джанкой, 96100)

про визнання протиправними дій та визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "Ветеран" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання протиправними дій Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим щодо прийняття адміністративного акту „повідомлення –рішення” від 02.08.2007 року №000975/23-1/0, а також визнання нечинним повідомлення - рішення Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим від 02.08.2007 року №000975/23-1/0

В судовому засіданні, що відбулось 29.11.2007 року, позивач надав заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просив визнати неправомірними дії Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим по донарахуванню товариству з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "Ветеран" на підставі підпункту 6.2.1 пункту 6.1 статті 6, підпункту 7.7.2, пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 10347,15 грн., а також просив визнати неправомірними дії Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим по нарахуванню товариству з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "Ветеран" на підставі підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” штрафних санкцій в розмірі 5173,58 грн., та визнати нечинним податкове повідомлення - рішення Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим від 02.08.2007 року №000975/23-1/0.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Омельченко В.А.) від 20.12.2007 року у справі № 2-16/15115-2007А позов задоволено. Постанова суду мотивована тим, що дії податкового органу щодо нарахування податкового зобов’язання та застосування штрафних санкцій не засновані на вимогах закону, а висновки щодо порушення позивачем норм Закону України „Про податок на додану вартість” спростовуються матеріалами справи.

Не погодившись з постановою суду, Джанкойська об'єднана державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час вирішення спору були порушені вимоги норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В. від 18.03.2008 року у зв’язку з хворобою у складі колегії було замінено суддю Голика В.С. на суддю Щепанську О.А.

У судовому засіданні 22.04.2008 року представник податкової інспекції підтримав вимоги апеляційної скарги, представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Джанкойською об'єднаною державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим 18.08.2006 року було проведено виїзну планову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія "Ветеран" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2006 року до 31.03.2007 року. По результатах перевірки був складений акт №928/23-1/19013028 від 24.07.2007 року.

Перевіркою зокрема було встановлено порушення вимог підпункту 7.7.2 пункту 7.7, пункту 7.2 статті 7, підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість”.

На підставі акту перевірки податковою інспекцією було прийнято податкове повідомлення-рішення №000975/23-1/0 від 02.08.2007 року про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 10347,15 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 5173,58 грн. Сума донарахованого податку на додану вартість складається із сум: 2786,15 грн. (податкова декларація за червень 2006 року вх. № 12188 від 19.07.2006 року) та 7561,00 грн. (податкова декларація за липень 2006 року вх. № 14672 від 18.8.2006 року).

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

На думку податкової інспекції, перевіркою податкового кредиту порушень не встановлено, однак, бюджетному відшкодуванню підлягає частина непогашеного значення яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченої одержувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальниками таких товарів (послуг).

Фактично сплачено податкового кредиту за травень 2006 року в сумі 10074,86 грн., в розрахунку позивача задекларовано бюджетне відшкодування в сумі 12861, грн., різниця склала2786,15 грн.

На думку відповідача, згідно з підпунктом „б” 7.7.2 пункту 7.2 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

В результаті порушення 7.7.2 пункту 7.2 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” донараховано податку на додану вартість за червень в сумі 2786,15 грн.

Положеннями абзацу 1 підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Таким чином, нормами Закону України „Про податок на додану вартість” передбачена лише єдина підстава для невключення до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість - це відсутність податкової накладної.

Висновки відповідача про неправомірність включення до складу податкового кредиту 2786,15 грн. не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки вказана сума податку на додану вартість фактично сплачена отримувачем товару не в попередньому податковому періоді.

Крім того, відповідачем донараховано податок на додану вартість в сумі 7561,10 грн.

Позивач згідно довідки до декларації з податку на додану вартість за липень 2006 року від 18.08.2006 року вказав у рядку 2.1 операцію по постачанню послуг по ремонту рухомого майна на суму 45367,00 грн.

Згідно з контрактом А- 1273 від 01.06.2006 року з AERO –FRET BUSINESS позивач отримав передоплату на суму 50500,00 грн., що є еквівалентом 10000 дол. США, для виконання робіт з технічним обладнанням на літаку АН-12 NEX-124. Однак, на кінець звітного періоду літак не був вивезений за межі митної території України.

На думку податкової інспекції, позивачем порушено вимоги підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість”, а саме те, що за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання послуг, які складаються з робіт з рухомим майном, попередньо ввезеним на митну територію України для виконання таких робіт і вивезеним за межі митної території України платником, що виконував такі роботи, чи одержувачем нерезидентом.

Проте, судова колегія з висновком відповідача погодитись не може у зв’язку з наступним.

01 червня 2006 року між позивачем (виконавцем) та нерезидентом авіакомпанії AERO –FRET BUSINESS (замовником) був укладений контракт, предметом якого було виконання ремонту повітряного судна нерезидента на авіатехнічній базі виконавця за формою Ф-1 відповідно до „Керівництва по регулюванню технічного обслуговування”.

Роботи по ремонту проводилися з 30.06.2006 року по 12.09.2006 року, про що був оформлений акт виконаних робіт від 12.09.2006 року.

Ввезення та вивезення рухомого транспортного засобу та проходження митного контролю, як це слідує з контракту предметом останнього не являлося та здійснювалося власником - нерезидентом.

Відповідно до вантажної митної декларації на митну територію України тимчасово було ввезено повітряне судно АН -12 БК NЕХ- 124, яке належить нерезиденту. Завершення митного контролю відповідно до печатки Кримської регіональної митниці було здійснено 03.07.2006 року та на кінець звітного податкового періоду повітряне судно не було вивезено за межі митної території України.

Відповідно до абзаців 2,3 підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість” за нульовою ставкою оподатковуються операції з поставки послуг, що складаються із робіт з рухомим майном, попередньо ввезеним на митну територію України для виконання таких робіт та вивезеним за межі митної території України платником, що виконував такі роботи, або одержувачем-нерезидентом.

Положеннями абзацу 38 статті 1 Закону України „Про зовнішньоекономічну діяльність” передбачено, що моментом здійснення експорту (імпорту) є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Відповідно до абзацу 49 статті 1 Закону України „Про зовнішньоекономічну діяльність” товар - будь-яка продукція, послуги, роботи, права інтелектуальної власності та інші немайнові права, призначені для продажу (оплатної передачі).

Таким чином, з урахуванням закінчення дії контракту по ремонту повітряного судна нерезидента на митній території України сама по собі процедура вивозу рухомого майна не пов'язана з волею виконавця контракту - позивача.

Експорт послуг позивачем в розумінні норм абзаців 38 та 49 статті 1 Закону України „Про зовнішньоекономічну діяльність” завершилася в момент переходу права власності, тобто в момент споживання послуги, що підтверджується актом виконаних робіт від 12.09.2006 року.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суб'єктів владних повноважень повинні бути прийняті(вчинені): з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

Нормою статті 3 Закону України „Про систему оподаткування” передбачено, що принципами побудови системи оподаткування є - рівність, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб, включаючи нерезидентів) при визначенні обов'язків щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Залишення відповідачем права позивача застосувати нульову ставку податку на додану вартість при ремонті повітряного судна, яке належить нерезиденту, тільки з тих підстав, що рухоме майно не вивезено за межі митної території України за бажанням нерезидента, не несправедливою дискримінацією, недотриманням принципу рівності перед законом. Інші суб'єкти господарювання роблячи аналогічну господарську операцію та застосувавши нульову ставку податку на додану вартість, однак, при цьому по волі нерезидента рухоме майно буде вивезено за межі митної території України отримують переваги.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим та вважає постанову суду першої інстанції такою, що прийнята відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Джанкойської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.12.2007 у справі № 2-16/15115-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді                                                                                          О.А. Щепанська

І.В. Черткова