СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.08                                                                                 Справа № 4/6.

Суддя Батюк Г.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролуг», смт. Слов’яносербськ Луганської області

до Обласного комунального підприємства “Компанія Луганськвода”, м. Луганськ

про стягнення 1160 грн. 07 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача –Серединська О.М., дов. №19с від 26.12.07;

від відповідача - Шевченко О.В., дов. № 63 від 21.02.07.

Суть спору: заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача збитків у розмірі 940 грн. 07 коп.

У судовому засіданні 26.02.08 по справі № 4/6, згідно ст. 77 ГПК України, була оголошена перерва до 29.02.08.

Рішення господарського суду Луганської області виноситься 29.02.08.

Представником відповідача надана до суду заява від 29.02.08 з поясненням ціни позову, так позивачем у суму ціни позову включено: збитку у розмірі 940 грн. 07 коп., витрати по держмиту у сумі 102 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., тому ціною позову слід вважати 940 грн. 07 коп. Заява представника позивача розглянута у засіданні суду та підлягає до задоволення. Належною ціною позову слід вважати: стягнення з відповідача суми збитків у розмірі 940 грн. 07 коп.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 18.02.08 № 20/68,у поясненні по справі від 29.02.08 № 20/63, у поясненні по справі від 20.02.08 № 20/107, у доповненні до пояснень від 29.02.08 № 20/1107, проти позову заперечує та вказує на те, що у позивача відсутні підстави для звернення з даним позовом до суду, також зазначив про необґрунтованість розміру збитків, заявлених до стягнення, та відсутність доказів у позивача щодо складу та розміру позовних вимог, та з інших підстав, викладених у відзиві та поясненнях.

Представник позивача надав до суду заяву про доповнення позовних вимог, здану до суду 29.02.08, якою доповнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 940 грн. 07 коп.; зобов’язати відповідача негайно відключити магістральний трубопровід Слов’яносербськ - Алчевськ.

Вимога позивача про зобов’язання відповідача негайно відключити магістральний трубопровід Слов’яносербськ - Алчевськ виходить за межі цього позовного провадження, суперечить ст.22 ГПК України, оскільки позивачем змінено підстави та предмет позову та не сплачено державне мито у встановленому порядку та розмірі, тому зазначена вимога судом розглянута, а оскільки це є новими позовними вимогами, тому суд відмовляє позивачу у їх задоволенні цих вимог.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, суд

в с т а н о в и в:

В обґрунтування позивних вимог позивач зазначив, що йому на праві довгострокового користування належить земельна ділянка загальною площею 45,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі договору оренди землі.

По орендованій земельній ділянці проходить трубопровід, який належить ОКП «Компанія Луганськвода». Трубопровід на протязі тривалого час мав течу та затопив 1,99 га земельної ділянки, на якій були розташовані сходи озимої пшениці, в зв'язку з чим вони не зійшли та підприємство зазнало економічних затрат, тобто збитків, які було вкладено в засівні роботи.

Позивач зазначив, що згідно довідки ТОВ «Агролуг»від 14.12.07 № 14, балансова вартість 1 га озимої пшениці станом на 01.11.07 складає 472грн.40 коп. Балансова вартість 1,99 га посівів складає: 1,99 х 472,4/1= 940грн.07 коп.(а.с.6)

Позивач вказує, що за клопотанням позивача була створена комісія у

складі: головуючого - завідуючого сектором організації виробництва сільськогосподарської продукції управління агропромислового розвитку

Слов'яносербської районної державної адміністрації Кононова В.М., членів комісії: Кошкалди О.Г.- керівник ТОВ «АГРОЛУГ», Борисова А.I.- головний спеціаліст з охорони праці управління агропромислового розвитку Слов'яносербської районної державної адміністрації, Прядко В.Б.- начальник Слов'яносербської виробничої дільниці Алчевського РПУ ОКП «Компанія Луганськвода».

Вказана комісія здійснила огляд поля № 3 грунтозахисного сівообігу, що розташоване в межах Слов’яносербської селищної ради, яке складається з двох частин площею 16,4га та 13.1га. , та за результатами огляду був складений акт огляду земельної ділянки від 23.10.07, комісія яка дійшла висновку, що сходи озимої пшениці на земельній ділянці загальною площею 1,99 га загинули внаслідок протікання питної води з магістрального трубопроводу ОКП «Компанія Луганськвода».

Позивач надав пояснення, зданого до суду 22.02.08, що трубопровід, який має течу –це магістральний водопровід Слов’яносербськ- Алчевськ.

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 940 грн. 07 коп., відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України.

Відповідач позовні вимоги відхилив, з підстав, викладених у відзиві та поясненнях.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представників сторін, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору.

Згідно з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказами.

Суд, у відповідності до ст.43 ГПК України, оцінив докази позивача, якими він підтверджує факт спричинення йому, як землекористувачу збитків, відповідачем, на заявлену до стягнення збитків суму у розмірі 940 грн. 07 коп. і дійшов висновку, що обставини, вказані у позовній заяві та нормативне обґрунтування позовних вимог не підтверджені допустимими та належними доказами, оскільки з доданих позивачем документів в підтвердження понесених збитків на заявлену суму неможливо зробити висновок про те, що позивачу спричинено саме збитки і саме у розмірі 940 грн. 07 коп.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено можливість відшкодування шкоди в натурі або відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом –ЦК України) однією з підстав виникнення цивільних права та обов’язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Аналогічна норма міститься в ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України щодо підстав виникнення господарських зобов’язань.

Зобов’язання, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, належать до позадоговірних зобов’язань.

З набранням чинності ЦК України ці правовідносини регулюються положеннями глави 82 «Відшкодування шкоди».

Загальне положення про цивільно –правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Зі змісту цієї норми вбачається, що підставою деліктної відповідальності є протиправне (дія чи бездіяльність), шкідливе (причинний зв’язок між протиправною поведінкою та шкодою), винне діяння особи, яка завдала шкоди.

За правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 Господарського процесуального кодексу України). Тобто, за загальним правилом, відповідно до ст. 1166 ЦК України, позивач повинен довести факт протиправної поведінки особи, що завдала шкоди, настання шкоди (її розмір) та причинний зв’язок між ними.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. З наведеного вбачається, що обов’язок доказування вини на позивача законом не покладається; вина презумується в силу закону; доведення відсутності вини є процесуальним обов’язком відповідача.

Як свідчать матеріали справи, між Першим заступником голови райдержадміністрації (далі - орендодавець) та ТОВ «Агролуг»( далі-орендар) був укладений договір оренди землі без номера та дати, згідно якого «Орендодавець»надає, а «Орендар»( позивач у справі) приймає в строкове платне користування земляну ділянку з метою сільськогосподарського використання для вирощування сільськогосподарських культур, яка знаходиться в межах Слов’яносербської селищної ради Слов’яносербського району Луганської області для ведення товарного виробництва (а.с.24) та складений акт прийому –передачі земельної ділянки з земель державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва наданої в оренду ТОВ «Агролуг»відповідно до договору оренди без номера та дати (а.с.26).

Але, позивачем не надані належні докази, а саме документи: акт або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцезнаходженні), які є невід’ємною частиною договору, які дали б можливість суду у повному обсязі з’ясувати причетність відповідача у спричинені збитків позивачу течею водопроводу, який належить ОКП «Компанія «Луганськвода» на суму заявлену у позові.

Як вбачається, позивач направив до Слов’яносербської районної державної адміністрації лист від 27.09.07 № 61, яким повідомив, що трубопровід на протязі тривалого часу має постійне протікання та заливає земельну ділянку, яка засіяна озимими культурами, що призводить до загибелі посівів. В свою чергу, Слов’яносербська районна державна адміністрація звернулась до ОКП «Компанія «Луганськвода»з листом від 17.10.07 № 1/7-1954 з проханням направити 23.10.07 на 10 годин повноважного представника для участі у комісії щодо підтвердження факту заливу вищевказаної земельної ділянки та складання акту перевірки, без вказання обов’язковості надання відповіді на вказаний лист.

Ствердження позивача щодо участі представника відповідача у складанні акту огляду земельної ділянки від 23.10.07 судом не приймається до уваги, оскільки згідно п.5.3 Статуту ОКП «Компанія «Луганськвода»генеральний директор видає накази, розпорядження та дає вказівки, які є обов’язковими для всіх працівників підприємства.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем письмових вказівок про направлення начальника Слов’яносербської виробничої дільниці Прядко В.Б., який зазначений як член комісії та вказаний у акті для участі 23.10.07 у складі комісії не було, що підтверджено витягом з журналу реєстрації наказів за 2007рік. Також, згідно посадової інструкції у начальника виробничої дільниці відсутні повноваження на приймання участі у вказаній комісії.

Як вбачається, позивач стверджує, що сходи озимої загинули в наслідок протікання питної води, що підтверджує актом огляду земельної ділянки від 23.10.07 ( а.с.7) та актом визначення розміру збитків від 24.01.08(а.с.23).

Однак, до компетенції зазначеної в акті комісії встановлення факту та причин загибелі біологічних активів, або додаткових біологічних активів не входить.

Відповідно до розділу 5 Закону України «Про насіння і садівний матеріал»компетентними органами з цього питання є Державна насіннєва інспекція, яка робить висновок на підставі даних хімічного аналізу, проведеного відповідною лабораторією - ґрунтового моніторингу Луганського обласного державного проектно-технологічного центру охорони родючості ґрунтів і якості продукції.

Але, позивачем до позовних вимог не надані відповідні докази.

Тому, ствердження позивача про загибель озимої від протікання питної води повинно бути підтверджено висновком акредитованої хіміко-бактеріологічної лабораторії контролю якості питної води, але відповідні докази у матеріалах справи відсутні.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано акт огляду земельної ділянки від 23.10.2007.

Згідно з п. 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власника землі та землекористувачам затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993. №284( далі- Порядок) розмір збитків визначаються комісіями, створеними міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських рад.

До складу комісії включаються представники районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських рад, власники землі або землекористувачі (орендарі) яким заподіяні збитки, представники підприємств, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських селищних міських рад на території яких знаходяться земельні ділянки.

У разі коли збитки заподіяні погіршенням якості земель або приведенням їх у непридатність для використання за цільовим призначенням, до складу комісії включаються також, представники санітарно-епідеміологічних і природоохоронних органів.

Результати роботи комісії оформлюються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії

Позивачем наданий акт визначення розміру збитків, завданих землекористувачу ТОВ «Агролуг»протіканням води з магістрального трубопроводу ОКП «Компанія «Луганськвода»від 24.01.08, затверджений головою Слов'яносербської районної державної адміністрації.

Відповідно до п.1 Порядку землекористувачам відшкодовуються збитки заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок.

Відповідно до п.2 Порядку головою комісії повинен бути представник виконавчого комітету міської ради, крім цього до складу комісії- повинні бути включені представники державних органів земельних ресурсів, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури, представник виконавчого комітету ради, на території якої знаходиться земельна ділянка, а коли збитки заподіяні погіршенням якості земель, до складу комісії включаються також представники санітарно-епідеміологічних і природоохоронних органів.

Але, позивачем жодна з зазначених підстав ні в акті від 24.01.08 ні в позові не наведена.

Як вбачається, позивачем не доведено, яку саме шкоду завдано позивачу відповідачем, та не зазначено у чому саме полягає така шкода та які протиправні дії здійснені відповідачем.

Відповідно до п. 1.1. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України затверджених Наказом Держжитлокомунгоспом України від 05.07.1995р. №30 (далі- Правил), ці правила встановлюють порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання і каналізації міст та інших населених пунктів України.

Згідно з п. 2.1.2 Правил №30, системи водопостачання населених пунктів призначено для добування, виробництва і транспортування споживачам питної води.

З наведеного випливає, що належна експлуатація водоводу - це його використання за функціональним призначенням. В даному випадку, відповідачем водовід використовується для транспортування питної води, тобто належним чином згідно зазначених вимог.

Як свідчать матеріали справи, жодних доказів вини відповідача у неналежній експлуатації водоводу позивач не надав та конкретно не зазначив в чому саме полягає неналежна експлуатація та які норми права порушені.

Відповідач надав пояснення, що у Слов'яносербському районі на 2007 р. проведення капітального ремонту не заплановано, відповідні роботи не проводились, будь-яких пошкоджень трубопроводу у жовтні 2007 р. не завдано. Відповідачем було проведено планово-попереджувальні роботи з підготовки трубопроводів на осінньо-зимовий період, що підтверджує надані суду документи.

Позивачем наданий до суду акт від 24.01.08 визначення розміру збитків, завданих землекористувачу ТОВ «Агролуг»протіканням води з магістрального трубопроводу ОКП «Компанія «Луганськвода»,затвердженого головою Слов’яносербської районної державної адміністрації, членами комісії розглянута калькуляція собівартості посіву 1 гектару озимої пшениці, надану ТОВ «Агролуг»(а.с 23).

Також, позивачем надана довідка ТОВ «Агролуг»від 14.12.07 № 14 балансова вартість 1 га озимої пшениці станом на 01.11.07 складає 472 грн.40 коп. Балансова вартість 1,99 га посівів складає: 1,99 х 472,4/1= 940 грн.07 коп.(а.с.6) та калькуляція вартості 1 га. посіву озимої пшениці у 2007 році станом 01.11.07(а.с.22). Калькуляція складається з вартості витрат: зерно, дизпаливо, масло, бімер, раксіл ультра, аналіз озимої пшениці, заробітна плата та інші. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача збитків у розмірі 940 грн. 07 коп.

Сума збитків 940 грн. 07 коп., яка складається із сум витрат зазначених у калькуляції, не підлягає стягненню з відповідача по справі, так як вони є нормальними (виробничими) затратами, які направлені на вирощування та отримання врожаю озимої пшениці.

Відшкодування збитків, завданих порушенням зобов’язання, є окремим випадком застосування загального принципу цивільного права ( ч.1 ст.22 ЦК України), за яким особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки).

Тому кредитор ( позивач у справі) має довести не лише розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, але й сам факт порушення боржником його обов’язку та причинний зв’язок між цим порушенням і шкодою.

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності певних, передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності.

Одним з елементів складу цивільного правопорушення, який вимагається законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, є об’єктивна сторона, яку утворюють: наявність збитків у майновій сфері кредитора; протиправні дії, які виражені у невиконанні або неналежному виконанні боржником взятого на себе зобов’язання; причинний зв’язок між протиправними діями боржника та збитками.

При цьому важливим елементом об’єктивної сторони правопорушення є причинний зв’язок між збитками, які виникли у кредитора та протиправними діями боржника, які виражені у порушенні ним взятих на себе зобов’язань. Тобто, протиправна дія є причиною, а збитки –наслідком протиправної дії.

Відповідно до ст.1166 ЦК України учасник господарських відносин, який спричинив шкоду своїми діями чи бездіяльністю майну юридичної особи, повинен відшкодувати завдану шкоду суб’єкту, права якого порушено, у повному обсязі.

З огляду на приписи вказаних норм права відсутні підстави вважати збитками сплату позивачем - виробничі затратами, які направлені на вирощування та отримання врожаю озимої пшениці, дані виплати позивач зобов’язаний сплачувати для вирощування сільськогосподарських культур.

Тому, відсутні підстави вважати збитками, понесеними позивачем по вині відповідача, позовні вимоги в сумі 940 грн. 07 коп., сплачених, по ствердженню позивача, під час проведення осінніх посівних землевпорядних сільськогосподарських робіт, оскільки у позивача відсутні докази того, що він зробив ці витрати або мусить зробити у результаті пошкодження земельних ділянок розміром 1,99 га, які знаходяться на території Слов’яносербського району Луганської області і у користуванні позивача.

Крім того, грошові кошти, у разі їх витрати при проведенні осінніх посівних робіт, не можуть бути збитками, понесеними внаслідок аварії, адже позивач, якщо і витратив восени грошові кошти, то він зобов’язаний довести, що саме на постраждалій земельній ділянці і у такій сумі. Докази щодо вказаних обставин у позивача відсутні.

Позовні вимоги в частині стягнення збитків у вигляді не отриманого прибутку у сумі 940грн. 07грн. не підлягають задоволенню у зв’язку з недоведеністю позивачем підстав для цього: відсутні належні докази для висновку про кількість та вид запланованих до посіву на постраждалих земельних ділянках сільськогосподарських культур та розмір ціни при продажу врожаю з цих культур.

Статтею 156 ЦК України, передбачені вичерпні підстави відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

Відповідно до ч.2 ст. 157 ЦК України, порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Посилання позивача на довідку про балансову вартість та калькуляцію, як на належний доказ спричинених йому збитків у сумі 940 грн. 07 коп., яка підписана директором та головним бухгалтером підприємства відповідача (а.с.6,23), суперечить вимогам ст.157 Земельного кодексу України.

Слід зазначити, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі або землекористувачам у зв’язку з погіршенням якості ґрунтового покрову та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь встановлений Кабінетом Міністрів України - постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93. №284. затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам.

Докази дотримання встановленого законом порядку визначення збитків та розміру нанесених збитків у позивача відсутні.

За таких підстав, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених позивачем до стягнення збитків у розмірі 940 грн. 07 коп., спричинених відповідачем, у зв’язку з недоотриманням позивачем встановленого законом порядку визначення збитків та розміру збитків і у зв’язку з відсутністю доказів понесених витрат у розмірі 940 грн. 07 коп. у результаті пошкодження земельних ділянок розміром 1,99га, які розташовані на території Слов’яносербського району Луганської області і знаходились на час тесі трубопроводу у відповідача у належному користуванні позивача.

Суд вважає, що позивачем не надано належних доказів наявності стягнення з відповідача збитків у розмірі 940 грн. 07 коп.

На підставі викладеного, суд робить висновок, що позивач не надав суду безспірних доказів своїх позовних вимог тому, у задоволенні позову слід відмовити.

Суд вважає, вимоги позову про стягнення з відповідача збитків у розмірі 940 грн. 07 коп. такими, що не підлягають задоволенню, у зв’язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У судовому засіданні 29.02.08 за згодою представників сторін судового процесу була оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України витрати по держмиту та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст.156,157 Земельного кодексу України, ст.ст.11,22,1166,1192 ЦК України, ст. 174 ГК України, ст.ст. 33,34,43,44,49,77,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Відмовити у позові.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення –05.03.08

Суддя                                                                       Г.М.Батюк