КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

01.04.08 р.                                                                                          № 06/5569

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Фаловської І.М. (доповідач по справі),

суддів:

Мостової Г. І.

Писаної Т.О

при секретарі судового засідання Лисунь Г.Д.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явились;

від відповідача: Шара Н.М. –директор ПП «Везувій»згідно наказу №1

від 22.04.03 р.,

Дібрівська Л.І. –представник, довіреність № 87 від 01.04.2008 року.

розглянувши матеріали апеляційної скарги сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрник»на рішення господарського суду Черкаської області від 10.01.2008 року

у справі № 06/5569 (суддя Анісімов І.А.)

за позовом

сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрник», м. Корсунь-Шевченківський

до

приватного підприємства «Везувій», м. Черкаси

про

передачу оплаченого товару в кількості 19 775 літрів на суму 76 133,75 грн.

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський міжобласний апеляційний господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 10.01.2008 року у справі № 06/5569 у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрник»(далі-позивач, СТОВ «Аграрник») подало апеляційну скаргу від 04.02.2008 року вх.№2-04/3/55/225, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 10.01.2008 року та постановити нове рішення, яким стягнути з відповідача 19775 літрів дизельного палива в натурі.

Приватне підприємство «Везувій»(далі-відповідач, ПП «Везувій») надало відзив на апеляційну скаргу від 11.03.2008 року №2-05/757, в якому просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники сторін в судовому засіданні 11.03.2008 року підтримали свої доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, надавши усні пояснення по справі. В судовому засіданні було оголошено перерву до 01.04.2008 року.

В судове засідання 01.04.2008 року представник позивача не з’явився, однак направив телеграму з клопотанням про відкладення розгляду справи, яке судом не задоволено. Оскільки телеграма надійшла в судове засідання після його закінчення, крім цього, в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи по суті без участі представника позивача, а зазначені в телеграмі обставини не підтверджені належними доказами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами з 03.01.2006 року по 31.12.2006 року було врегульовано договором № 4 від 03.01.2006 року (далі-договір). Відповідно до умов вказаного договору, відповідач здійснював заправку автотранспорту позивача нафтопродуктами протягом тридцяти днів з моменту попередньої оплати за нафтопродукти. Вказаний договір закінчив свою дію, про що не заперечували сторони, оскільки жодна із сторін не ініціювала його продовження у спосіб, вказаний в п.6.1 договору.

Як свідчать обставини справи, СТОВ «Аграрник»платіжним дорученням від 25.09.2007 року перерахував ПП «Везувій»88000 грн., вказавши в призначенні платежу, що кошти перераховуються за ПМП (паливо-мастильні матеріали) за вересень 2007 року.

Далі, 30.09.2007 року відповідач виписав видаткову накладну № 1398 та податкову накладну № 90312 на відпуск дизельного палива позивачу на загальну суму 77 814 грн. 60 коп.

Судом вірно встановлено, що відповідач згідно накладної № 1398 від 30.09.2007 року відпустив позивачу дизпаливо в кількості 225 літрів по ціні 3,85 грн. за один літр на суму 866 грн. 25 коп. згідно заправної відомості за жовтень 2007 року (копія якої знаходиться в матеріалах справи) на АЗС м. Корсунь-Шевченківський.

Проаналізувавши вище встановлені дії обох сторін, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду, що між сторонами було укладено усний договір купівлі-продажу нафтопродуктів, оскільки із матеріалів справи вбачається здійснення сторонами сукупності дій, що містять повідомлення про наміри сторін вступити у договірні відносини. Однак, із сукупності такий дій не вбачається на яких умовах укладено договір.

Отже, в зв’язку з цим, судова колегія дійшла до висновку, що не можливо підтвердити зміст цього зобовязання на тих умовах, на яких позивач вважає, що він є укладеним. Зокрема, що позивач, сплативши 88000 грн., за ПМП за вересень 2007 року, має право вимагати від відповідача відпуску ПМП (шляхом заправки його автомобілів) протягом необмеженого періоду часу до повного вибрання ПММ.

Так, відповідно до вимог чинного законодавства, відсутність договору у письмовій формі, як окремого документа, тобто не додержання простої письмової форми, якщо такий наслідок прямо не передбачений законом, позбавляє сторони права у разі виникнення спору посилатися на підтвердження угоди на посилання свідків. Отже, судом не беруться до уваги письмові пояснення заступника директора СТОВ «Аграрник» Заболотного В.І.(а.с.41) про те, що він від імені позивача домовився про відпуск йому пального до повної його вибірки, а не до 30.09.2007 року, тобто до кінця вересня 2007 року, як вказано в призначенні платежу в платіжному дорученні від 25.09.2007 року.

Разом з тим, зазначене не перешкоджає посиланню на інші докази (документи) для підтвердження доводів як позивача так і відповідача.

Відповідно до ст. 655 Цивільного Кодексу України (далі-ЦК України), за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець, відповідач) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві, позивачу), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи вбачається, що незважаючи на призначення платежу, відповідач проводив відпуск пального протягом жовтня 2007 року.

31.10.2007 року відповідач направив позивачу лист № 250 яким повідомив, що вибрано дизпалива лише у кількості 217 літрів. А також нагадав позивачеві, що на залишок дизпалива договір на зберігання між сторонами не укладався.

08.11.2007р. відповідач здійснив заправку автомашин позивача бензином А-92, А-95 по накладних № 1724, № 1725 на загальну суму 1 942 грн. 65 коп.

Як свідчать матеріали справи та пояснення сторін, позивач не забрав залишок дизпалива за накладною № 1398 від 30.09.2007 року, а тому судова колегія вважає правомірними дії відповідача по поверненню 08.11.2007 року платіжним дорученням № 3596 на рахунок позивача суми залишку не забраних нафтопродуктів на суму 75 033 грн. 22 коп.

Не правомірною, на думку судової колегії є лист-вимога позивача від 08.11.2007 року № 17 про відпуск залишку дизпалива в кількості 20 000 літрів згідно ст. 530 ЦК України, оскільки сторонами не було врегульовано змісту договору купівлі-продажу чи поставки паливо-мастильних матеріалів. Крім цього, після повернення відповідачем коштів позивачеві, які останній прийняв, його вимога про витребування майна в натурі є безпідставною.

Як вірно зазначено місцевим судом, частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює за кожною особою право на захист свого цивільного права. Підставою для захисту - є порушення, невизнання або оспорювання цивільного права.

З огляду на встановлені у даній справі обставини, апеляційний суд також вважає відсутнім факт порушення права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, на стягнення з відповідача 19 775 літрів дизпалива в натурі.

Що стосується рахунку-фактури від 24.09.2007 року, який, як стверджує позивач, відповідач виписав та направив позивачеві, то в судовому засіданні з’ясовано, що оригінал такого рахунку-фактури відповідачем позивачеві не надсилався, яким саме чином позивач його отримав та коли саме, останній у судовому засіданні повідомити не зміг. Отже, судова колегія не сприймає вказаний рахунок-фактуру як доказ, що свідчить про укладення договору купівлі-продажу ПММ між сторонами.

Отже, доводи скаржника з приводу скасування оскаржуваного рішення викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів апеляційної інстанції до уваги та відхиляються як безпідставні, оскільки є необґрунтованими та не підтверджуються а ні матеріалами справи, а ні чинним законодавством.

Відповідно до Роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у п.1 постанови від 29.12.1976 р. № 11 «Про судове рішення»із змінами і доповненнями, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що відповідно ст. 43 ГПК України місцевим судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, тому рішення господарського суду Черкаської області від 10.01.2008 р. у справі № 06/5569 відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, у зв’язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрник»на рішення господарського суду Черкаської області від 10.01.2008 року у справі № 06/5569 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Черкаської області від 10.01.2008 року у справі № 06/5569 залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 06/5569 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя:                                                                      Фаловська І.М.

Судді:

Мостова Г. І.

Писана Т.О

Дата відправки