ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

12.03.08                                                                                           Справа № 13/277

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого –судді                                                  Давид Л.Л.

Суддів                                                                      Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»за вих. №01/128 від 26.01.2008р.

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.01.2008 р.

у справі № 13/277 (суддя –С.О.Миронюк)

за позовом Дочірньої компанії «Газ України»НАК «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз», м. Чернівці

про стягнення боргу та штрафних санкцій за поставлений природний газ в сумі 284623,75 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Працьовита С.М. –головний юрисконсульт Львівської філії (довіреність за №209/10 від 29.12.2007 р.);

від відповідача: Бойчук О.В. –представник (довіреність за №01/1251 від 20.08.2007 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 17.01.2008 р. у справі №13/277 задоволено позовні вимоги Дочірньої компанії «Газ України»НАК «Нафтогаз Україна», м. Київ (надалі –Позивач) до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»(надалі - Відповідач) про стягнення боргу та штрафних санкцій за поставлений природний газ в сумі 284623,75 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що Відповідач свої зобов’язання щодо оплати заборгованості по договору про реструктуризацію заборгованості №40/05 від 31.03.2005 р. в повному обсязі не виконав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. А згідно з вимогами ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив зобов‘язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім цього, пунктом 6 Договору передбачено, що Відповідач сплачує Позивачеві також й пеню за кожен день прострочення платежу. Відповідачем доказів погашення заборгованості не подано, відповідно до цього позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідач - ВАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз», - не погодившись з вищезазначеним рішенням подав апеляційну скаргу (вих. №01/128 від 26.01.2008 р.), в якій покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з’ясуванням обставин та матеріалів справи. Суд при прийняття рішення про стягнення сум інфляційних та річних не вказав, яка правова природа цих стягнень в контексті положень ГК України, а відтак чи підлягають вони віднесенню до господарських санкцій, передбачених цим Кодексом. Крім цього, як вказує Скаржник, на даний час вирішується питання погашення заборгованості ВАТ «Чернівцігаз»перед ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»в порядку Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу». А також судом не враховано та не взято до уваги того факту, що Відповідачем подано зустрічний позов про визнання таким, що не відповідає вимогам закону договір про реструктуризацію заборгованості №40/05 від 31.03.2005 р.

Дані обставини, на думку Скаржника, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття нового, яким останній просить в позові відмовити.

Позивач –ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»у відзиві (вих.. №55/08 від 12.03.2008 р.) та його представник в судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги, з тих мотивів, що майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, а відтак, суд правомірно та обґрунтовано прийшов до висновку щодо стягнення з Відповідача в порядку ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних за прострочення виконання зобов’язання за неналежне виконання зобов’язань за договором № 40/05 від 31.03.2005 р. Крім цього, наявність Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»ніяким чином не звільняє ВАТ «Чернівцігаз»від обов’язку виконання зобов’язання з оплати за поставлений газ. Відповідно до цього, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення, як безпідставну та необґрунтовану.

Представники сторін підтримали свої доводи і заперечення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Чернівецької області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

31 березня 2005 р. ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»(в подальшому «Компанія») та ВАТ «Чернівцігаз» (в подальшому «Товариство») уклали договір реструктуризації заборгованості №40/05 (а.с.11).

У відповідності до положень Договору Товариство визнає за собою заборгованість перед Компанією станом на 01.04.2005 р. в сумі 2 120 199,90 грн. та зобов’язується сплатити останню протягом 120 місяців з дня підписання сторонами цієї угоди на умовах передбачених цим договором (п.1 та п.2 Договору).

У відповідності до вимог ст. 509 ЦК України (ст.175 ГК України) - зобов’язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги , сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п.3 Договору №40/05 від 31.03.2005 р. заборгованість сплачується Відповідачем на користь Позивача щомісячно до 1-го числа кожного місяця рівними частками по 17 668,33 грн. Остаточний розрахунок відповідно до п.3 Договору здійснюється до 1-го числа , кожного місяця.

ВАТ «Чернівцігаз»свої зобов’язання не виконало в повному обсязі, що призвело до виникнення боргу за період вересень 2006 р. – вересень 2007 р. перед Позивачем в розмірі 229 688,29 грн.( розрахунок боргу а.с.10).

У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, що кореспондується з п.6 Договору, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що згідно розрахунку, поданого в позовній заяві (а.с.6-9) становить 4330,47 грн. річних та 18810,16 грн. інфляційних. Крім цього, пунктом 6 Договору також зазначено , що Відповідач сплачує Позивачеві також й пеню за кожен день прострочення платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБ України), що з розрахунку, поданого в позовній заяві (а.с.6-9) становить 15716,65 грн.

Судом першої інстанції правомірно відхилено, як безпідставне, посилання Відповідач на п. 3.7 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»від 23.06.2005 р. №2711-ІV, оскільки зазначений пункт стосується виконавчих проваджень та заходів примусового виконання рішень щодо ПЕК, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження»на строк участі таких підприємств у процедурі погашення заборгованості, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що такий не може бути застосований судом на стадії розгляду спору по суті.

Крім цього, Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що на даний час вирішується питання погашення заборгованості ВАТ «Чернівцігаз»перед ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»в порядку Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а відповідно стягнення 284623,75 грн. на даний час є неправомірним.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», державним, комунальним підприємствам, а також господарським товариства, у статутних фондах яких частка держави становить більше ніж 50%, які відносяться до підприємств паливно-енергетичного комплексу та внесені до Реєстру, дозволяється без отримання додаткових погоджень з державними органами, уповноваженими управляти зазначеними підприємствами, за взаємною згодою, провести реструктуризацію кредиторської та/або дебіторської заборгованостей терміном до десяти років з дати укладення відповідних договорів про реструктуризацію заборгованості з відстрочкою погашення заборгованості до двох років дії таких договорів та сплатою протягом наступних років щомісячно рівними частками.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, такі договори відсутні, а відтак безпідставним та необґрунтованим є посилання Відповідача як на підставу звільнення від відповідальності на Закон України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Також, Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що судом не враховано, та не взято до уваги, того факту, що Відповідачем подано зустрічний позов про визнання таким, що не відповідає вимогам закону договір про реструктуризацію заборгованості №40/05 від 31.03.2005 р., однак зустрічний позов Відповідача ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 17.01.2008 р. за №116 повернуто без розгляду на підставі п.2 ст. 63 ГПК України (ухвала залишена без змін, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2007 р.).

Крім цього, судова колегія, зазначає, що рішенням Господарського суду Чернівецької області від 27.11.2006 р. по справі №6/226 (а.с.41), яке вступило в законну силу, на підставі даного договору №40/05 від 31.03.2005 р. стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість в сумі 88341,65 грн., пені в сумі 4729,64 грн., штрафу в сумі 6183,91 грн., інфляційних в сумі 867,99 грн., три відсотки річних в сумі 812,78 грн. Вищезазначене рішення у справі №6/226 залишено без змін, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.02.2007 р. (а.с.41) та постановою Вищого господарського суду України від 30.05.2007 р. (а.с.39-40).

У відповідності до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, чого Скаржником не зроблено.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відповідність рішення Господарського суду Чернівецької області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.01.2008 р. у справі №13/277 залишити без змін, апеляційну скаргу ВАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»- без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу №13/277 повернути Господарському суду Чернівецької області.

Головуючий суддя                                                                                Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                    Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                                    Х.В.Мурська