ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2008 р.

12:20

Справа № 2/84/08

Суд в складі:

Судді Моргуленко Т.Є., при секретарі судового засідання Соловйовій К.М., розглянувши справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Баштанському р-ні Миколаївської області,

56100, Миколаївська обл., м. Баштанка, вул. Ювілейна, 84;

до відповідача Селянського (фермерського) господарства “Ставки”,

56160, Миколаївська обл., Баштанський р-н, с. Костичі,

фактична адреса: м. Миколаїв, с. Тернівка, вул Новоросійська, 23;

про стягнення 170,00 грн.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: Никитенко Т.В., дов. №5322/07 від 30.08.07р.

Від відповідача: Серебрич П.І., керівник.

Представник відповідача з`явився у судове засідання, надав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав, посилаючись на той факт, що рішення про застосування до нього штрафних санкцій не отримував. Представник позивача з’явився в судове засідання, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача, відповідача, суд

встановив:

Відповідача зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області як платника внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно ст. 20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», п. п. 5.1.1 п. 5.1 Розділу 5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 16.01.2004р. за №64/8663 (далі –Інструкція), обчислення страхових внесків платника здійснюється щомісячно за ставками, визначеними п. п. 4.1, 4.2, 4.5 Інструкції на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу).

Згідно п.1 ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»(далі –Закон) страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати, на суми яких нараховуються внески.

Частиною 2 ст. 106 вказаного закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та не сплачені страхувальниками у визначені в законі строки, у тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду України, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з урахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

На підставі наведеного позивачем подано позов про стягнення з відповідача 170,00грн. з посиланням на наступне.

Відповідач має заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду України в Баштанському районі в сумі 170,00грн., яка виникла внаслідок невчасного надання відповідачем розрахунку зобов’язання зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2004р. і підлягало сплаті на підставі рішення позивача про застосування фінансових санкцій №234 від 23.03.2005р.

Зазначені кошти, в розумінні положень ст.239 ГК України, є видом адміністративно-господарських санкцій - адміністративного-господарським штрафом.

Відповідно до ч.1 ст. 241 ГК України, адміністративно-господарський штраф –це грошова сума, що сплачується суб‘єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 250 ГК України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб‘єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб‘єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення суми штрафу 26.03.08р. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем не дотримано річного строку, передбаченого ст. 250 ГК України, тому в суду відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 23, 158-163, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виконавчий лист у відповідності зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України видається за заявою позивача після набрання законної сили рішенням господарського суду.

Суддя

Т.Є.Моргуленко