ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2008 р.

№ 20-12/214

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О. - головуючого,

Самусенко С.С. - доповідача,

Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги

ДКП "Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 17"

на рішення

господарського суду міста Севастополя від 19 листопада 2007 року

та постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2007 року

у справі

№ 17/113-07

господарського суду

міста Севастополя

за позовом

КП "Севтеплоенерго" Севастопольської міської Ради

до

ДКП "Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 17"

про

про стягнення заборгованості з теплову енергію в розмірі 17262 грн. 22 коп.

В С Т А Н О В И В:

КП "Севтеплоенерго" Севастопольської міської Ради звернулось до господарського суду міста Севастополя із позовом до ДКП "Ремонтно-експлуатаційне підприємство №17" про стягнення 17262 грн. 22 коп., що складаються із основного боргу за теплову енергію в сумі 14057 грн. 86 коп., індексу інфляції - 2267 грн. 48 коп., 3% річних - 632 грн. 96 коп., пені - 303 грн. 93 коп.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 19 листопада 2007 року у справі № 20-12/214 позов задоволено частково; стягнуто з ДКП "Ремонтно-експлуатаційне підприємство №17" на користь КП "Севтеплоенерго" Севастопольської міської Ради заборгованість за теплову енергію в розмірі 13736 грн. 77 коп., яка складається із суми основного боргу - 11549 грн. 24 коп., індексу інфляції - 1402 грн. 81 коп., 3% річних - 553 грн. 00 коп., пені - 231 грн. 72 коп., державного мита - 137 грн. 37 коп., витрат на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу - 93 грн. 90 коп.; в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2007 року апеляційну скаргу ДКП "Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 17" залишено без задоволення, рішення господарського суду міста Севастополя від 19 листопада 2007 року у справі № 20-12/214 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 17 січня 2008 року задоволено заяву ДКП "Ремонтно-експлуатаційне підприємство №17" про розстрочку виконання рішення суду від 19 листопада 2007 року у справі № 20-12/214 строком на 24 місяця з січня 2008 року по грудень 2009 року.

У касаційній скарзі ДКП "Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 17", вважаючи винесені рішення та постанову у даній справі такими, що прийняті з невірним застосуванням норм матеріального права та неповним з'ясуванням обставин справи, зокрема, вказуючи на ст.181 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, просить скасувати рішення господарського суду міста Севастополя від 19 листопада 2007 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2007 року у справі № 20-12/214 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою від 18.06.2008 у справі №20-12/214 Вищим господарським судом України порушено касаційне провадження.

Сторони процесуальним правом участі їх повноважних представників в судовому засіданні касаційної інстанції не скористалися.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права апеляційним господарським судом, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини у даній справі.

Між позивачем та відповідачем укладено договори про постачання теплової енергії №517 від 29 грудня 2003 року та про купівлю-продаж теплової енергії №517 від 08 грудня 2005 року, згідно умов яких позивач взяв на себе зобов'язання постачати теплову енергією відповідачу, а відповідач зобов'язався оплачувати отриману теплову енергію по встановленим тарифам в строки, передбачені договорами.

Строк дії Договору №517 від 08 грудня 2005 року встановлений в три роки, починаючи з 01 січня 2006 року, дія цього договору поширюється на невиконані зобов'язання сторін по договору №517 від 29 грудня 2003 року.

Відповідно до п.6.3 Договору від 29 грудня 2003 року відповідач зобов'язувався оплачувати поставлену теплову енергію в строк до 25 числа місяця, який настає за розрахунковим.

За п.4.7 Договору від 08 грудня 2005 року відповідач зобов'язаний робити оплату за поставлену теплову енергію в строк до 15 числа місяця, який настає за розрахунковим згідно тарифам, діючим на день отримання теплової енергії.

Відповідно до п.11.1 Договору від 08 грудня 2005 року доповнення та зміни до цього договору в період його дії оформлюються шляхом підписання сторонами додаткових угод.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач, в порушення умов договорів, оплачував споживану теплову енергію не в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість згідно наданого позивачем розрахунку за період з січня 2004 року по березень 2007 року в сумі 14057 грн. 86 коп.

За рішенням господарського суду міста Севастополя від 19 листопада 2007 року, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2007 року, з чим погоджується колегія суддів Вищого господарського суду України, у відповідності із ст.ст. 257, 267, 525, 526 ЦК України позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню частково за період з липня 2004 року по березень 2007 року в сумі 11549 грн. 24 коп., в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу в сумі 2508 грн. 62 коп. позовні вимоги залишаються без задоволення у зв'язку із збігом строку позовної давності; відповідно до п.п. 6.1.2, 7.2.3 Договору від 08 грудня 2006 року, ст.ст. 258, 546, 549 ЦК України, ст. 232 ГК України господарським судом першої інстанції зменшено розмір пені до 231 грн. 72 коп., оскільки виникнення заборгованості припадає на 16 червня 2006 року; відповідно до ст. 625 ЦК України з урахуванням строків позовної давності господарським судом першої інстанції зменшено розмір 3% річних до 553 грн. 00 коп.

У касаційній скарзі відповідач вказує на те, що Договір №517 від 08 грудня 2005 року про купівлю-продаж теплової енергії був підписаний з протоколом розбіжностей, яким до Договору був доданий п. 4.5.1, в якому вказано, що плата за договором за опалення щомісячно зменшується на суму експлуатаційних зборів.

Відповідно до ст. 181 ГК України якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов’язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що протокол розбіжностей був підписаний лише відповідачем і після укладення договору. Підпис уповноваженої особи та печатка на даному документі поставлені з надписом про наявність заперечень з боку КП "Севтеплоенерго" Севастопольської міської Ради - „с протоколом согласования разногласий".

Господарськими судами попередніх інстанції встановлено, що оферта з пропозицією про внесення доповнення до Договору згідно п.11.1 Договору була відхилена, що підтверджується листуванням сторін.

КП "Севтеплоенерго" вважає, що договір на участь по експлуатаційних зборах та договір №517 купівлі-продажу теплової енергії регулюють взаємовідносини підприємств сторін, що відносяться до різних видів господарської діяльності і не можуть розглядатися в рамках одного договору №517 купівлі-продажу теплової енергії.

Судами встановлено, що договірні умови, які узгоджено сторонами та є чинними, лише ті, які прописано у договорі купівлі-продажу теплової енергії №517 від 08 грудня 2005 року.

Виходячи з викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення на підставі вищенаведених встановлених та досліджених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, вважає доводи касаційної скарги ДКП "Ремонтно-експлуатаційне підприємство № 17" такими, що не знайшли свого підтвердження під час здійснення касаційного провадження, тому погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарського суду і залишає без змін оскаржувані у даній справі рішення та постанову.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України , Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ДКП "Ремонтно-експлуатаційне підприємство №17" залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2007 року у справі № 20-12/214 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                            Н. Кочерова

Судді:                                                                                С. Самусенко

М. Черкащенко