ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

23 квітня 2008 р.           Справа 6/60-08

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю " Виробниче об"єднання " ЕКСІМ-ПРОДУКТ " 83017 м. Донецьк , бульвар Шевченка,29, Код

до:Товариства з обмеженою відповідальністю " Цукровий завод " МАХАРИНЕЦЬКИЙ " 22141, Вінницька область, Козятинський район, с. Махаринці, вул. Леніна,1, Код

про стягнення 1697396,56 грн.

Головуючий суддя

Cекретар судового засідання

Представники

позивача : не з"явився

відповідача : не з2явився

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення 1697396 грн. 56 коп. в т. р. 768112 грн. 20 коп. коштів, отриманих без достатньої правової підстави , 673470 грн. 38 коп. штрафних санкцій, 237420 грн. 98 коп. збитків, 393 грн. нестачі.

Відповідач у відзиві від 14.03.08 проти позову заперечує, посилаючись на те, що кошти від позивача одержані на підстав договору, тому не є такими, що одержані без достатньої правової підстави, що прострочення виконання зобов’язань спричинене простроченням кредитора, що витрати позивача за Договорами з іншими підприємствами не пов’язані з відносинами поставок між позивачем та відповідачем, щодо нестачі товару наголошує на виконанні зобов’язань з доставки товару з моменту передачі товару перевізнику.

9.04.2008 позивач подав заяву про зміну підстав позову в частині стягнення суми 768112 грн.20 коп. , яку просить стягнути на підставі ч.2 ст.693 ЦК України , а також зменшення позовних вимог в частині стягнення пені до суми 402004 грн. 80 коп. з урахуванням вимог ч.2 ст.613 ЦК України .

Відповідач у відзиві від 21.04.2008 р. проти змінених позовних вимог заперечує в зв’язку з тим, що у відповідача не наступив встановлений Договором строк поставки наступних партій товару. Вважає , що повністю виконав свої зобов’язання, відхилення від графіка поставок виникло з вини позивача, через затримку попередньої оплати, позивач не надав доказів завдання йому негативних наслідків, розмір пені є неспірозмірно великий, та з інших підстав.

Суд, з’ясувавши у судовому засіданні всі обставини справи, оцінивши подані докази у справі та заслухавши пояснення представника позивача, керуючись чинним законодавством, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

29.11.2007 р. сторони уклали договір поставки № 29/11, відповідно до умов якого відповідач зобов’язався поставити позивачу у терміни, передбачені договором, цукор-пісок у кількості 1536 тон. До вказаного договору сторони підписали протокол розбіжностей від 30.11.2007 р.

Відповідно до умов вказаного договору з протоколом розбіжностей сторони передбачили строки відвантаження товару – відповідно до підписаного графіку, із розрахунку 2 вагони в день, що по кількості відповідає 120 тон (+-5тон) нетто товару, починаючи з другого дня після отримання повної суми частини передоплати, встановленої в п.6.1.1. договору, до повної поставки товару на суму цієї передоплати. Після відвантаження поставщиком товару на суму, вказану в п.6.1.1. договору, поставщик здійснює подальшу поставку повару покупцю, починаючи з другого дня після одержання від покупця суми у розмірі 1508960грн. (п.4.4 Договору). Також сторони встановили, що покупець здійснює передоплату 2500000 грн. до 3 грудня включно. За прострочку поставки товару в обумовлені строки, а також за недопоставку товару, поставщик сплачує покупцю штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0.5 % від вартості несвоєчасно виконаного зобов’язання за кожний день прострочення за період з моменту порушення зобов’язання до повного його виконання. Поставщик зобов’язується письмово попереджати про зрив графіка чи неможливості поставок в обумовлені строки згідно специфікацій за дві доби. У випадку порушення цього зобов’язання Поставщик сплачує штраф у розмірі 10 % від вартості товару, непоставленого в строк ( п.9.1 Договору).

4.12.2007 р. сторони уклали додаткову угоду №1 до договору №29/11 від 29.11.2007 р. , якою затвердили графік поставок цукру – піску, починаючи з 6.12.2007 р. по 17.12.2007 ., з зазначенням одержувачів товару.

Позивач пл. дор. від 4.12.07 та пл. дор. від 5.12.2007 р. перерахував відповідачу попередню оплату у сумі 2500000 грн., чим прострочив терміни виконання вказаного зобов’язання на 2 дні.

Пл. дор. від 12.12.2007 позивач перерахував відповідачу 250000 грн.,пл. дор. від 13.12.2007 позивач перерахував відповідачу 250000 грн., та пл. дор. 13.12.2007 позивач перерахував відповідачу 400000 грн.

Таким чином, всього відповідач одержав від позивача 3400000 грн. в рахунок оплати товару за договором №29/11 від 29.11.2007 р.

Зобов’язання з поставки товару відповідач виконав частково, поставивши відповідачу у період з 9.12.2007 р. по 22.12.2007 р. цукор –пісок на загальну суму 2631887 грн. 75 коп. , що стверджується залізничними накладними, видатковими накладними та актом звірення розрахунків станом на 08.02.2008 р.

Позивач просить повернути сплачену ним суму попередньої оплати 768112 грн. 20 коп. на підставі вимог ч.2 ст. 693 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України , якщо продавець,який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже сума попередньої оплати 768112 грн. 20 коп., на яку не поставлений товар , підлягає поверненню позивачу , а позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині на підставі ч.2 ст. 693 ЦК України .

Заперечення відповідача щодо не встановлення строку передачі товару не приймається судом, оскільки такий строк встановлений додатковою угодою №1 від 4.12.2007 р.

Судом встановлено, що відповідач допустив прострочення поставок товару згідно графіку - додаткової угоди №1 від 3.12.2007 р.

Позивач просить стягнути штрафну неустойку - пеню у розмірі 0,5 % від вартості несвоєчасно виконаного зобов’язання за кожний день прострочення відповідно до п. 9.1 Договору.

Відповідач заперечує проти стягнення пені з мотивів прострочення кредитором зобов’язань по сплаті попередньої оплати, неспіврозмірності розміру відповідальності розміру спричинених негативних наслідків потерпілій стороні, посилаючись на принципи ч.3 ст.551 ЦК України .

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов’язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

З матеріалів справи вбачається, що прострочення зобов’язання кредитора перерахувати попередню оплату у сумі 2500000 грн. на 2 дні не потягло неможливість невиконання зобов’язання боржником. Відповідач не відмовився від виконання свого обов’язку та не повідомив кредитора про неможливість своєчасного його виконання, як це передбачено положеннями ст. 538 ЦК України .

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 613 ЦК України , якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов’язок, виконання зобов’язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до розрахунку , поданого із заявою про зміну позовних вимог, пеня нарахована позивачем з урахуванням відстрочення обов’язку боржника на 2 дні (час прострочення кредитора обов’язку перерахування попередньої оплати) і становить 402004 грн.80 коп.

Позивач просить стягнути штраф у розмірі 10% від вартості товару, непоставленого в строк, за відсутності письмового попередження постачальника про зрив графіка постачань або неможливість постачань в обумовлені терміни у сумі 229144 грн. 33 коп.

Доказів наявності письмового попередження відповідачем не надано, факт зриву графіку постачань доведений матеріалами справи.

Щодо неспіврозмірності розміру відповідальності розміру спричинених негативних наслідків потерпілій стороні, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов’язання.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення ( ч.3 ст. 551 ЦК України ).

Відповідно до ст. 233 ГК України, який регулює здійснення господарської діяльності між суб’єктами господарювання, а тому підлягає застосуванню до правовідносин у даній справі , встановлено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій, При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до п.3 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

Оскільки відповідачем заперечується правомірність нарахування неустойки та ним не подавалось клопотання про зменшення неустойки з урахуванням вимог, які мають бути взяті до уваги судом відповідно до ст. 233 ГК України, суд не вважає за можливе застосовувати вказані норми права з власної ініціативи.

За таких обставин штрафна неустойка у вигляді пені у сумі 402004 грн.80 коп. та штраф у сумі 229144 грн.33 коп. підлягають стягненню судом на підставі ст.611 ЦК України .

Позивач просить стягнути 237420 грн.98 коп. збитків у формі фактично понесених витрат, що виникли внаслідок невиконання відповідачем договірних зобов’язань. Наявність та суму збитків обґрунтовує зокрема тим, що позивачем був укладений договір поставки з ЗАТ «АВК» на поставку цукру. У зв’язку із порушенням відповідачем своїх договірних зобов’язань та запобіганню зриву графіку з ЗАТ «АВК» позивач був змушений укласти договори із іншими постачальниками , а саме з ТОВ НПП «Сантрі ЛТД», ДП «Волочиськ –цукор», ТОВ «Агросфера –А» за ціною, вищою ніж передбачалось у договорі з відповідачем.

Як вбачається з Договорів , на які посилається позивач, всі вони були укладені раніше, ніж договір від 30.11.2007 з відповідачем, зокрема договір з ТОВ НПП «Сантрі ЛТД» укладений 12.11.2007, з ДП «Волочиськ –цукор» 20.11.2007, з ТОВ «Агросфера –А» 12.11.2007. Отже на час укладання вказаних договорів відповідачем не тільки не були порушені умови графіку поставки, а взагалі були відсутні договірні зобов’язання між позивачем та відповідачем. Витрати позивача за цими договорами ніяк не пов’язані з відносинами з поставок за договором між сторонами № 29/11 від 29.11.2007 р., а тому суд не вбачає причинного зв’язку між правопорушенням та збитками.

Крім цього слід зазначити, що відповідно до ст. 232 ГК України , якщо за невиконання або неналежне виконання зобов’язання встановлено штрафні санкції, то збитки відшкодовуються в частині, не покритій цими санкціями.

Оскільки договором № 29/11 від 29.11.2007 р. встановлені штрафні санкції, збитки не підлягають відшкодуванню у заявленій позивачем сумі.

Позивач просить стягнути вартість нестачі трьох мішків цукру (150 кг) на суму 393 грн., що була встановлена при прийманні вантажу.

Відповідно до п.7.2. Договору сторони визначили, що виклик представника поставщика для участі у прийманні товару не є обов’язковим. Належним доказом невідповідності по кількості і якості є акт Торгово-промислової палати України, який сторони повинні прийняти до виконання на протязі 5 днів з моменту одержання копії акту.

Нестача цукру у кількості 150 кг на суму 393 грн. підтверджується належно оформленим актом Луганської Торгово-промислової палати №1726 від 20.12.2007 р. і підлягає стягненню судом на підставі ст. 670 ЦК України .

Керуючись ст.ст.33,34,46, 49, 82, 84,85 ГПК України ,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукровий завод «Махаринецький» ( с. Махаринці , вул. Леніна,1 Козятинського району Вінницької обл., ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Ексім-Продукт» (м. Донецьк, б. Шевченка,29, ) 768112 грн. 20 коп. у повернення попередньої оплати, 402004 грн.80 коп. пені, 229144 грн.33 коп. штрафу, 393 грн. нестачі, 13996 грн.54 коп. витрат з держмита, 98 грн. 34 коп. судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу .

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 05 травня 2008 р.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу