КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2008                                                                                           № 31/37

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача: Тумановський А.П. (дов. № 53-ю від 23.01.2008р.)

від відповідача: Кучерявий А.Б. (дов. № 67/Д від 24.01.2008р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЗАТ "Київське міжобласне спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління"

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.02.2008

у справі № 31/37

за позовом                               Український державний науково-дослідний та проектний інститут "УкрНДІпроектреставрація"

до                                                   ЗАТ "Київське міжобласне спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління"

про                                                  стягнення 115326 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва № 31/37 від 06.02.2008р. позов задоволено.

Стягнуто з Закритого акціонерного товариства “Київське міжобласне спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління” на користь Українського державного науково-дослідного та проектного інституту “УкрНДІпроектреставрація” 57663 грн. основного боргу, 576,63 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Закрите акціонерне товариство “Київське міжобласне спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління” звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, прийняти нове, яким в позові відмовити, з підстав невірного застосування норм матеріального та процесуального права, неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильного застосування норм матеріального права. Зокрема, на думку апелянта, судом безпідставно не враховано пропуск позивачем строку позовної давності при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення боргу за контрактом № 1-10Ж від 17.06.2004р.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Відповідно до розпорядження Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2008р. розгляд апеляційної скарги у справі № 31/37 доручено колегії суддів під головуванням судді Сотнікова С.В.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між Закритим акціонерним товариством “Київське міжобласне спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління” (генпідрядник) та Українського державного науково-дослідного та проектного інституту “УкрНДІпроектреставрація” (субпідрядник) 17.06.2004р. укладено Контракт № 1-10Ж, за умовами якого генпідрядник доручає, а субпідрядник приймає на себе зобов’язання згідно затвердженої проектно-кошторисної документації і у встановлений термін, виконати відтворення живопису портиків та південного вестибулю театру опери та балету в

м. Одесі, а генпідрядник зобов'язується їх оплатити, згідно до умов контракту.

Відповідно до розділу 2 “Строки виконання робіт” Контракту № 1-10Ж від 17.06.2004р. субпідрядник приступає до виконання робіт з 17.08.2004р. та завершує роботи до 31.12.2004р. згідно графіка виконаних робіт (додаток № 2) з правом дострокового виконання без додаткової оплати. Терміни виконання робіт переглядаються при: дії непереборних сил; відсутності фінансування; виникнення додаткових робіт. Перегляд термінів виконання контракту оформлюється письмовою додатковою угодою.

Згідно п. 3.1. Контракту № 1-10Ж від 17.06.2004р. договірна ціна робіт визначена згідно розрахунку договірної ціни (Додаток № 1 до цього Контракту) і становить 303823 грн. в т.ч. ПДВ 50637 грн.

Відповідно до п. 4.1. Контракту № 1-10Ж від 17.06.2004р. оплата за виконані роботи здійснюється безпосередньо генпідрядником субпідряднику по формах КБ-2в,

КБ-3, не пізніше 5-ти днів після отримання коштів від замовника. Щомісячні акти виконаних робіт передаються субпідрядником генпідряднику для підписання не пізніше 25 числа поточного місяця.

Згідно п. 3.1. Контракту № 1-10Ж від 17.06.2004р. договірна ціна робіт визначена згідно розрахунку договірної ціни (Додаток № 1 до цього Контракту) і становить 303823 грн. в т.ч. ПДВ 50 637 грн.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що позивачем були виконані роботи за Контрактом № 1-10Ж від 17.06.2004р. на загальну суму 288471 грн., відповідач розрахувався з позивачем за виконані роботи згідно актів прийомки виконаних робіт підрядних робіт № 1, № 2, № 36 за серпень, вересень, жовтень 2004р. відповідно в сумі 213500 грн., в тому числі генпослуги у розмірі 17308 грн. були враховані шляхом заліку згідно п. 4.1 Контракту № 1-10Ж від 17.06.2004р.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, загальна сума заборгованості відповідача перед відповідачем за Контрактом № 1-10Ж від 17.06.2004р. становить 57663 грн.

Відповідно до ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Згідно ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як було зазначено вище позивачем виконано роботи на загальну суму 288471 грн., сума контракту Контракту № 1-10Ж від 17.06.2004р. при цьому становить 303823 грн. в т.ч. ПДВ 50637 грн., відповідачем оплачено роботи на загальну суму 213500 грн.

Доказів на підтвердження остаточного приймання робіт за Контрактом № 1-10Ж від 17.06.2004р. сторонами не надано, а за таких обставин право позивача на стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи виникає з моменту закінчення дії договору підряду - Контракту № 1-10Ж від 17.06.2004р., тобто з 01.01.2005р.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про сплин строку позовної давності на звернення до суду про стягнення заборгованості за Контрактом № 1-10Ж від 17.06.2004р., оскільки позов подано до суду 20.12.2007р., тобто в межах трирічного строку позовної давності, що встановлений ст. 257 ЦК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості в частині суми основного боргу в розмірі 57663 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У нормативних обґрунтуваннях позовних вимог (а.с. 62) позивач просив згідно п. 10.2. Контракту № 1-10Ж від 17.06.2004р. стягнути з відповідача пеню у розмірі 31011,15 грн. з 03.11.2006р.

Проте, право на неустойку у позивача виникло з дня порушення відповідачем строку оплати виконаних робіт за контрактом № 1-10Ж від 17.06.2004р., тобто з вересня, жовтня, листопада 2004р.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем пропущено річний строк позовної давності щодо стягнення неустойки згідно ст. 258 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, суд першої інстанції зробивши в мотивувальній частині рішення висновок про необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені, помилково не вирішив таке питання у резолютивній частині рішення в порушення п. 4 ч. 1 ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої резолютивна частина має містити висновок про задоволення позову або про відмову в позові повністю чи частково по кожній з заявлених вимог.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року за № 11 “Про судове рішення” рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності – на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 ГПК України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Згідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

З врахуванням наведених норм чинного законодавства, колегія суддів вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до прийняття частково неправильного рішення, а отже підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Київське міжобласне спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління” залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2008р. у справі

№ 31/37 змінити.

3. Пункт 1 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2008р. у справі № 31/37 змінити, виклавши його у наступній редакції: “Позов задовольнити частково”.

4. Доповнити резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2008р. у справі № 31/37 пунктом 4 наступного змісту: “В позові Закритого акціонерного товариства “Київське міжобласне спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління” до Українського державного науково-дослідного та проектного інституту “УкрНДІпроектреставрація” про стягнення пені за Контрактом

№ 1-10Ж від 17.06.2004р. в сумі 31011,15 грн. відмовити.”.

5. Матеріали справи № 31/37 повернути Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Сотніков С.В.

Судді

16.05.08 (відправлено)