Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2008 року                                          Справа № 54/45-08

Колегія суддів у складі:головуючий суддя Токар М.В., суддя Білоконь Н.Д. , суддя Фоміна В.О.

при секретарі судового засідання Гарбузовій Н.Ю.

за участю представників сторін :

позивача –Мозгова Л.П. дов. № 1241 від 08.07.08 р.

відповідача –Верко Л.И.(дов. у справі),Терешкін І.Г. –головний лікар.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 1261Х/1-13) на рішення господарського суду Харківської області від 07.05.2008 р. по справі № 54/45-08

за позовом Дорожньої клінічної лікарні, м. Харків

до Комунальної установи охорони здоров’я “Міська клінічна лікарня №1”, м. Харків

про стягнення 12281,15 грн., -

встановила:

Позивач, Дорожня клінічна лікарня, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Комунальної установи охорони здоров*я “Міська клінічна лікарня №1” заборгованості у розмірі 12281,15 грн. за договором оренди № 2898 від 14.08.2006 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.05.08 р. по справі № 54/45-08 (суддя Хачатрян В.С.) у задоволенні позову відмовлено. Зокрема , відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався лише на той факт , що рішенням господарського суду Харківської області по справі № 44/18-08 від 13.02.2008 року, яке набрало законної сили , встановлено , що договір оренди № 2898-Н від 14.08.2006 року припинив свою дію 13.07.2007 року і станом на 16.08.2007 року заборгованість відповідача перед позивачем за договірними зобов*язаннями відсутня.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вважає рішення незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що висновки суду , викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, а тому просить рішення господарського суду Харківської області від 07.05.08 р. по справі № 54/45-08 скасувати повністю і прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Стягнути з відповідача на користь Дорожньої клінічної лікарні ст. Харків заборгованість , що утворилась за період з 13.07.2007 р. по 01.02.2008 р., за фактичне використання приміщення у розмірі орендної плати в сумі 1695,24 грн. та заборгованості по комунальним платежам в сумі 10585,91 грн.,а всього 12281,15 грн.. Зобов’язати відповідача підписати акт приймання-передачі нежитлової будівлі, розташованої по вул. Залізнична, 37 у м. Харкові з моменту його повернення, покласти судові витрати на відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечує , вважає рішення господарського суду Харківської області законним та обгрунтованим , просить залишити його без змін , а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши та перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в оскаржуваному рішенні , колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до Свідоцтва про право власності від 20 січня 2006 року , виданого Виконавчим комітетом Харківської міської ради на підставі Розпорядження Харківського міського голови від 18.01.2006 року № 87, нежитлова будівля літ. «А-2»площею 935,2 кв.м., розташована в м.Харкові по вул..Залізничній № 37 належить Державі Україна ( користувач –Дорожня клінічна лікарня ст. Харків) на праві державної власності.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавцями майна , що належить на праві власності Державі Україна , є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва .

14 серпня 2006 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець) та Комунальною установою охорони здоров*я «Міська клінічна лікарня № 1»(орендар) було укладено договір оренди № 2898 –Н , відповідно до п.1.1 якого орендодавець передав , а орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно –нежитлові приміщення на 1-му поверсі 2-х поверхової будівлі поліклініки загальною площею 443,90 кв.м., яка розміщена за адресою : м.Харків , вул. Залізнична , 37 . Зазначене майно у відповідності до цього ж пункту договору знаходиться на балансі Дорожньої клінічної лікарні ст.Харків ( балансоутримувач).

Факт передачі майна в оренду підтверджується Актом приймання-передачі орендованого майна від 14.08.2006 року ,підписаного орендодавцем ( регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області ) та орендарем ( Комунальною установою охорони здоров*я «Міська клінічна лікарня № 1» ) та узгодженим з балансоутримувачем ( Дорожньою клінічною лікарнею ст. Харків).

Розділом 3 договору оренди визначений розмір та порядок сплати орендної плати . Так, пунктом 3.1 договору встановлено , що розмір орендної плати за базовий місяць- липень 2006 року розрахунку складає 332,63 грн. ( без ПДВ). Орендна плата перераховується орендарем щомісячно, до 10 числа місяця наступного за звітним безпосередньо до Державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами у розмірі 50%; на рахунок , визначений балансоутримувачем –у розмірі 50% ( п.3.3 договору ).

Відповідно до пункту 10.1 договір укладено строком на 11 місяців з 14 серпня 2006 року до 13 липня 2007 року включно. Зміна умов договору в частині збільшення його строку до 1-го року і більше оформляється додатковою угодою , яка підлягає нотаріальному посвідченню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду , після спливу строку дії договору , між сторонами- орендодавцем , орендарем , а також балансоутримувачем , не було узгоджено питання щодо продовження його дії .Проте , як зазначає позивач в позовній заяві та не спростував відповідач, відповідачем не звільнено приміщення та не передано його по акту приймання – передачі, як то передбачено умовами договору , а саме п. 2.5 договору оренди , відповідно до якого у разі припинення цього договору майно повертається орендарем балансоутримувачу. Орендар повертає майно балансоутримувачу аналогічно порядку встановленому при передачі майна . Порядок передачі майна передбачений п.2.2 договору і встановлює , що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі , але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання –передачі майна.

Факт припинення договору оренди 13 липня 2007 року підтверджений також рішенням господарського суду Харківської області від 13 лютого 2008 року по справі № 44/18-08 за позовом прокурора Ленінського району м.Харкова в інтересах держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській          області до Комунальної установи охорони здоров*я «Міська клінічна лікарня № 1»про стягнення 1403,53 грн. Дане рішення набрало законної сили.

У зв*язку з тим , що на час звернення позивача з позовом , а також на час розгляду справи в суді, відповідач продовжує користуватись спірним приміщенням , у відповідача , на думку позивача , виникла перед ним заборгованість за фактичне використання майна у розмірі орендної плати в сумі 1695,24 грн. та заборгованість по комунальним платежам в сумі 10585,91 грн. Згідно з наданим до позовної заяви розрахунком сума заборгованості за оренду складається з 50% загальної суми орендної плати на місяць за період з серпня 2007 року по січень 2008 року. Сума заборгованості по комунальним платежам складається із заборгованості відповідача за отримані послуги з опалення, водопостачання ,каналізації, електроенергії за період з серпня 2007 року по січень 2008 року.

18.04.2008 року позивачем були надані уточнення до позовної заяви ,згідно з якими позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за фактичне використання майна та комунальних послуг за період з 01.08.2007 року по 01.04.2008 року в сумі 22778-83 грн. До даних уточнень позивач додав копії договорів , за якими він отримував у спірний період комунальні послуги від підприємств , що їх надають .

В протоколі судового засідання від 23.04.2008 року зазначено , що дані уточнення будуть розглянуті судом в наступному судовому засіданні- 07.05.2008 року.

07.05.2008 року позивачем було надано доповнення до позовної заяви , в яких він просив суд зобов*язати відповідача повернути Дорожній клінічній лікарні ст. Харків нежитлове приміщення за адресою : м.Харків, вул.Залізнична,37, оформити повернення майна відповідним документом –актом приймання-передачі орендованого майна,який підписується сторонами договору .

Як вбачається з протоколу судового засідання та рішення господарського суду Харківської області від 07.05.2008 року ,судом були прийняті доповнення до позовної заяви від 07.05.2008 року , які суд визначив як уточнення ,проте як уточнення позовної заяви від 18.04.2008 року ( долучені судом до матеріалів справи 21.04.2008 року) залишились поза увагою суду та взагалі не розглянуті судом.

Виходячи з правового обґрунтування позивачем позовної заяви , уточнень та доповнень до неї, позивач посилається на ст. 625 ЦК України (поняття та види договору ); ст. 762 ЦК України ( плата за користування майном); 764 ЦК України ( правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму) ; ст. 797 ЦК України (плата за користування); СТ. 193 ГК України ( загальні умови виконання господарських зобов*язань) , які не містять законних підстав для стягнення суми позову виходячи з такого.

Як вбачається з умов договору оренди від 14 серпня 2006 року № 2898-Н , сторонами даного договору визначені регіональне відділення Фонду держаного майна України по Харківській області та Комунальна установа охорони здоров*я «Міська клінічна лікарня № 1». Таким чином , умови договору передбачають виникнення зобов*язань між цими сторонами договору. До того ж у відповідності до частини 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов*язку щодо повернення речі , наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Враховуючи , що позивач не є наймодавцем за умовами договору оренди № 2898-Н від 14.08.2006 року право на стягнення плати за користування майном після припинення договору оренди у позивача відсутнє. А тому і підстави для стягнення заборгованості за фактичне використання майна протягом спірного періоду на користь позивача відсутні , оскільки за умовами договору позивачеві належало право на отримання 50% орендної плати за час дії договору оренди , проте як стягувана сума не є орендною платою .

До того судова колегія вважає за необхідне зауважити , що у суду відсутнє процесуальне право залучити до участі у справі належного позивача –регіональне відділення Фонду Державного майна України по Харківській області , яке є стороною за спірним договором.

Що ж до вимоги позивача про стягнення заборгованості по комунальним платежам , то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.8 договору оренди № 2898-Н від 14 серпня 2006 року орендар зобов*язався укласти у місячний термін з дати підписання договору оренди з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування його витрат на утримання орендованого майна , на компенсацію плати податку на землю та договори з відповідними комунальними службами або балансоутримувачем на їх послуги, з наданням орендодавцю копії цих договорів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового засідання відповідачем умови п. 5.8 договору щодо укладення з балансоутримувачем договору про відшкодування його витрат на утримання орендованого майна , а також на компенсацію податку на землю та отриманих комунальних послуг не виконані . Доказів на підтвердження проведення контролю за виконанням договору оренди в частині зобов*язання відповідача укласти такі договори , на що мав право позивач у відповідності до п. 7.3 договору оренди № 2898-Н від 14.08.2006 року , позивачем не надано .

З огляду на вищевикладене , підстав для стягнення суми 10585,91 грн., як заборгованості по комунальним платежам судова колегія не вбачає.

Окрім цього , слід зазначити , що , як вказувалось вище, відповідно до п. 2.5 договору оренди № 2898-Н від 14.08.2006 року у разі припинення цього договору майно повертається орендарем балансоутримувачу. Орендар повертає майно балансоутримувачу аналогічно порядку встановленому при передачі майна . Порядок передачі майна передбачений п.2.2 договору і встановлює , що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі , але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання –передачі майна. Позивач не є стороною по даному договору . Акт приймання-передачі приміщення підписаний орендодавцем та орендарем і лише узгоджений з позивачем , а тому право повернення державного майна, що знаходиться на балансі позивача , належить у відповідності з умовами договору регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області. Про підписання акту приймання передачі сторонами договору зазначив сам позивач в доповненнях до позовної заяви від 07.05.2008 року (які були прийняті судом ) , а тому правові підстави для задоволення цієї вимоги у суду відсутні.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення позову з урахуванням уточнень та доповнень позовної заяви , колегія суддів не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 29.12.76 «Про судове рішення»обгрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними,відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,дослідженими в судовому засіданні. Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обгрунтувати. Мотивувальна частина кожного рішення повинна мати також посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права і у відповідних випадках - на норми Конституції України, на підставі яких визначено права і обов'язки сторін у спірних правовідносинах.

Виносячи оскаржуване рішення , судом першої інстанції неповно з*ясовано обставини , які мають значення для справи , не надано юридичної оцінки цим обставинам , не надано оцінки уточненням та доповненням до позовної заяви з урахуванням правовідносин сторін , що склалися за договором оренди від 14.08.2006 року № 2898-Н, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права . Мотивувальна частина даного рішення взагалі відсутня.

З огляду на вищевикладене , колегія суддів дійшла висновку , що при наявності таких порушень при винесенні рішення , воно підлягає скасуванню ,апеляційна скарга частковому задоволенню, та має бути прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з урахуванням мотивування , викладеного в даній постанові.

Керуючись ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.ст.761,785 ЦК України,ст.ст.85,99,101,п.2ст.103,п.1,4 ч.І ст.104,ст. 105 ГПК України ,-колегія суддів

Постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 07.05.2008 року по справі № 54/45-08 скасувати.

Прийняти нове рішення , яким в позові відмовити.

Головуючий суддя Токар М.В.

Суддя Білоконь Н.Д.

Суддя Фоміна В.О.