КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05.03.2008
№ 26/468

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з'явився

відповідача
-           1. не з'явився                                          2. не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ВАТ "Автотранссервіс"

на рішення Господарського суду м.Києва від
20.12.2007

у справі № 26/468

за позовом                               ВАТ
"Автотранссервіс"

до                                                   ОСОБА_1

ОСОБА_2

про
визнання недійсним договору купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від
20.12.07 у справі          № 26/468
відмовлено Відкритому акціонерному товариству „Автотранссервіс” в задоволенні
позовних вимог.

Рішення
суду першої інстанції ґрунтується на тому, що відповідно до статті 234
Цивільного кодексу України фіктивним є правочин , який вчинено без наміру
створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином. Фіктивний
правочин характеризується наступними ознаками: сторони вчиняють такий правочин
лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний; при вчинені
правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином або не
мають таких цілей взагалі. Суд першої інстанції зазначає, що сторонами
оспорюваного договору виконані всі його умови, що не заперечуються позивачем в
позовних вимогах, а саме, сплачено суму за договором, здійснено передавальне
розпорядження, передано сертифікат іменних акцій ВАТ „Автотранссервіс”.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду,  позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати
рішення  Господарського суду міста Києва
від 20.12.07 у справі № 26/468 та прийняти нове, яким визнати недійсним договір
купівлі-продажу цінних паперів як такий, що є результатом здійснення фіктивного
правочину.

В
апеляційній скарзі позивач вказує на те, що ОСОБА_1(Відповідач 1) володів 34
простими іменними акціями ВАТ „Автотранссервіс” і на підставі договору
купівлі-продажу продав їх ОСОБА_2і автоматично перестав бути акціонером, а тому
втратив відповідні права та обов'язки, що йому належать відповідно до
законодавства України та статутних документів позивача.

ОСОБА_1.
29.10.07, через свого представника ОСОБА_3., звернувся до Голови Правління ВАТ
„Автотранссервіс”, щодо надання, для ознайомлення, протоколів зборів
акціонерів, річні баланси, фінансові звіти, інформацію про прибутки Товариства
тощо. Свій лист ОСОБА_1обґрунтовує тим, що являється акціонером ВАТ
„Автотранссервіс”.

Позивач
в апеляційній скарзі зазначає, що згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 статті 203 даного Кодексу.
Частина 5 статті 203 Цивільного кодексу передбачає, що правочин має бути
спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, тобто в
даному випадку ОСОБА_1. втрачає, а
ОСОБА_2. набуває відповідних прав акціонера, зокрема участі в управлінні
Товариством.

Відповідно
до статті 234 Цивільного кодексу України ОСОБА_1. вчинив фіктивний правочин,
оскільки він не втратив і не бажав втратити можливості брати участь в
управлінні товариством і отримувати частину прибутку, уповноважив третю особу
діяти від його імені із всією повнотою прав акціонера, хоча на момент
підписання довіреності не був акціонером.

Розгляд апеляційної скарги призначено
на 18.02.08.

В судове засідання 18.02.08
апеляційної інстанції не з'явилися представники сторін, заяв, клопотань про
неможливість прийняти участь в судовому засіданні не надали, у зв'язку з чим
розгляд апеляційної скарги відкладено на 05.03.08.

В
судове засідання 05.03.08 представники сторін вдруге не з'явилися. Матеріали
справи містять докази належного повідомлення учасників судового процесу про
дату та час розгляду справи, ухвала про відкладення розгляду апеляційної скарги
вручена поштовою установою позивачу та відповідачам 20.02.08, що
підтверджується підписами сторін на повідомленнях про вручення поштового
відправлення (а.с. 69-71).

Враховуючи
те, що явка представників сторін у засіданні апеляційної інстанції не визнана
обов'язковою, колегія суддів вважає можливим здійснити розгляд апеляційної
скарги по справі № 26/468 за наявними матеріалами без представників сторін.

Дослідивши
доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, колегія суддів встановила
наступне:

Акціонерне товариство Відкритого типу
„Автотранссервіс” засноване шляхом перетворення колективного автотранспортного
підприємства № 4 у відкрите акціонерне товариство.

Позивач є емітентом цінних паперів -
простих іменних акцій у кількості 12 967 акцій.

ОСОБА_1будучи акціонером ВАТ
„Автотранссервіс”, що підтверджується сертифікатом іменних акцій (а.с. 30)
уклав договір купівлі-продажу цінних паперів № Б-2007/402 від 04.10.07 з
ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого на підставі договору доручення №
Б-2007/401 діє ТОВ „Фондова компанія „Бастіон”.

Відповідно до пункту 1.1 даного
договору продавець продає і передає, а покупець купує і приймає у власність
довірителя пакет цінних паперів, а саме іменні прості акції у кількості 34 шт.
на загальну суму 25 551 грн. Пункт 1.2 договору
передбачає, що передача зазначених цінних паперів здійснюється
одноразово і в повному обсязі в день підписання цього договору, шляхом передачі
продавцем покупцю сертифікату цінних паперів та підписання продавцем
передавального розпорядження встановленої форми на ім'я та на користь покупця.
Продавець доручає покупцю подати реєстроутримувачу (або зберігачу ЦП) всі
документи необхідні для реєстрації переходу права власності на ЦП, що є
предметом цього договору, зокрема, сертифікат ЦП, передавальне розпорядження,
та інші документи.

Покупець набуває право власності на
ЦП з моменту підписання договору купівлі-продажу ЦП, отримання ЦП та отримання
документа, що підтверджує право власності покупця на зазначені ЦП.

На виконання пункту 2.3.1 договору
ОСОБА_1. здійснено передачу сертифікату іменних акцій та передавальне
розпорядження, оформлене в нотаріальній формі у приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4. До матеріалів справи додано нотаріально
засвідчену заяву ОСОБА_1., якою остання надає згоду на відчуження ОСОБА_1.
майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності , а саме простих іменних
акцій ВАТ „Автотранссервіс” у кількості 34 шт. (а.с. 28).

Листом від 30.10.07 Булига С.С., на
підставі довіреності від ОСОБА_1., звернувся до Голови Правління ВАТ
„Автотранссервіс”, в якому просить надати ОСОБА_1., як акціонеру ВАТ
„Автотранссервіс” документи для ознайомлення, а саме протоколи засідання ради
товариства, засідання правління, протоколи зборів акціонерів, Статут Товариства,
перелік орендарів з строками оренди, перелік основних засобів Товариства,
річний звіт за 2006 рік, інформацію про прибутки від основної діяльності
Товариства, інформацію щодо перевірок ВАТ „Автотранссервіс” для висловлення
практичних пропозицій щодо господарської діяльності підприємства.

ВАТ „Автотранссервіс” вважає такі дії
ОСОБА_1. незаконним і безпідставним втручанням у внутрішньокорпоративні справи
позивача, чим намагається дестабілізувати діяльність позивача у здійсненні ним
визначених статутними документами цілей і завдань. ВАТ „Автотранссервіс”
звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1і
ОСОБА_2про
визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-2007/402
від 04.10.07, як такий, що є результатом здійснення фіктивного правочину.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема,
цивільно-правовий договір, який є основною правовою формою договору, що
опосередковує рух цивільного обороту. За своєю правовою природою будь-який
цивільно-правовий договір є правочином.

Правочин - це дія особи, спрямована
на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Статтею 203
Цивільного кодексу України передбачені загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину, зокрема правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин,
який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим
правочином фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Із
визначення фіктивного правочину, яке міститься у частині 1 статті 234 випливає,
що його ознаками є: наявність зовнішньої форми правочину, що фіксує удавані
наміри сторін; відсутність у сторін дійсного наміру створити наслідки, які
зумовлювалися у цьому правочині. Тобто має місце лише імітація правочину. У
діях сторін, що імітують правочин, відсутня головна ознака правочину -
спрямованість на встановлення, припинення або іншу видозміну цивільних
правовідносин. Фіктивний правочин може бути укладений у протизаконних цілях або
без таких цілей. При цьому намір сторін зовнішньо завжди виглядає пристойно,
оскільки вони у будь-якому разі декларують бажання правомірних наслідків.

Матеріалами
справи та судом першої інстанції встановлено, що сторонами оспорюваного
договору виконані всі умови передбачені договором, про що зазначено позивачем в
позовній заяві.

ОСОБА_1.
здійснено передачу сертифікату іменних акцій та передавального розпорядження,
оформленого в нотаріальній формі у приватного нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4., ОСОБА_2. сплатив суму, передбачену пунктом 1.1.8
договору та звернувся до реєстроутримувача з заявою про реєстрацію права
власності на цінні папери, придбані за оспорюваним договором.

Враховуючи
викладене, судом першої інстанції правомірно відмовлено позивачу у визнанні
договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-2007/402 від 04.10.07 фіктивним.

Пунктом
1.2.1 договору передбачено, що покупець набуває право власності на цінні папери
з моменту підписання договору купівлі-продажу цінних паперів, отримання цінних
паперів та отримання документа, що підтверджує право власності покупця на
зазначені цінні папери (виписка з реєстру акціонерів емітента або виписка про
стан особового рахунку покупця, відкритого у зберігача цінних паперів).

Відповідно
до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Пункт 2 статті 194
даного Кодексу передбачає, що до особи, яка набула право власності на цінний
папір, переходять у сукупності усі права, які ним засвідчуються.

Відповідно
до абзацу 3 частини першої статті 5 Закону України „Про Національну депозитарну
систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні” права на
участь в управлінні, одержання доходу тощо, які випливають з іменних цінних
паперів, можуть бути реалізовані з моменту внесення змін до реєстру власників
іменних цінних паперів. Внесення змін до реєстру визначено як умову реалізації
прав, посвідчених акціями, а не як момент набуття корпоративних прав. Отже,
особа вважається акціонером та відповідно суб'єктом корпоративних прав з
моменту набуття права власності на акції.

Право
на вільне розпорядження належними учаснику корпоративними правами є
невід'ємним. Товариству не дозволяється встановлювати будь-які обмеження щодо
вільного розпорядження належними акціонеру акціями. Право на вихід з товариства
реалізується у встановленому законом порядку та з урахуванням вимог, передбачених
установчими документами.

Стаття
16 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи звернутися до суду
за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивачем
відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України не
доведено, яким чином укладений відповідачами
договір купівлі-продажу акцій порушує його права.

За
таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення
Господарського суду міста Києва по справі № 26/468 від 20.12.07р. відповідає
чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для
його скасування не вбачається.

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва по
справі № 26/468 від 20.12.07р. залишити без змін, апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства „Автотранссервіс” без задоволення.

2.
Матеріали справи № 26/468 повернути до Господарського суду    міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

06.03.08 (відправлено)