ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"25" квітня 2008 р.            Справа № 15/089-08

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Білоцерківського державного аграрного університету, Київська обл., м. Біла Церква

до Білоцерківської житлово-експлуатаційної контори № 6 управління житлово-комунального господарства Білоцерківського міськвиконкому, Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 66607,94 грн.

за участю представників:

від позивача: Ваврінчук С.Г. (дор. № 01-13/442 від 02.04.2008 р.);

від відповідача: Шутенко В.В. (дор. від 14.04.2008 р.), Механікова І.М. (дор. від 14.04.2008 р.);

У судовому засіданні 15.04.2008 р., яке відбулося за участю представників обох сторін, було оголошено перерву до 25.04.2008 р.

Обставини справи:

Білоцерківський державний аграрний університет (далі-позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Білоцерківської житлово-експлуатаційної контори № 6 управління житлово-комунального господарства Білоцерківського міськвиконкому (далі-відповідач) про стягнення 66607,94 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що при проведені Контрольно-ревізійним відділом в м. Біла Церква і Білоцерківському районі планової ревізії виконання кошторису у Білоцерківському державному аграрному університеті за період з 01.01.2006 р. по 01.09.2007 р. було проведено перерахунок орендної плати орендарям згідно з наявними висновками про ринкову вартість частини приміщень, які здаються в оренду, в результаті чого виявлено недоотримання доходів спеціального фонду за січень-серпень 2007 р. у сумі 347455,88 грн., в тому числі за договором від 18.12.2003 р., укладеним між позивачем та відповідачем. У зв’язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 66607,94 грн. недоотриманої орендної плати.

09.04.2008 р. до суду від відповідача надійшов відзив № 162 від 07.04.2008 р. на позовну заяву, в якому відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що договором від 18.12.2003 р. орендну плату за користування об’єктом оренди встановлено у розмірі 103,19 грн. за місяць. Згідно з вимогами чинного законодавства зміна господарських договорів в односторонньому порядку не допускається. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни договору, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Додаткової угоди, якою б сторони дійшли згоди про зміну розміру орендної плати за договором від 18.12.2003 р. сторонами укладено не було. В судовому порядку договір також не було змінено. Отже з вказаних підстав відповідач просить суд відмовити позивачу у позові.

Представник позивача в судових засіданнях 15.04.2008 р. та 25.04.2008 р. підтримав позов.

Представник відповідача в судових засіданнях 15.04.2008 р. та 25.04.2008 р. заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2003 р. між Білоцерківським державним аграрним університетом (орендодавець) та ремонтно-житлово-експлуатаційною дільницею № 10 (правонаступником якої згідно з рішенням Білоцерківської міської ради № 345 від 31.10.2005 р., є відповідач) (Орендар) укладено договір. Відповідно до умов цього договору Орендодавець, з метою розміщення комунального підприємства ремонтно-житлово-експлуатаційної контори № 10, надає, а Орендар приймає в користування нежиле приміщення площею 104,4 кв.м., що знаходиться в прибудованій частині будівлі гуртожитку № 6 за адресою: м. Біла Церква, вул. Героїв Чорнобиля, 3. Згідно з п. 1 розділу 4 Договору від 18.12.2003 р. Орендар до 5 числа наступного місяця сплачує Орендодавцю орендну плату, яка визначена на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить за базовий місяць 103,19 грн.

Пунктом 1 розділу 2 договору від 18.12.2003 р. передбачено, що Орендодавець в двотижневий термін після підписання договору, передає Орендарю приміщення за актом.

18.12.2003 р. між позивачем та відповідачем підписаний акт, з якого вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв нежиле приміщення площею 104,4 кв.м., що знаходиться в одноповерховій прибудованій частині будівлі гуртожитку № 6 за адресою: м. Біла Церква, вул. Героїв Чорнобиля, 3.

Відповідно до розділу 7 договору від 18.12.2003 р. договір набирає силу з моменту підписання і діє до 31.12.2006 р.

Станом на час розгляду справи відповідач користується приміщенням за договором від 18.12.2003 р.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення недоотриманої орендної плати за договором від 18.12.2003 р. у розмірі 66607,94 грн.. Зазначена сума була виявлена в результаті проведення Контрольно-ревізійним відділом в м. Біла Церква і Білоцерківському районі планової ревізії виконання кошторису у Білоцерківському державному аграрному університеті за період з 01.01.2006 р. по 01.09.2007 р. при здійсненні перерахунку орендної плати орендарям згідно з наявними висновками про ринкову вартість частини приміщень, які здаються в оренду, в результаті чого виявлено недоотримання доходів спеціального фонду за січень-серпень 2007 р. у сумі 347455,88 грн., в тому числі, за договором від 18.12.2003 р. у сумі 67651,95 грн., згідно з розрахунком, зробленим старшим контролером-ревізором за період з 01.01.2007 р. по 01.08.2007 р., доданим до позовної заяви.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи права та обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору від 18.12.2003 р. продовжують існувати, до них застосовуються норми Цивільного та Господарського кодексів України, які набули чинності з 01.01.2004 р., оскільки згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями цих кодексів їх положення застосовуються до тих прав і обов‘язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності (ч. 2 п. 4 Прикінцевих положень ГК та ЦК України).

Згідно з частиною першою ст.193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських зобов’язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Частиною 2 статті 9 ЦК України встановлено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 284 ГК України строк дії договору оренди визначається за погодженням сторін; у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором.

Зазначена стаття кореспондується з ч. 2 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до частини 1 розділу 4 Договору від 18.12.2003 р. Орендар до 5 числа наступного місяця сплачує Орендодавцю орендну плату, яка визначена на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить за базовий місяць 103,19 грн.

Частиною 1 ст. 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата-це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Як встановлено приписами частині 1 ст. 118 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” орендна плата за державне та комунальне майно визначається відповідно до її ринкової вартості у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1846 від 27.12.2006 р. “Про внесення змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна” було внесено зміни до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна та суттєво змінені орендні ставки за використання нерухомого державного майна.

Водночас, частиною 3 статті 118 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” передбачено, що Договори оренди державного та комунального майна, укладені до 1 січня 2007 року (крім договорів на оренду державного та комунального майна, укладених бюджетними установами, Пенсійним фондом України та його органами, а також щодо цілісних майнових комплексів), у шестимісячний термін підлягають обов'язковому перегляду відповідно до встановленої норми.

Процедуру перегляду зазначених договорів врегульовано наказом Фонду державного майна України № 43 від 18.01.2007 р., яким й затверджено Порядок перегляду договорів оренди нерухомого державного майна.

Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку перегляд договорів оренди здійснюється в частині розміру орендної плати відповідно до встановлених Методикою орендних ставок.

Пунктом 5 Порядку перегляду договорів оренди нерухомого державного майна визначено, що перегляд договорів має бути здійснений шляхом укладення додаткових угод до договорів оренди в строки, передбачені графіком перегляду договорів, розробленим Фондом державного майна України.

Згідно з ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. (ч. 2 ст. 188 ГК України).

Позивачем наданий відповідачу Додаток від 01.01.2007 р. про внесення змін до Договору від 18.12.2003 р., згідно з яким позивачем запропоновано внести зміни до договору від 18.12.2003 р., а саме: пункт 1.2 викласти в наступній редакції “Сторони домовились продовжити термін дії договору від 18.12.2003 р. до 31.08.2008 р.”; пункт 4.1 викласти в наступній редакції “З 01.01.2007 р. орендна плата за місяць становить 8291,75 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць”.

Як вбачається з матеріалів справи, Додаток від 01.01.2007 р. про внесення змін до Договору від 18.12.2003 р. відповідачем не було підписано. Відповідачем надіслано позивачу лист з проханням розглянути можливість зменшення розміру орендної плати за договором від 18.12.2003 р., посилаючись на те, що відповідач надає житлово-комунальні послуги населенню, а отже запропонований розмір орендної плати є непосильним тягарем для відповідача. Листом № 01-13/423 від 03.04.2007 р. позивачем відмолено відповідачу у зменшенні розміру орендної плати з посиланням на те, що позивач є навчальним закладом, що перебуває у державній власності, отже, згідно з Законом України “Про оренду державного та комунального майна” є орендодавцем майна, що належить до державної власності, а тому розрахунок орендної плати здійснюється на підставі “Методики розрахунку і порядку використання орендної плати за оренду державного майна”. Крім того, відповідач не належить до установ, на які не поширюється процедура перегляду договорів оренди, передбачена Порядком перегляду договорів оренди нерухомого державного майна.

Угоди про зміну розміру орендної плати, передбаченого умовами договору від 18.12.2003 р., у письмовій формі відповідно до вимог ст. 654 ЦК України між сторонами у справі не укладено.

Отже, позивач та відповідач не дійшли згоди щодо зміни договору від 18.12.2003 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Позивач не звертався до суду з заявою про вирішення спору щодо зміни умов договору від 18.12.2003 р. Отже, договір від 18.12.2003 р. є продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені цим договором.

Згідно з пунктом а) частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Таким чином, оскільки сторонами не було укладено письмової угоди про зміну умов договору від 18.12.2003 р. в частині розміру орендної плати, що є обов`язковим відповідно до ст. 654 ЦК України, у відповідача не виникло обов’язку сплатити орендну плату, розмір якої не передбачений умовами договору від 18.12.2003 р.

Отже, вимога позивача про стягнення з Білоцерківської житлово-експлуатаційної контори № 6 управління житлово-комунального господарства Білоцерківського міськвиконкому 66607,94 грн. недоотриманої орендної плати задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                Рябцева О.О.

Рішення підписане 13.05.2008 р.