ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2008 р.

№ 10/118

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Ткаченко Н.Г.,

Коваленка В.М.

розглянувши матеріали касаційного подання

Заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі УПФ України в Первомайському районі Миколаївської області

на ухвалу

від 19.12.2007 р. господарського суду Миколаївської області

у справі

№ 10/118 господарського суду Миколаївської області

за заявою

УПФ України в Первомайському районі Миколаївської області (голова комітету кредиторів)

до

ТОВ "Чаусівський гранітний кар'єр", м. Первомайськ Миколаївської області

про

банкрутство

арбітражний керуючий

Захарченко І.В.

за участю

ТОВ "Сателіт–П.О.", м. Кобеляки Полтавської області

в судовому засіданні взяв участь представник:

Генеральної прокуратури України

Савицька О.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.04.2005 р. порушено провадження у справі № 10/118 про банкрутство ТОВ "Чаусівський гранітний кар'єр".

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.08.2005 р. затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 212 734,28 грн.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 29.11.2005 р. визнано ТОВ "Чаусівський гранітний кар'єр" банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора банкрута.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.12.2007 р. (суддя Цвєткова П.В.) затверджено мирову угоду від 19.12.2007 р., укладену між боржником і кредиторами, та припинено провадження у справі.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Заступник прокурора Миколаївської області подав до Вищого господарського суду України касаційне подання в інтересах держави в особі УПФ України в Первомайському районі Миколаївської області, в якому просить скасувати ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.12.2007 р. та передати справу на новий розгляд до цього суду.

На думку заявника касаційного подання, судом першої інстанції порушено норм матеріального права, а саме ст. ст. 35, 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –Закон про банкрутство).

Касаційне подання мотивовано тим, що Законом про банкрутство не передбачено перехід права власності на майно боржника до третьої особи за мировою угодою.

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційного подання, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Затверджуючи мирову угоду та припиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що мирова угода укладена з додержанням встановленого порядку, умови мирової угоди не суперечать чинному законодавству і для всіх кредиторів встановлені однакові умови погашення заборгованості.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції в цілому погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, умови мирової угоди передбачають передачу у власність третьої особи - ТОВ "Сателіт–П.О." усіх корпоративних прав боржника в рахунок погашення зобов’язань боржника перед третьою особою, які виникли у зв’язку з погашенням третьою особою грошових вимог кредиторів боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону про банкрутство інвестор (інвестори) за умови виконання зобов'язань, передбачених планом санації, може набувати прав власності на майно боржника відповідно до законодавства та плану санації.

Таким чином, у мировій угоді вирішені питання, які повинні розглядатися у процедурі санації боржника за планом санації.

Відповідно до ст. 35 Закону про банкрутство під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін. При цьому, цим законом не передбачено перехід права власності на майно (в т.ч. корпоративні права) боржника третій особі, що мало місце у даній справі.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїх постановах від 30.05.2006 р. у справі № 15/20Б, від 19.09.2006 р. у справі № 20-9/075-4/026-10/050-5/027, від 10.10.2006 р. у справі № 43/464.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами касаційного подання, які спростовують висновок суду першої інстанції про відповідність умов мирової угоди діючому законодавству. Таким чином, судом першої інстанції неправомірно затверджено мирову угоду у справі.

У зв’язку з чим, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд на стадію ліквідації банкрута.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 18, 35, 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційне подання Заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі УПФ України в Первомайському районі Миколаївської області задовольнити.

2.          Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.12.2007 р. у справі № 10/118 скасувати.

3.          Справу № 10/118 передати на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області на стадію ліквідації в іншому складі суду.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді                                                    Н.Г. Ткаченко

В.М. Коваленко