СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

17 березня 2008 року

Справа № 2-7/12467-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Прокопанич Г.К.,

за участю представників сторін:

представник позивача, Кучерявий Олександр Сергійович, довіреність № б/н від 14.03.08, Приватне підприємство "Виробничо-торгівельна фірма "Агростандарт";

представник відповідача, Черфосов Ігор Валентинович, паспорт ЕЕ844514 від 02.09.03, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Крупської";

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "Агростандарт" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 18 грудня 2007 року у справі № 2-7/12467-2007

за позовом           приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "Агростандарт" (вул. К. Маркса, 40/10, к. 44,Херсон,73000)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Крупської" (пров. Черфаса, 30,Михайлівка, Нижньогірський р-н,97115)

про стягнення 50000,00 грн.

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Крупської"

до приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "Агростандарт"

про стягнення 62189,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2007 року у справі № 2-7/12467-2007 (суддя І.І. Дворний) відмовлено у задоволенні первісного позову приватного підприємства „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” до товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма ім. Крупської” про стягнення 50000,00 грн.

Зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма ім.Крупської” до приватного підприємства „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” задоволено.

З приватного підприємства „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма ім. Крупської” стягнуто суму заборгованості у розмірі 62189,00 грн., 621,89 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду в частині задоволення зустрічного позову обґрунтовано наявністю договірних відносин між приватним підприємством „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” та товариством з обмеженою відповідальністю „Агрофірма ім.Крупської” та посиланням на статті 193 Господарського кодексу України та 526 Цивільного кодексу України. Одночасно суд першої інстанції вказав на те, що всупереч статтям 33, 34 Господарського процесуального кодексу України приватним підприємством „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” не було надано доказів, які б підтверджували наявність договірних відносин між Замовником (приватним підприємством „МНТР”), з одного боку, та товариством з обмеженою відповідальністю „Агрофірма ім. Крупської” або товариством з обмеженою відповідальністю „Агропромснаб” з іншого, та які б свідчили, що відвантажене зерно було передано у власність саме приватного підприємства „МНТР”, а не приватного підприємства „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт”, що і стало підставою для відмови у задоволенні первісного позову.

Не погодившись з рішенням суду, приватне підприємство „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду першої інстанції, первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована посиланнями приватного підприємства „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” на порушення господарським судом Автономної Республіки Крим норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування всіх обставин справи. Зокрема апелянт вказує на те, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не прийнятий до уваги той факт, що між сторонами по справі договірні відносини не існують, що виключає можливість застосування положень статей 193 Господарського кодексу України та 526 Цивільного кодексу України, водночас застосуванню підлягає стаття 1212 Цивільного кодексу України.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 17 березня 2008 року була здійснена заміна судді Плута В.М. на суддю Прокопинич Г.К.

Повторно розглянувши матеріали справи в порядку й на підставі статті 101 Господарського процесуального Кодексу України, судова колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 03 серпня –29 жовтня 2004 року у справі № 2-11/9898-2006 судом був виданий наказ від 07 травня 2007 року про повернення товариству з обмеженою відповідальністю „Агрофірма ім.Крупської” 160270 кг ячменю врожаю 2005 року.

Відповідно до акту державного виконавця від 10 травня 2007 року, в присутності представника товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені Крупської”, керівника товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромснаб”, понятих, було здійснено повернення зерна ячменю врожаю 2005 року в кількості 160720 кг згідно з резолютивною частиною виконавчого документу.

Повернуте зерно було відвантажено на автомобілі приватного підприємства „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт”, тому що на підставі усної домовленості та виставленого товариством з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені Крупської” рахунку № 30 від 07 травня 2007 року приватним підприємством „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” була здійснена попередня оплата за зерно у розмірі 50000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 252 від 07 травня 2007 року та № 255 від 08 травня 2007 року.

Приватне підприємство „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені Крупської” про стягнення 50000,00 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги неналежною якістю зерна ячменю та непридатністю його для використання.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені Крупської” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим із зустрічною позовною заявою до приватного підприємства „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” про стягнення несплаченої суми вартості поставленого ячменю у розмірі 62189,00 грн.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Враховуючи, що предметом вказаного спору є відносини, пов’язані із укладенням та виконанням договору купівлі-продажу, судова колегія вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Частиною 2 статті 509 Господарського кодексу України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 Господарського кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із частиною 1 статті 202 правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 205 Цивільного кодексу України закріплено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги те, що товариством з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені Крупської” приватному підприємству „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” передано зерно ячменю в кількості 160720 кг, а приватним підприємством „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” була здійснена попередня оплата за дане зерно у розмірі 50000,00 грн., поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання правових наслідків, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду Автономної Республіки Крим про те, що між товариством з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені Крупської” та приватним підприємством „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” був укладений усний правочин.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, господарського суду Автономної Республіки Крим правомірно задоволено позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені Крупської” за зустрічною позовною заявою про стягнення заборгованості у розмірі 62189,00 грн.

У первісному позові та апеляційній скарзі приватне підприємство „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт”, обґрунтовуючи заявлені вимоги, посилається на те, що між приватним підприємством „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” (Експедитор) та приватним підприємством „МНТР” (Замовник) 10 травня 2007 року був укладений договір експедирування № 01, за яким Експедитор зобов’язався проконтролювати відвантаження товару на елеваторі та перевезти товар з пункту відвантаження до пункту призначення за власний рахунок, на свій страх та ризик, та видати його уповноваженій особі, отже, при вивезенні зерна приватне підприємство „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” діяло як експедитор.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Всупереч наведеним нормам процесуального законодавства приватним підприємством „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт” на надано доказів, які б підтверджували наявність договірних відносин між Замовником (приватним підприємством „МНТР”), з одного боку, та товариством з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені Крупської” або товариством з обмеженою відповідальністю „Агропромснаб” з іншого, та які б свідчили, що відвантажене зерно було передано у власність саме приватного підприємства „МНТР”, а не приватного підприємства „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт”, на підставі чого суд апеляційної інстанції вважає, що господарський суд Автономної Республіки Крим дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог приватного підприємства „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт”.

Виходячи з викладеного, Севастопольський апеляційний господарський суд дійшов висновку про повне з’ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи, порушень або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права не встановлено.

За таких обставин вимоги приватного підприємства „Виробничо-торгівельна фірма „Агростандарт”, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2007 року у справі № 2-7/12467-2007 відсутні.

Керуючись статтями 101, 102, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "Агростандарт" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2007 року у справі № 2-7/12467-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                В.І. Гонтар

Г.К. Прокопанич