СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

28 травня 2008 року

Справа № 20-12/318

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гоголя Ю.М.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Плута В.М.,

секретар судового засідання                                        Змейкова Г.В.

за участю представників сторін:

позивача: Запорожець Леся Василівна, довіреність № 4350/10 від 23.05.08 (Державна податкова інспекція у Балаклавському районі міста Севастополя);

відповідача: Вертій Наталя Анатоліївна, довіреність № б/н від 12.12.07 (Товариство з обмеженою відповідальністю "СГС Плюс");

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СГС плюс" на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя Харченко І.А.) від 13.12.2006 у справі № 20-12/318

за позовом           Державної податкової інспекції у Балаклавському районі міста Севастополя (вул. 7 Ноября, 3,Севастополь,99042)

до           Товариства з обмеженою відповідальністю "СГС Плюс" (пр. Перемоги, 39-3,Севастополь,99046)

про стягнення заборгованості перед бюджетом у розмірі 2223000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Балаклавському районі м. Севастополя звернулась до господарського суду м. Севастополя з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СГС ПЛЮС»про стягнення заборгованості перед бюджетом з податку на прибуток у розмірі 2223000,00грн.

Постановою господарського суду м. Севастополя від 13.12.2006 задоволено позов ДПІ в Балаклавському районі та стягнуто з ТОВ «СГС ПЛЮС»заборгованість по сплаті податку на прибуток у розмірі 2223000,00 грн. Постанова мотивована тим, що заборгованість ТОВ «СГС ПЛЮС»узгоджена у судовому порядку. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, однак не надав суду доказів погашення заборгованості на день прийняття постанови, в зв'язку з чим позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену постанову скасувати, постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на момент порушення провадження по справі №20-12/318, про стягнення заборгованості, вже була порушена справа про банкрутство ТОВ «СГС ПЛЮС»та припиненні заходи, спрямовані на забезпечення виконання зобов’язань, у зв’язку з тим, що введений мораторій на задоволення вимог. Тому при прийнятті постанови від 13.12.2006 господарським судом м. Севастополя були порушені вимоги процесуального та матеріального права, оскільки суд не встановив наявність права у ДПІ на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Крім того, відповідач належним чином про дату розгляду справи не повідомлений, про що свідчать матеріали справи, та не мав можливості висловлювати свої заперечення щодо позовних вимог.

У судовому засіданні, яке відбулося 28.05.2008, відповідач апеляційну скаргу підтримав. Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, які мотивовані тим, що оскільки сума заборгованості узгоджена у судовому порядку, а відповідач її не сплатив, Законом України «Про Державну податкову службу в Україні»органам державної податкової служби надане право на звернення до суду з позовом про стягнення, тому борг підлягає стягненню у судовому порядку незалежно від наявності справи про банкрутство боржника, тобто суд правомірно прийняв постанову про задоволення позову.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 28.05.2008 суддю Борисову Ю.В. замінено на суддю Плута В.С.

Переглянувши постанову суду відповідно до ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

18.07.2005 позивачем прийняте податкове повідомлення-рішення №505 про визначення ТОВ «СГС ПЛЮС»суми податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у загальному розмірі 2223000,00 грн. Не погодившись з визначеною сумою податкового зобов'язання відповідач оскаржив її у судовому порядку.

Рішенням господарського суду м. Севастополя від 13.12.2005 по справі №20-3/363 в задоволені позовних вимог відмовлено. За результатами розгляду апеляційної скарги постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.04.2006 скарга ТОВ «СГС ПЛЮС»залишена без задоволення, рішення господарського суду м. Севастополя від 13.12.2005 – без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження по адміністративній справі було відкрито 22 листопада 2006 року. З метою розгляду та вирішення справи протягом розумного строку, керуючись ч.2 ст.110 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в мотивувальної частині ухвали про відкриття провадження у справі зазначив своє рішення про не проведення попереднього судового засідання та призначив справу до судового розгляду на 13 грудня 2006 року.

Відповідно до ст.ст. 110, 121 Кодексу адміністративного судочинства України суддя вживає заходи щодо невідкладного розгляду і вирішення справи лише за обґрунтованим клопотанням позивача. У такому разі виклик осіб, які беруть участь у справі, чи повідомлення про постановлені судом ухвали здійснюються за допомогою кур'єра, телефону, факсу, електронної пошти чи іншого технічного засобу зв’язку. Якщо під час попереднього судового засідання, на яке прибули всі особи, що беруть участь у справі, вирішені необхідні для розгляду справи питання, то за письмовою згодою таких осіб судовий розгляд може бути розпочатий у той же день.

Матеріали адміністративної справи №20-12/318 (позов з доданими до нього матеріалами та протокол судового засідання) свідчать, що ДПІ в Балаклавському районі м. Севастополя, звертаючись з позовом до суду, не наполягала на розгляді справи по суті без проведення попереднього судового засідання та не подавала відповідного клопотання. Також в матеріалах справи відсутнє клопотання інших осіб, які беруть участь у справі, з письмовою згодою всіх сторін про розгляд справи у одному судовому засіданні чи прийняття рішення під час попереднього судового засідання.

Згідно постанови від 13.12.2006 відповідач (представник відповідача) про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, явку повноважних представників не забезпечив, про причини неприбуття у судове засідання не повідомив, у зв’язку з чим господарським судом справу вирішено за наявними у справі документами.

Судова колегія вважає це твердження помилковим та таким, що спростовується матеріалами справи.

Зазначені обставини дають можливість суду зробити висновок, про порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм процесуального права.

Ухвалою від 06 листопада 2006 року господарський суд м. Севастополя порушив провадження по справі №20-5/325 за заявою відкритого акціонерного товариства «Енергетична компанія „Севастопольенерго” про банкрутство ТОВ «СГС ПЛЮС».

Ухвалою від 22 листопада 2006 року господарський суд м. Севастополя відкрив провадження по справі №20-12/318 за позовом ДПІ в Балаклавському районі м. Севастополя до ТОВ «СГС ПЛЮС»про стягнення заборгованості.

Згідно преамбулі Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»цей Закон не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Суд вважає, що єдиним законом, який повинен застосовуватися у спірних відносинах, є Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнанні його банкрутом».

Відповідно до ст.ст. 1, 11, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»суддя, прийнявши заяву про порушення справи про банкрутство, не пізніше ніж на п'ятий день з дня її надходження, виносить і направляє сторонам та державному органу з питань банкрутства ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство, в якій вказується про прийняття заяви до розгляду, про введення процедури розпорядження майном боржника, призначення розпорядника майна, дату проведення підготовчого засідання суду, яке має відбутися не пізніше ніж на тридцятий день з дня прийняття заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не передбачено цим Законом, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. Мораторій на задоволення вимог кредиторів –це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію. Кредиторські вимоги визнаються судом. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства.

Правовими наслідками порушення провадження у справі про банкрутство є введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. Суд з метою виявлення всіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, виносить ухвалу, якою зобов'язує заявника подати до офіційних друкованих органів у десятиденний строк за його рахунок оголошення про порушення справи про банкрутство. Газетне оголошення має містити повне найменування боржника, його поштову адресу, банківські реквізити, найменування та адресу господарського суду, номер справи, відомості про розпорядника майна.

Після опублікування оголошення всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника згідно зі статтею 14 цього Закону.

Суд вважає, що оскільки заборгованість ТОВ «СГС Плюс»виникла до порушення справи про банкрутство, то ДПІ в Балаклавському районі м. Севастополя щодо своїх вимог по сплаті 2223000,00 грн. також є конкурсним кредитором та повинна була, в розумінні Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнанні його банкрутом», звернутися з відповідною заявою про визнання кредиторських вимог у передбачені строки до суду в межах справи про банкрутство.

Правовими наслідками пропущення строку відповідно до ч. 2 ст. 14 вказаного Закону є те, що вимоги конкурсних кредиторів, які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Враховуючи викладене, а також те, що при порушенні справи про банкрутство ТОВ «СГС ПЛЮС»був введений мораторії на задоволення вимог кредиторів, тобто зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань, застосованих до прийняття рішення про введення мораторію, то в даному випадку позивач, керуючись Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнанні його банкрутом», повинен був звернутися до суду протягом місяцю з моменту оголошення –у строк до 06 січня 2007 року із заявою про визнання грошових вимог, як конкурсний кредитор. Разом з цим, ДПІ в Балаклавському районі м. Севастополя не звернулася у встановлений Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” до господарського суду із заявою про визнання грошових вимог. За таких умов вимоги податкового органу вважаються погашеними.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що постанова господарського суду м. Севастополя від 13.12.2006 підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 24, 195, 196, 198 (частина 1 пункт 3), 202 (пункт 4), 205 (частина 1), 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СГС Плюс" задовольнити.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.12.2006 у справі № 20-12/318 скасувати.

3. Прийняти нову постанову.

4. В позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і терміни, передбачені ст.ст. 211-212 Кодексу адміністративного судочинства України).

Головуючий суддя                                                  Ю.М. Гоголь

Судді                                                                                К.В. Волков

В.М. Плут