СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

Справа №

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: Цвілій Дмитра Вікторовича, довіреність б/н від 01.12.2007, Державного підприємства "Лівадія"

відповідача: Дмитрика Віктора Костянтиновича, довіреність № 02-6/894 від 02.06.2008, виконавчого комітету Масандрівської селищної ради

розглянувши апеляційну скаргу виконавчого комітету Масандрівської селищної ради на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 31.01.2008 у справі № 2-7/17312-2007

за позовом           Державного підприємства "Лівадія"

(вул. Виноградна, 2, с.м.т. Лівадія, місто Ялта, Автономна Республіка Крим, 98655)

(вул. Ак.Янгеля,7, кв.94, місто Дніпропетровськ)

до виконавчого комітету Масандрівської селищної ради

(вул. Стаханівська, 19, с.м.т. Масандра, місто Ялта, Автономна Республіка Крим, 98650)

про визнання незаконними дій та спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 31.01.2008 у справі № 2-7/17312-2007 частково задоволено позов Державного підприємства "Лівадія" до виконавчого комітету Масандрівської селищної ради про визнання незаконними дій та спонукання до виконання певних дій позов задоволено частково, зобов'язано виконавчий комітет Масандрівської селищної ради на найближчій сесії прийняти рішення про надання дозволу на виконання проектно-вишукованих робіт для державного підприємства "Лівадія" на земельній ділянці орієнтованою площею 12 га, розташованій за межами населених пунктів Масандрівської селищної ради Автономної Республіки Крим, поблизу житлово-будівельного кооперативу "Лаванда" в районі вул. Шосе туристів (згідно наданого плану зовнішніх меж землекористування). В частині визнання протиправними дії виконавчого комітету Масандрівської селищної ради в позові відмовлено.(а.с.50-55).

Не погодившись з постановленим судовим актом, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, просить рішення скасувати, у позові відмовити.

Державне підприємство "Лівадія" заперечує проти апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною (а.с. 94).

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 23 квітня 2008 року слухання справи було відкладено на 27 травня 2008 року.

У судовому засіданні 27 травня 2008 року оголошувалася перерва до 05.06.2008.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 05 червня 2008 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги на один місяць.

У судовому засідання 05.06.2008 оголошувалася перерва до 24.06.2008.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 27 травня 208 року у зв’язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні судді Антонової І.В. та закінченням повноважень судді Дугаренко О.В. було здійснено заміну на суддів Гоголя Ю.М. та Заплаву Л.М.(а.с. 80-81).

Розпорядженням виконуючого обов’язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 05 червня 208 року у зв’язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні судді Гоголя Ю.М. було здійснено його заміну на суддю Антонову І.В. (а.с. 90-91).

За клопотанням сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, повторно розглянувши справу, встановила наступне.

У грудні 2007 року Державне підприємство "Лівадія" звернулось до господарського суду з позовом до Масандрівської селищної ради, просило зобов’язати відповідача надати дозвіл на виконання проектно-вишукувальних робіт для Державного підприємства «Лівадія»на земельній ділянці орієнтовною площею 12 га, розташованою за межами населених пунктів Масандрівської селищної ради Автономної Республіки Крим, поблизу житлово-будівельного кооперативу «Лаванда»в районі вул. Шосе туристів (згідно наданого плану зовнішніх меж землекористування), на території Масандрівської селищної ради Автономної Республіки Крим.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вважає, що спір підлягає розгляду виключно за нормами Кодексу адміністративного судочинства України (а.с 19-21).

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 січня 2008 року замінено неналежного відповідача –Масандрівську селищну раду на належного –виконавчий комітет Масандрівської селищної ради.

Оскаржене рішення мотивовано посиланням на норми Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно з пунктом 1 статті 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Як свідчать матеріали справи, радгосп-завод “Лівадія” був користувачем земельної ділянки площею 117,72 га в межах згідно з планом землекористування, про що свідчить наявний в матеріалах справи Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-КМ № 002304 (а.с. 44-45).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України “Про планування і забудову територій” № 1699-III від 20 квітня 2000 року для забезпечення дотримання вимог законодавства, а також регіональних та/або місцевих правил забудови, державних стандартів, норм і правил, містобудівної документації фізичним та юридичним особам за їх письмовим зверненням надаються єдині умови і обмеження забудови земельних ділянок, інші вихідні дані на проектування об'єктів містобудування.

Згідно з пунктом 1.4 Регіональних правил забудови та використання територій в Автономній Республіці Крим, затверджених Постановою Верховної Ради Автономної Республіки Крим № 241-3/02 від 18.09.2002 (в редакції Постанови Верховної Ради Автономної Республіки Крим № 610-5/07 від 24.10.2007) рішення на проведення проектно-вишукувальних робіт приймає міська рада (за винятком міст районного значення) або у разі делегування повноважень - його виконавчий орган, райдержадміністрація.

Судом встановлено, що позивач листом № 782 від 21.09.2007 звертався до Масандрівської селищної ради з проханням надати дозвіл на виконання проектно-вишукувальних робіт для будівництва котеджного селища на земельній ділянці орієнтованою площею 12 га, розташованій за межами населених пунктів Масандрівської селищної ради Автономної Республіки Крим, поблизу житлово-будівельного кооперативу „Лаванда” в районі вул. Шосе туристів.

Статтею 123 Земельного Кодексу України визначений порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам.

Надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради.

Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Заява позивача у встановленому порядку не розглянута, що спонукало Державне підприємство "Лівадія" до звернення з відповідним позовом.

Згідно пункту 1 статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури або призначені для цих цілей.

Отже, вищенаведена норма закону не виключає можливості використання земель сільськогосподарського призначення для розміщення відповідної інфраструктури.

З матеріалів справи вбачається, що позивач уклав договір пайової участі у будівництві котеджного селища з інвестором, за рахунок якого буде здійснюватись будівництво такого об’єкта.

Як було зазначено вище, на час розгляду спору заява позивача про надання дозволу на виконання проектно-дослідницьких робіт відповідачем не розглянута, а позивач у результаті бездіяльності відповідача позбавлений можливості користування земельною ділянкою згідно з потребами підприємства.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог та зобов’язання відповідача розглянути звернення Державного підприємства "Лівадія" щодо надання останньому дозволу на виконання проектно-дослідницьких робіт відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Статтею 20 Земельного кодексу України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що фактично відбувається зміна цільового призначення земельної ділянки, якою користується Державне підприємство "Лівадія" не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначене питання не є предметом спору і може бути вирішено у встановленому порядку після розгляду звернення позивача про надання дозволу на виконання проектно-дослідницьких робіт.

Також безпідставними є посилання відповідача на порушення правил підвідомчості спорів з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється, у тому числі, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Пунктом 7 частини 1 статті З Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб'єкт владних повноважень —орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, вимоги про розгляд питання про надання дозволу на розробку проектно- вишукувальних робіт фактично породжують спір про право землекористування позивача, що, у свою чергу, виключає можливість розгляду спору у порядку адміністративного судочинства.

Отже, висновок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Керуючись статтями Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу виконавчого комітету Масандрівської селищної ради залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 31.01.2008 у справі № 2-7/17312-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді