ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2008 р.

Справа № 3/21

за позовом ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України",

- вулиця Кловський узвіз, 9/1, місто Київ, 01021

яку представляє філія УМГ "Прикарпаттрансгаз",

- вулиля Незалежності, 48, місто Івано-Франківськ, 76000

до відповідача ВАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз",

- вулиця Чернівецька, 54, місто Тернопіль

Представники:

Від позивача: Яцишин Іван Васильович - представник, (довіреність ВКС № 076539 від 16.01.2008 року)

Від позивача: Швидченко Володимир Олександрович - провідний диспедчер служби, (довіреність № 498/06 юр-01 від 26.02.2008 року)

,

СУТЬ СПОРУ: про зобов"язання ВАТ "Тернопільгаз" укласти технічну угоду за № 6 про умови прийому-передачі природного газу на газорозподільчих станціях в 2008р. в редакції позивача.

Судові засідання проведено з застосуванням перерви.

При розгляді матеріалів справи з участю представників сторін судом встановлено.

Позивачем заявлено вимоги щодо зобов"язання ВАТ "Тернопільгаз" укласти технічну угоду № 6 про умови прийому-передачі природного газу на газорозподільчих станціях в 2008р. в його редакції, посилаючись при цьому на :

- те, що відповідач неправомірно намагається включити в угоду п.6.6 з огляду на державні будівельні норми України /ДБН В.2.5-2--200/, оскільки наведені норми не поширюються на газопроводи і газове обладнання підприємств та установок, що використовують природний газ із надлишковим тиском понад 1,2 МПа.

При цьому позивач зазначає, що відповідно до частини 6 ст.179 Господарського кодексу України суб"екти господарювання, які забезпечують споживачів електроенергією, зв"язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках передбачених законом, також інші суб"екти зобов"язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції. Таким чином, в даному випадку укладення договору є обов"язковим, а оскільки сторони не прийшли до згоди по окремих умовах договору - спір передано на розгляд суду.

Відповідач вимоги позивача не визнає, та посилається на:

- те, що укладення договору без п.6.6 є неможливим, а доводи позивача не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому відповідач вказує, що підставою для доповнення угоди п.6.6 є чинні Державні будівельні норми України, затверджені наказом Держбуду України від 23 квітня 2001 року № 101 і введені в дію з 1 серпня 2001 року, п.1.6 яких передбачає: "Температура газу, що виходить з газорозподільних станцій магістральних газопроводів при подачі в підземні газопроводи, повинна бути не нижче мінус 10 С, а при подачі в наземні і надземні газопроводи не нижче розрахункової температури зовнішнього повітря".Причому в спірному випадку обов"язковими до виконання для сторін є як наведені вимоги ДБН В.2.5-20-2001 так і "Правила обліку природного газу при видобуванні, транспортуванні та зберіганні", затверджені наказом НАК "Нафтогаз України" № 142 від 11.05.2002р. Зокрема наведеними правилами передбачено, що температура природного газу, як якісна характеристика, повинна обумовлюватися технічною угодою. Оскільки Правилами обліку ... не передбачено конкретної температури газу в спірних обставинах - відповідач вважає, що слід керуватися п.1.6 ДБН В.2.5.-20-2001. Таким чином, стверджує відповідач, включення ВАТ "Тернопільгаз" до тексту угоди п.6.6 у наступній редакції: " Температура газу, що виходить з ГРС при подачі в підземні газопроводи, повинна бути не нижча мінус 10 градусів С" є обгрунтованим та законним.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та враховуючи вимоги діючого законодавства - дійшов в даному спорі наступних висновків:

Сторони перебувають у постійних господарських стосунках щодо транспортування-приймання природного газу в загальному потоці газу на газорозподільчих станціях для потреб промислових споживачів, комунально-побутових споживачів, бюджетних організацій і установ та населення відповідно до виділених ОДУ ДК "Укртрансгаз" та доведених планових обсягів. Підписуючи технічну угоду № 6 про умови прийому-передачі природного газу на газорозподільчих станціях у 2008 році / дальше Угода/ сторони не дійшли до згоди по п.6.6, який є відсутнім в проекті угоди позивача. Відповідач же запропонував доповнити угоду на 2008 рік п.6.6 наступного змісту "Температура газу, що виходить з ГРС при подачі в підземні газопроводи, повинна бути не нижча мінус 10 градусів С". Проте, доводи та вимоги відповідача суд не визнає обгрунтованими, з огляду на наступні обставини.

ДК "Укртрансгаз" /філія УМГ "Прикарпаттрансгаз"/ здійснює виробничу діяльність на підставі ліцензії № 49 від 4 жовтня 2000р., виданої Національною комісією регулювання електроененргетики України на право здійснення підприємницької діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами. В своїй діяльності позивач керується Будівельними нормами і правилами СНИП 2.05.06-85 "Магистральние трубопроводи", які затверджені постановою Держбуду СРСР 8 січня 1987 року і є діючими на даний час в Україні. В названих правилах зазначено, що вони розповсюджуються на проектування нових і реконструйованих магістральних газопроводів і відгалужень діаметром до 1400 мм включно з надлишковим тиском середовища зверх 1,2 МПа /12 кгс/см 2/ до 10 МПа /100 кгс/см 2/ для транспортування, в т.ч. товарної продукції в межах компресорних станцій /КС/, нафтоперекачуючих станцій /НПС/, станцій підземного зберігання газу /СПЗГ/, дожимних компре6сорних станцій /дкс/, газорозподільчих станцій /ГРС/ і вузлів заміру витрати газу: імпульсного, паливного і пускового газу для КС, СПХГ, ДКС, ГРС, вузлів заміру витрати газу і пунктів редукування газу.

В Державних будівельних нормах України /ДБН В.2.5-20-2001 вказано, що дані норми не поширюються на газопроводи і газове обладнання підприємств та установок що використовують природний газ із надлишковим тиском понад 1,2 МПа, а також штучні гази, біогаз, газ дегазації, повітряні суміші на їх основі та інші горючі гази. Таким чином посилання відповідача на п.1.6 названих норм, як на підставу доповнення технічної угоди № 6 від 29 листопада 2007р. про умови приймання передачі природного газу на газорозподільних станціях на 2008 рік пунктом 6.6 е помилковим. Інших аргументів та підстав суду не наведено. За таких обставин суд не вбачає можливості визнати доводи відповідача аргументованими, а отже відсутні підстави для включення в технічну угоду спірного пункту / 6.6/

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.179 Господарського кодексу, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Зобов"язати ВАТ "Тернопільгаз" укласти технічну угоду за № 6 про умови прийому-передачі природного газу на газорозподільчих станціях в 2008 році в редакції Позивача - ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України".

Стягнути з ВАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", вулиця Чернівецька, 54, місто Тернопіль (р/р 101 в АКБ "Укрсоцбанк" МФО 336354, ) на користь ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", вулиця Кловський узвіз, 9/1, місто Київ, 01021 яку представляє філія УМГ "Прикарпаттрансгаз", вулиля Незалежності, 48, місто Івано-Франківськ, 76000 (р/р 9980 в Івано-Франківській філії КБ "Фінанси та кредит" МФО 336235, код 00153133) - 85 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"