СУД
Постанова

Іменем України

11
березня 2008 року

Справа
№ 2-29/10453-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Сотула
В.В.,

суддів                                                                      Борисової
Ю.В.,

Гонтаря В.І.,

за
участю представників сторін:

позивача:
Лобко Тетяна
Георгіївна, довіреність №  43   від 04.03.08,  Варава Ірина Вікторівна, довіреність №  42
від 04.03.08,  (Установа охорони
здоров'я "Міська лікарня № 1 міста Ялти");

відповідача: не з'явився, (фізична особа -
підприємець  ОСОБА_1;

представник
3-ої особи, не
з'явився, (Фонд комунального майна Ялтинської міської Ради);

розглянувши
апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 на
рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.)
від 08 листопада 2007 року у справі                         № 2-29/10453-2007

за
позовом  Установи охорони здоров'я "Міська лікарня
№ 1 м. Ялти"

(вул.
Красноармійська, 56,  Ялта, 98600)

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

за
участю третьої особи:

Фонду
комунального майна Ялтинської міської Ради

(пл. Радянська, 1, Ялта, 98600)

про
усунення перешкод в користуванні майном та стягнення 5916,69 грн.; за  зустрічним позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Установи охорони здоров'я "Міська лікарня № 1 м.
Ялти" про поновлення договору та зобов'язання виконати певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 08 листопада
2007 року задоволено первісний позов про усунення перешкод користування
Установою  охорони здоров'я  "Міська лікарня №1 м. Ялта"  нежитловими приміщеннями, літ. К1, Р, площею
108, 8 кв.м., розташованими за адресою: м. Ялта, вул. Санаторний в'їзд, 6,
шляхом виселення з них - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

З фізичної
особи-підприємця  ОСОБА_1 на користь
Установи охорони здоров'я "Міська лікарня № 1 м. Ялта" стягнута
заборгованість у сумі 10222, 67 грн. та віднесені на нього судові витрати у
справі.

У задоволенні зустрічного
позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Установи охорони здоров'я
"Міська лікарня № 1 м. Ялти" про поновлення договору та зобов'язання
виконати певні дії  відмовлено.

Задовольняючи первісні
позовні вимоги суд керувався положеннями статтями 17,18,26 Закону України „Про
оренду державного та комунального майна” та
764,785, 526 Цивільного кодексу України.

В задоволенні зустрічних позовних вимог
відмовлено у зв'язку з відсутністю правових підстав.

Не погодившись з даним
рішенням суду першої інстанції, підприємець ОСОБА_1 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить його скасувати, постановити нове рішення, яким у
задоволені первісного позову відмовити, в частині  вимог зустрічного позову провадження у справі
припинити за відсутністю предмету спору.

В апеляційній скарзі
відповідач вказує на те, що суд дійшов до помилкового висновку , що  договір оренди від  25.12.2003 припинив свою дію 20 лютого 2007
року, що призвело до неправильного застосування матеріального закону,  який
регулює  спірні відносини.

Також,  на думку заявника апеляційної скарги,  підлягало припиненню провадження у
справі  в частині   стягнення з відповідача заборгованості  в сумі 10222,67 грн., оскільки  у вказаній частині  спір між сторонами відсутній, а  заявлена
позивачем до стягнення сума заборгованості створилась за виною
орендодавця, який самостійно повернув гроші
орендарю, які  перераховані в
якості погашення  орендної плати.

У відзиві на апеляційну
скаргу головний лікар Установи  охорони
здоров'я "Міська лікарня №1 м. Ялта" вказав на те, що відповідач
необґрунтовано і незаконно  користується
спірними  приміщеннями, які були ним орендовані
на підставі договору  № 2 від
25.12.2003,  просив апеляційну скаргу
залишити  без задоволення, рішення суду
першої інстанції -без змін.

Представник  підприємця ОСОБА_1  і третя особа в судове засідання  не з'явились,
про час і  місце судового  засідання
сторони  були повідомлені належним
чином. Враховуючи те, що відповідачем не надані суду докази поважності  причини неявки в дане судове засідання, а
явка сторін не визнавалась обов'язковою, судова колегія  визнала можливим розглянути справу по суті за
відсутністю  підприємця ОСОБА_1 і третьої
особи у справі, на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши матеріали
справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України,
судова колегія  встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів
справи, 25.12.2003 між Ялтинським протитуберкульозним диспансером
(орендодавець) і фізичною особою -
підприємцем  ОСОБА_1  (орендар) укладено договір оренди
комунального майна № 2, предметом якого є нежитлові приміщення, літ. К1, Р,
площею 108, 8 кв.м., розташовані  за
адресою: м. Ялта, вул. Санаторний в'їзд, 6 (арк.с. 8-13).

Підпунктом 5.1  пункту 5 договору оренди  встановлено строк його дії  - 2 роки.

У зв'язку з реорганізацією
Ялтинського протитуберкульозного диспансеру
між сторонами за  договором  оренди
комунального майна № 2 від 25.12.2003 була підписана додаткова угода від
01.10.2004 до договору, згідно з якою орендодавцем  спірного майна було зазначено Ялтинське  лікарняно -поліклінічне  об'єднання № 1. (арк. с.25).

25.02.2006 між
Ялтинським  лікарняно  -поліклінічним   об'єднанням
№ 1 і підприємцем ОСОБА_1 була укладена додаткова угода  до договору оренди комунального майна №
2  від 25.12.2003, відповідно до якої
сторонами були узгодженні умови пролонгації договору на 360 днів (арк.с. 23).

Таким чином, строк дії
договору оренди комунального майна № 2
від 25.12.2003 був продовжений до 20.12.2006 року.

Згідно з  підпунктом 9.1.1 пункту 9 договору
оренди  він припиняється   у випадку закінчення строку  його дії.

12.12.2006 підприємцем  ОСОБА_1 на адресу  Ялтинського
лікарняно -поліклінічного
об'єднання № 1 було  надіслано
лист, в якому  орендар просив
продовжити   дію  договору
оренди на 2007 рік (арк.с 30).

Ялтинським лікарняно
-поліклінічним  об'єднанням № 1
двічі,  на адресу підприємцем  ОСОБА_1 були надіслані листи від 16.01.2007 і
22.02.2007 (арк.с. 27,29), в яких орендар повідомлявся  про те, що строк дії договору оренди № 2  від 25.12.2003 закінчився 20.02.2007,  Ялтинське
лікарняно - поліклінічне об'єднання № 1 не має наміру його продовжувати.
Додатково орендарю були надіслані акти прийому
- повернення  майна, що
знаходилось в оренді, та запропоновано до 20.03.2007 звільнити  орендовані приміщення.

Відповідно до
підпункту  3.4.10 пункту 3 договору  орендар
зобов'язаний своєчасно  після  припинення
дії договору оренди
повернути  майно  у
належному стані орендодавцеві.

З 28.04.2007  правонаступником Ялтинського  лікарняно -поліклінічного  об'єднання № 1   стала
Установа охорони здоров'я "Міська лікарня № 1 м. Ялти" (арк.с.
38).

Оскільки орендарем  майно, передане йому в оренду на підставі
договору  від 25.12.2003,  повернено не було, Установа охорони здоров'я
"Міська лікарня № 1 м. Ялти" , на підставі статей 17,26  Закону України „Про оренду державного та
комунального майна” та 387,391 Цивільного кодексу України,  звернулась до господарського суду з позовом
про усунення перешкод в користуванні майном.  Також позивачем була заявлена вимога про
стягнення  заборгованості по орендній
платі в сумі 5916,69 грн., за період  з
20.12.2006 по 01.07.200, яка виникла у зв'язку з фактичним користуванням
відповідачем спірними приміщеннями (арк.с 2).

Під час розгляду справи судом першої
інстанції  позивачем неодноразово
уточнювались позовні вимоги (арк.с. 77,78) в частині суми заборгованості по
орендній платі, яка підлягає стягненню. Згідно останнього уточнення  позовних вимог (арк.с.89) від 02.11.2007,
позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за період з 20.12.2006 по
01.11.2007 в сумі 10222,67 грн.

Підприємець  ОСОБА_1, на підставі статей 76,793,794
Цивільного кодексу України, звернувся до господарського суду АР Крим із
зустрічною позовною заявою (арк.с 59-61), в якій він просив визнати договір
оренди комунального майна № 2 від 25.12.2003 поновленим до 20.12.2008 та
зобов'язати орендодавця не чинити
перешкоди  в користуванні
нежитловими приміщеннями, літ. К1, Р, площею 108, 8 кв.м., розташованими за
адресою: м. Ялта, вул. Санаторний в'їзд, 6, а також  зобов'язати
відповідача і  третю  особу
здійснити перерахунок
орендної  плати із
застосуванням  ставки, що відповідає виду
його діяльності  та понижуючого
коефіцієнту.

Рішенням господарського
суду АР Крим від 08.11.2007 первісний позов задоволено в  повному обсязі, в задоволенні зустрічного
позову відмовлено.

Дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення
представника позивача, судова колегія
вважає, що  рішення суду
відповідає нормам чинного законодавства, є обґрунтованим і законним, тому
підстави  для  його скасування відсутні з наступних
підстав.

Оскільки предметом спору є
комунальне майно, до спірних
правовідносин підлягають
застосування норми спеціального
законодавства , зокрема, Закону України “Про оренду державного та
комунального майна”, а також  положення
Цивільного і Господарського кодексів України.

Згідно
з  ч. 2 ст. 17 Закону України “Про оренду
державного та комунального майна” у разі відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін
і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

В
силу положень ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення строку договору найму, то договір
вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, лише за
відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця.

Як
вбачається з матеріалів справи, строк дії спірного договору оренди   був визначений сторонами до 20.12.2006
шляхом укладення додаткової угоди до нього від 25.02.2006 (арк.с. 23).

Орендар
листом від 16.01.2007 (арк.с.29) своєчасно повідомив відповідача  про
те, що  договір припинив свою дію
і намірів його продовжувати  він не має.

Факт
отримання даного листа підприємцем ОСОБА_1
підтверджується поштовим повідомленням про вручення  йому
зазначеної кореспонденції ( арк.с. 28).

Таким
чином, позивач, відповідно до норм чинного законодавства України, своєчасно
повідомив відповідача про припинення умов договору оренди протягом одного
місяця після закінчення терміну дії договору.

22.02.2007  аналогічний за змістом  лист був направлений позивачем на адресу
підприємця  Коптякова Олега  Миколайовича (арк.с.27).

Відповідно
до ч. 2 ст. 26 та ч. 1 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та
комунального майна” договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на
який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт
оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Частиною
2 ст. 291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди
припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Стаття
785 Цивільного кодексу України визначає, що у разі припинення договору найму
наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було
обумовлено в договорі.

Отже,  висновки місцевого господарського суду про
безпідставність зайняття відповідачем приміщення після  закінчення
дії договору відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам
справи, нормам матеріального і процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Також
судова колегія вважає обґрунтованим рішення суду в частині  стягнення з відповідача заборгованості по
орендній платі  в сумі 10222,67грн., за
період з 20.12.2006 по 01.11.2007, оскільки останнім здійснювалось  фактичне користування спірними приміщеннями у
зазначений період.

Заборгованість
розрахована виходячи із розміру орендної плати, встановленої додатковою
угодою  до договору від 25.02.2006
(арк.с. 23).

Доводи
заявника апеляційної скарги про те, що орендна плата була перерахована ним на  депозитний рахунок, який був відкритий  даною
особою в банківській  установі для  погашення заборгованості по орендній платі за
спірним договором оренди (арк.с.88), судова колегія не  приймає до уваги, оскільки даний рахунок був
відкритий боржником під час
судового  розгляду справи,  без
вказівки в платежі на те, що він здійснений  в рахунок погашення  орендної плати за договором оренди
комунального майна № 2 від 25.12.2003.

Дії  позивача
по поверненню  29.03.2007
підприємцю ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 2782,37 грн.  у зв'язку із закінченням строку дії договору
оренди комунального майна № 2 від 25.12.2003 (платіжне доручення № 284 від
29.03.2007 (арк.с.119-120), судова колегія розцінює як докази  відсутності з боку  орендодавця
намірів продовжувати орендні відносини з відповідачем.

Враховуючи повну
доведеність вимог первісного позову під час
дослідженні всіх обставин справи в суді першої і апеляційної інстанції,  правових підстав для  задоволення зустрічного позову про поновлення
спірного договору оренди на строк до 20.12.2008 та зобов'язання виконати певні
дії  не вбачається.

З
оглядом наведеного, апеляційна скарга підлягає залишенню -без задоволення.

Керуючись статтями 101, 103
(пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 08 листопада 2007 року у справі   № 2-29/10453-2007 залишити без змін.

Апеляційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1  залишити без
задоволення.

Головуючий суддя
В.В.Сотула

Судді                                                                                          Ю.В.
Борисова

В.І. Гонтар