ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2008 р.

№ 8/726/07(18/11-2797/1)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Панової І.Ю.

суддів:

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги

ліквідатора відкритого акціонерного товариства по виробництву продовольчих товарів "Нектар" Дуднікової Н.Г.

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2007 року

у справі

господарського суду

№ 8/726/07(18/11-2797/1)

Миколаївської області

за позовом

Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва

до

- відкритого акціонерного товариства по виробництву продовольчих товарів "Нектар" в особі ліквідатора Дуднікової Н.Г.

- товариства з обмеженою відповідальністю "Лама-Т"

про

визнання договору купівлі-продажу недійсним

за участю представників:

позивача Мезінова О.Г.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 12 вересня 2007 року у справі № 8/726/07(18/11-2797/1) (суддя Василяка К.Л.) Державній податковій інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва (далі - ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва) відмовлено в прийнятті позовної заяви до відкритого акціонерного товариства по виробництву продовольчих товарів “Нектар” в особі ліквідатора Дуднікової Н.Г. (далі –ВАТ ВПТ "Нектар") та товариства з обмеженою відповідальністю “Лама-Т” (далі - ТОВ “Лама-Т”) про визнання недійсним з моменту укладання 6 липня 2007 року між ВАТ ВПТ “Нектар” та ТОВ “Лама-Т” договору купівлі-продажу рухомого та нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. М. Василевського, 42.

В обґрунтування ухвали суд послався на п. 1 ст. 62 ГПК України, оскільки у даних правовідносинах державні податкові інспекції виступають суб’єктами владних повноважень, а спір відповідно до п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 3, ст.ст. 17, 50 КАС України, ч. 1 ст. 2, ст. 4, п. 11 ст. 10 Закону України „Про Державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року № 509-ХІІ (далі –Закон № 509-ХІІ), п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ч. 1 ст. 12, ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) не підлягає розгляду в господарських судах.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва звернулася до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила вказану ухвалу господарського суду скасувати, а позовну заяву передати на розгляд до господарського суду для вирішення питання про порушення провадження по справі, т. я. даний спір про визнання договору купівлі-продажу недійсним не відноситься до компетенції суду адміністративної юрисдикції.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2007 року апеляційну скаргу задоволено, оскаржувану ухвалу скасовано, постановлено позовні матеріали направити до господарського суду Миколаївської області.

Не погоджуючись із винесеною у справі постановою ліквідатор ВАТ ВПТ "Нектар" звернувся до Вищого господарського суду з касаційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а ухвалу суду першої інстанції від 12 вересня 2007 року залишити в силі. При цьому заявник касаційної скарги вказує, що Одеським апеляційним господарським судом порушено норми процесуального права, а саме: ст.ст. 4, 17, 50 КАС України.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та правову оцінку встановлених обставин, дослідивши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В обґрунтування ухвали, суд першої інстанції послався на ст.10 Закону № 509-ХІІ, згідно з вимогами якої до функцій державної податкової інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонних та об'єднаних державних податкових інспекцій відноситься звернення до судів з позовами до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції –переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, зокрема на виконання делегованих повноважень.

П. 4 ст. 17 КАС України визначає, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Визначення суб'єкта владних повноважень наведено в п. 7 ст. 3 КАС України: це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою господарського суду Миколаївської області від 18 травня 2006 року у справі № 14/98 ВАТ ВПТ “Нектар” визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

25 червня 2007 року на зборах комітет кредиторів прийняв рішення, оформлене протоколом № 23, про реалізацію рухомого та нерухомого майна боржника, що знаходиться у м. Миколаєві по вул. М. Василевського, 42, вул. М. Василевського, 49, вул. М. Василевського, 40/1, вул. Скороходова, 194; у м. Нова Одеса по вул. Леніна, 76, вул. Леніна, 168, 37/100 нерухомого майна Веселинівської харчосмакової фабрики, що знаходиться у смт. Веселиново Миколаївської області, шляхом його прямого продажу ТОВ “Лама-Т”.

На виконання вказаного рішення комітету кредиторів 6 липня 2007 року між ліквідатором ВАТ ВПТ "Нектар" та ТОВ “Лама-Т” було укладено договір купівлі-продажу рухомого та нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. М. Василевського, 42.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме з позовної заяви ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва, позивач є кредитором банкрута і вказаний договір купівлі-продажу рухомого та нерухомого майна просить визнати недійсним з посиланням на ч. ч. 1, 3 ст. 30, ст. 1, п. 6 ст. 14, ч. 1 ст. 31, ч. 9 ст. 11, ч. 2 ст. 8, абз. 2 ч. ч. 1, 6 ст. 16 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, тобто в межах ліквідаційної процедури справи про банкрутство.

Враховуючи вказане вище, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач, звертаючись до суду із даним позовом, не діяв як орган державної влади при здійсненні ним владних управлінських функцій і як суб'єкт владних повноважень, а звернувся до суду відповідно до приписів вказаного Закону. Позов ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва про визнання договору купівлі-продажу недійсним, що був укладений в процедурі ліквідації в межах справи про банкрутство ВАТ ВПТ "Нектар", не підвідомчий адміністративному суду.

Отже, Одеський апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку стосовно того, що виходячи з характеру спірних правовідносин даний спір підлягає вирішенню за правилами ГПК України.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про те, що спір за участю ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва та ВАТ "Нектар" в особі ліквідатора Дуднікової Н.Г. і ТОВ "Лама-Т" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 6 липня 2007 року не є публічно-правовим, оскільки виник не за участю суб'єкта владних повноважень, - органу виконавчої влади, що реалізує у цих відносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції щодо повернення до бюджету коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок майна вказаної особи.

Таким чином, враховуючи зазначене, доводи заявника касаційної скарги, про те, що оскільки справою адміністративної юрисдикції є спір у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади - даний спір підвідомчий адміністративному суду, є такими, що суперечать приписам КАС України.

Колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що даний спір повинен бути розглянутий у порядку господарського судочинства, в межах справи про банкрутство боржника.

Оскільки судом апеляційної інстанції прийнято рішення відповідно до правил предметної підсудності, і відповідає нормам процесуального права, - підстав для скасування постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2007 року немає.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ліквідатора відкритого акціонерного товариства по виробництву продовольчих товарів "Нектар" Дуднікової Н.Г. залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2007 у справі № 8/726/07(18/11-2797/1) залишити без змін.

Головуючий                                                                      Панова І.Ю.

Судді Заріцька А.О.

Продаєвич Л.В.