ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" лютого 2008 р.

Справа № 3/8-08-263

За позовом: Відкритого акціонерного товариства "РОСА"

До відповідача: Одеської міської ради

про визнання права власності

Суддя Д’яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: Кривоцюк А.П., представник за довіреністю

Від відповідача: не з’явився

Суть спору: Позивач - Відкрите акціонерне товариство "РОСА" звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою та уточненнями до неї, в яких просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння № 29 по вул. Мельницькій у м. Одесі, яке складається з адміністративно-побутового корпусу літ. „А”, виробничого корпусу літ. „Б”, складів літ. „В”, літ. „Х”, літ. „Ш”, навісів літ. „О”, літ. „Ч”, вимощення літ. „І”, огорожі №1-8 та має загальну площу 8586,3 кв. м, розташоване на земельній ділянці площею 7159 кв. м.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, але у судове засідання не з’явився, про поважність причин відсутності не повідомив, справа розглянута за наявними матеріалами згідно ст. 75 ГПК України

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31.07.2006р. по справі № 2-5966/2006 р. встановлено, що ВАТ „Роса” на праві приватної власності належить ѕ частини адміністративно-побутового корпусу літ. „А”, виробничого корпусу літ. „Б”, складів літ. „В”, „Ж”, „Т”, „Г”, „Д”, компресорної літ. „Е”, зарядної літ. „З”, насосної літ. „К”, транс. дільниці літ. „М”, майдану літ. „Н”, складу столярної літ. „Р”, виробничого цеху літ. „С” загальною площею 10664,9 кв. м, літ. „П”, навісів „Л”, „Ф”, „О” домоволодіння №29 по вул. Мельницькій у м. Одесі та виділено в натурі з спільної часткової власності ѕ частини домоволодіння №29 по вул. Мельницькій у м. Одесі загальною площею 8043,2 кв. м, що належить Відкритому акціонерному товариству "РОСА", визнано за Відкритим акціонерним товариством "РОСА" право власності на домоволодіння № 29 по вул. Мельницькій у м. Одесі загальною площею 8043,2 кв. м.

Земельна ділянка загальною площею 7159 кв. м, на якій розташоване домоволодіння позивача загальною площею 8043,2 кв. м, належить йому на підставі рішення Одеської міської ради № 2751-ХХІV від 15.06.2004р. та діючого договору оренди землі, укладеного між Одеською міською радою та Відкритим акціонерним товариством "РОСА" від 13.06.2006р.

У 2007р. позивачем проведено реконструкцію домоволодіння по вул. Мельницькій, 29 шляхом будівництва прибудови „в” загальною площею 81,4 кв. м до складу літ. „В”, прибудови навісу літ. „Ч” до корпусу літ. „Б”, побудовано склади літ. „Х” загальною площею 194,4 кв. м, літ. „Ш” загальною площею 241,3 кв. м. в межах земельної ділянки, що надана йому у користування.

26.10.2007р. на замовлення позивача комунальним підприємством „Одеське МБТІ та РОН” виготовлено технічний паспорт на об’єкт нерухомості розташований по вул. Мельницькій, 29 загальною площею 8586,3 кв. м.

На замовлення позивача проектною організацією ТОВ „АЛЬФА” (ліцензія серії АВ № 331043 від 13.04.2007р.) проводились роботи по обстеженню технічного стану, огляд, заміри домоволодіння загальною площею 8586,3 кв. м на предмет відповідності діючим нормам ДБН, санітарним, пожежним нормам. Згідно наявного в матеріалах справи висновку ТОВ „АЛЬФА”, технічний стан основних засобів та огорожних конструктивних елементів домоволодіння загальною площею 8586,3 кв. м, що розташовані в м. Одесі по вул. Мельницькій, 29, є нормальним, конструктивні та планувальні рішення відповідають вимогам ДБН, значних деформацій, тріщин, сирості при обстеженні не виявлено, пожежна безпека несучих стін та огорожних конструктивних елементів обстежених будівель домоволодіння по вул. Мельницькій, 29 відповідають вимогам ДБН. Проектна організація вважає можливим подальшу експлуатацію реконструйованого домоволодіння, що розташоване в м. Одесі по вул. Мельницькій, 29.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Згідно положень ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Позов про визнання права власності –це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на майно.

Підставою позову є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності. Необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання служить підтвердження позивачем своїх прав на майно.

З огляду на наявність у матеріалах справи доказів, що підтверджують право позивача на основний об’єкт нерухомості, а саме на домоволодіння №29 по вул. Мельницькій у м. Одесі загальною площею 8043,2 кв. м, законність перебування у позивача земельної ділянки на якій проводились будівельні роботи, висновок ліцензійної проектної організації щодо дотримання позивачем будівельних, санітарних та протипожежних норм при проведенні робіт та щодо можливості подальшої експлуатації об’єкта нерухомості, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Згідно Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 01.07.2004р.№1952-ІV, що регулює відносини, пов’язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, до правовстановлюючих документів, якими є судові рішення, відносяться рішення, якими за результатами розгляду справи у позовному провадженні або в порядку окремого провадження у відповідності з положеннями глави 33 Цивільно –процесуального кодексу України у резолютивній частині визнано право власності на об’єкт нерухомості за конкретним суб’єктом.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита в сумі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати право власності Відкритого акціонерного товариства "РОСА" (65033, м. Одеса, вул. Хмельницька,29) код 31841869) на домоволодіння № 29 по вул. Мельницькій у м. Одесі, яке складається з адміністративно-побутового корпусу літ. „А”, виробничого корпусу літ. „Б”, складів літ. „В”, літ. „Х”, літ. „Ш”, навісів літ. „О”, літ. „Ч”, вимощення літ. „І”, огорожі №1-8 та має загальну площу 8586,3 кв. м, розташоване на земельній ділянці площею 7159 кв. м.

3.Стягнути з Одеської міської ради (65004, м. Одеса, Думська площа,1) на користь Відкритого акціонерного товариства "РОСА" (65033, м. Одеса, вул. Хмельницька,29) р/р 637 в Облуправлінні ощадбанку, МФО 3288450 код 31841869) витрати по сплаті державного мита в сумі 85 (вісімдесят п’ять) грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять) грн.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                     Т.Г. Д’яченко