ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.08                                                                                 Справа № 18/31.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора № 2», м. Первомайськ Луганської області

до закритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»в особі філії –Первомайського відділення № 7855, м. Первомайськ Луганської області

про стягнення 1506,29 грн.

за участю представників:

від позивача:           Демидов С.О. за дов. від 10.05.2007;

від відповідача:           Півнева Л.Ф. за дов. від 24.03.2008.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача боргу по орендній платі в сумі 1506,29 грн. за оренду нежитлового приміщення, яке передане в оренду відповідачу за договором від 21.11.2006 № 3270.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

В судовому засіданні 25.04.2008 було оголошено перерву до 29.04.2008 (12.30).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно нотаріально посвідченому договору оренди комунального майна від 21.11.2006 (реєстраційний номер 3270), укладеному між сторонами за позовом, позивач передав відповідачу в оренду строком на 15 років нежитлове приміщення загальною площею 84,8 м2, розташоване за адресою: м. Первомайськ Луганської області, вул. Київська, 1-а, що підтверджується актом приймання-передачі від 10.11.2006, який підписано повноважними представниками сторін за договором.

Відповідно до п. 3.1. договору оренди відповідач зобов’язався сплачувати позивачу орендну плату в сумі 43,44 грн. на місяць (не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним) з урахуванням щомісячного індексу інфляції.

Позивач у позовній заяві вказав, що рішенням Первомайської міської ради від 28.03.2007 № 12/11 була затверджена нова Методика розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, застосування якої збільшувало розмір орендної плати у декілька разів на порівняння з Методикою 2000 року, яка діяла раніше.

Позивач вказав, що він звертався до відповідача з письмовою пропозицією переглянути договір у частині збільшення розміру орендної плати, однак, відповідач з ним не погодився.

Позивач зазначив, що при застосуванні вищевказаної Методики орендна плата буде складати 163,74 грн. в місяць (за січень 2007 р.) з урахуванням щомісячного індексу інфляції (було 44,84 грн. в місяць).

Виходячи з вказаного розміру орендної плати (163,74 грн. з урахуванням щомісячного індексу інфляції) позивач нарахував відповідачу додатково орендну плату за 12 місяців (січень - грудень) 2007 р. в сумі 1506,29 грн.

Обґрунтовуючи вищенаведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача борг по орендній платі в сумі 1506,29 грн. за оренду нежитлового приміщення, яке передане в оренду відповідачу за договором від 21.11.2006 № 3270.

Позивач пояснив суду, що відповідачем своєчасно повністю була сплачена орендна плата у розмірі передбаченому договором оренди комунального майна від 21.11.2006 № 3270.

До стягнення заявлена орендна плата, яка не передбачена договором оренди але розрахована позивачем за новою Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 526 та ст. 629 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до договору; договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Усі зобов’язання, передбачені договором оренди комунального майна від 21.11.2006 № 3270, щодо внесення орендної плати у встановленому договором розмірі, виконані відповідачем повністю і своєчасно, що підтверджується платіжними дорученнями відповідача (їх завірені копії залучені до матеріалів справи) та визнано самим позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін.

Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України (ч. 2 ст. 21 Закону).

Спори з питань зміни орендної плати вирішуються відповідно до чинного законодавства (ч. 4 ст. 21 Закону).

Згідно ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Ні законом, ні договором оренди комунального майна від 21.11.2006 № 3270 не передбачена можливість зміни договору в односторонньому порядку.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором (ч. 2 ст. 188 ГК України).

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч. 4 ст. 188 ГК України).

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду (ч. 5 ст. 188 ГК України).

Судом встановлено, і це визнано обома сторонами, що у відповідача на дату пред’явлення позову була відсутня заборгованість по орендній платі, розмір якої встановлено договором оренди комунального майна від 21.11.2006 № 3270.

Вказаний договір ні сторонами, ні судом, не змінювався.

Стягнення орендної плати у розмірі більшому, ніж передбачено договором оренди суперечить вимогам діючого законодавства і тому, є неможливим.

За таких обставин, в позові слід відмовити в зв’язку з необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

29 квітня 2008 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 05 травня 2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                      В.В. Корнієнко