ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 травня 2008 р.

№ 15-6/413-06-10919

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кривди Д.С.,

суддів            Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

розглянувши касаційну скаргу Приморської митниці

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.02.2008р.

у справі № 15-6/413-06-10919 Господарського суду Одеської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Алеф-Виналь-Крим”

до Південної регіональної митниці

до Приморської митниці

до Головного управління Державного казначейства України в Одеській області

за участю Прокуратури Одеської області

про стягнення 1274709,25 грн. матеріальної та моральної шкоди,

ВстановиВ:

Касаційна скарга Приморської митниці не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Форма і зміст касаційної скарги визначені ст. 111 ГПК України, частиною 2 якої визначено, що касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником. Таким чином, із приписів даної правової норми випливає, що у випадку підписання касаційної скарги особою, яка подає касаційну скаргу, зазначена особа зобов’язана надати доказ, що підтверджує їх службове становище, а також повноваження, надані їм законом чи статутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Крім того, ч. 2 ст. 28 ГПК України встановлено, що керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Як випливає з касаційної скарги, її підписано Головою комісії з питань ліквідації Приморської митниці Штанько А.І. за наказом Державної митної служби України від 15.02.2008р., копію якого додано до касаційної скарги.

Разом тим, представлена ксерокопія наказу ДМС України від 15.02.2008р. не відповідає вимозі ст. 36 ГПК України, згідно імперативу якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про нотаріат” з метою надання юридичної вірогідності фактів, що мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій обов’язок посвідчувати дані факти покладено на нотаріат, а в населених пунктах, де немає нотаріусів нотаріальні дії вчиняються іншими посадовими особами, які визначені даним Законом. Відповідно до п. 8 ст. 34 Закону України “Про нотаріат” засвідчення вірності копій документів і виписок з них є нотаріальною дією. Отже, із аналізу вищенаведених правових норм випливає, що вимога ст. 36 ГПК України щодо подачі доказу, який засвідчує юридичну вірогідність документу щодо повноважень, а отже і є належним чином засвідченим, є засвідчення вірності копії документу нотаріусом або, у відповідних випадках, особою визначеною Законом України “Про нотаріат”.

Проте, ксерокопія наказу ДМС України про призначення Штанька А.І. головою комісії з питань ліквідації Приморської митниці, додана до матеріалів касаційної скарги, не засвідчена і не може свідчити факт надання повноважень Штанько А.І. щодо підпису касаційної скарги Приморської митниці і доказами у розумінні ст. 36 ГПК України не є.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга (подання) не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга (подання) підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Оскільки до касаційної скарги не додано належного доказу про повноваження Штанько А.І. щодо підпису касаційної скарги Приморської митниці, то касаційна скарга підлягає поверненню судом без розгляду з підстав, що вона підписана особою, яка не має права її підписувати.

Крім того, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Порядок і розмір сплати державного мита в Україні встановлено Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито” та Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженою наказом державної податкової інспекції України від 22.04.1993 №15.

Відповідно до п. 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом державної податкової інспекції України від 22.04.1993 №15, при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника –останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту "Зараховано в дохід бюджету ___ грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Як доказ сплати державного мита за подання касаційної скарги заявником додано платіжне доручення від 29.02.2008р. №113 про сплату державного мита у сумі 2373,55 грн. Проте, надане як доказ платіжне доручення не відповідає вимогам п. 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом державної податкової інспекції України від 22.04.1993 №15, а саме не містить напису (помітки) кредитної установи такого змісту "Зараховано в дохід бюджету ___ грн. (дата)", а також цей напис не скріплено першим і другим підписами посадових осіб, що є порушенням вищенаведеної процесуальної норми.

Оскільки, Приморською митницею порушено приписи п. 4 ст. 111-3 ГПК України щодо порядку сплати державного мита, то на господарський суд покладено обов’язок повернути касаційну скаргу без розгляду, якщо вона не відповідає вимогам зазначеної процесуальної норми.

Після усунення зазначених недоліків скаржник не позбавлений можливості подати належно оформлену касаційну скаргу у порядку, встановленому розділом ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 86, 111, п.п. 1, 4 ч.1 ст. 111-3 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приморської митниці на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.02.2008р. у справі №15-6/413-06-10919 повернути без розгляду.

Головуючий - суддя                     Кривда Д.С.

судді                     Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.