ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"19" червня 2008 р.

Справа № 4/187

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І. розглянув у судовому засіданні справу №4/ 187

за позовом: приватного підприємства "Дружба-С", 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го грудня, 38

до відповідача: Комітету містобудування, житлово-комунального господарства, регулювання земельних відносин, раціонального природокористування Олександрійської міської ради, 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Першотравнева, 9

про стягнення 102 583, 39 грн.

Представники сторін:

Від позивача - Альнов А.В., довіреність № 2 від 17.06.08

Від відповідача - Скляр Ю.А., довіреність № б/н від 01.06.08

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення 102 583, 39 грн. заборгованості за виконані роботи по санітарному утриманню вулично - шляхової мережі м. Олександрії на користь виконавця робіт приватного підприємства "Дружба-С Кіровоградська область, м. Олександрія з замовника цих робіт Комітету містобудування, житлово-комунального господарства, регулювання земельних відносин, раціонального природокористування Олександрійської міської ради.

Відповідач відзив на позов подав, наявність та розмір заборгованості не спростовує, але вважає себе не винним у виникненні заборгованості через те, що питання проведення оплати не було вирішено центральними органами виконавчої влади щодо порядку проведення платежів органами державного казначейства.

Справа розглядається на підставі ст. 75 ГПК України за наявними в ній доказами та матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини між учасниками спору виникли на підставі укладених договорів № 29 від 01.03.2007 року, № 30 від 01.03.2007 року № 4-а від 01.01.2008 року та № 4 від 01.01.2008 року на санітарне утримання вулично - шляхової мережі, предметом яких повноважні представники сторін в результаті вільного волевиявлення визначили порядок проведення господарських операцій по наданню послуг, порядок приймання виконаних робіт та оплати за отримані послуги.

Умови договорів прийняті сторонами в результаті вільного волевиявлення, підписані повноважними представниками сторін, а їх підписи скріплено відтисками печаток підприємств.

Відповідно до пп. 3.4.1. „Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським об'єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, та затвердження Умов і правил провадження діяльності з відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів”, яка затверджена наказом МВС України № 17 від 11.01.1999 р. та зареєстрована в Мін’юсті України 28.04.1999 р. за № 264/3557, відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб’єктів господарської діяльності. Відповідач не надав доказів того, що печатку було втрачено або викрадено.

На виконання умов вказаних договорів в період з березня 2007 року по квітень 2008 року позивач виконував передбачені умовами договорів роботи на дільницях відповідача та проводив передачу робіт згідно до зведених актів, які без будь-яких зауважень чи заперечень підписані представниками відповідача.

Однак, порушуючи в односторонньому порядку п. 4.1 вказаних договорів, відповідач не провів оплату після підписання актів виконаних робіт до 25 числа поточного місяця, у зв'язку з чим виникла заборгованість по оплаті виконаних робіт в розмірі 102 583 грн. 39 коп., з яких за договором № 29 від 01.03.2007 року в сумі 4 937 грн. 54 коп., за договором № 30 від 01.03.2007 року - 8 746 грн. 32 коп., за договором № 4-а від 01.01.2008 року - 42 083 грн.49 коп. та за договором № 4 від 01.01.2008 року - 46 816 грн.04 коп.

Проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та надавши їм правову оцінку, господарський суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають до повного задоволення. Такий висновок господарський суд зробив на підставі наступного.

Суд вважає, що між сторонами укладено договір про надання послуг. За приписом ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідачем не виконано зобов'язання по договору, що передбачено ст. 610 Цивільного кодексу України, і тим самим порушено право позивача на отримання оплати (доходу) за виконану роботу.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України і статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 218 ГК України передбачається, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності. Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Таким чином судом встановлено, що на час розгляду справи судом заборгованість відповідача складає 102 583 грн. 39 коп. та підлягає стягненню на користь позивача. Виконання робіт по санітарному утриманню визначеної відповідачем території підтверджується актами приймання - передачі робіт (а.с. 30- 43).

Згідно ч. 2 ст. 4 Цивільного кодексу України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон).

Згідно ч. 6 ст. 4 Цивільного кодексу України цивільні відносини регулюються однаково на всій території України.

Статтею 1 Господарського кодексу України визначено, що цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Господарського кодексу України особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються цим Кодексом. Отже, норми Господарського кодексу є спеціальними щодо встановлення відповідальності по грошових зобов’язаннях суб’єктів господарювання.

Відповідач є самостійним суб'єктом господарювання, повинен відповідати за належне виконання взятих зобов'язань, а відсутність будь-яких рішень центральних органів виконавчої влади, на які розраховував відповідач, не є підставою для звільнення його від виконання господарського зобов'язання. Питання про наявність вини в діях відповідача взагалі судом не розглядається, оскільки предметом спору є стягнення суми заборгованості по основному платежу за фактично виконані роботи, а будь-які штрафні санкції за невиконання умов договору взагалі не заявлялись.

Поряд з цим, господарський суд вважає за необхідне на підставі ст. 89 ГПК України за власною ініціативою виправити допущену в ухвалі від 16.05.2008 року помилку та у вступній частині вказаної ухвали замість назви позивача “Побут - Сервіс” вважати правильною “Дружба-С”.

На підставі статті 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення покладаються на відповідача повністю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 509, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 36, 43 ,49, 66, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комітету містобудування, житлово-комунального господарства, регулювання земельних відносин, раціонального природокористування Олександрійської міської ради, 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Першотравнева, 9 (р/р 1827 в Олександрійському УДК в Кіровоградській області, МФО 323016, ) на користь приватного підприємства "Дружба-С", 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го грудня, 38, (р/р в Райффайзен Банк "Аваль", МФО 380805, ) заборгованість в розмірі 102 583 грн. 39 коп., сплачене державне мито в розмірі 1 025 грн. 83 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн.

Наказ видати.

Правильною назвою позивача вважати приватне підприємство “Дружба-С”.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя Ю. І. Хилько