ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.08 Справа № 8/107/08

Суддя Попова І.А.

Позивач

Товариства з обмеженою відповідальністю “ПСФ”, м.Запоріжжя

Відповідач

Товариство з обмеженою відповідальністю “Запорізька інвестиційно-торгівельна компанія”, м.Запоріжжя

Суддя

І.А. Попова

Представники

Позивача:

Свідлова М.Г., дов. № 2 від 08.01.2008 р.

Відповідача:

Не з'явився

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 61004 грн. 22 коп. основного боргу за договором № 1107/37 від 11.09.2007 р., 2588 грн. 69 коп. пені, 6100 грн. 42 коп. штрафу.

Розгляд справи, призначений на 03.03.2008 р., відкладався до 20.03.2008 р. за клопотанням відповідача. Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 20.03.2008 р.

Позивачем заявлено клопотання про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення основного боргу та збільшення розміру вимог в частині штрафних санкцій. У відповідності до ст.. 22 ГПК України клопотання задоволено судом.

Розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача 53004 грн. 22 коп. основного боргу за договором № 1107/37 від 11.09.2007 р., 3775 грн. 12 коп. пені, 6100 грн. 42 коп. штрафу.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові, в обґрунтування вимог вказує, що на виконання умов договору поставки, укладеного з відповідачем 11.09.2007 р., за період дії договору на адресу відповідача поставлено товар на загальну суму 64004 грн. 22 коп. Відповідно до умов договору, а саме п. 3.3 договору, відповідач зобов’язався оплатити вартість товару до 30.10.2007 р. Відповідач зобов’язання щодо оплати отриманого товару виконав частково, внаслідок чого за останнім склалася заборгованість на час розгляду справи в сумі 53004 грн. 22 коп., яку позивач просить стягнути з товариства “Запорізька інвестиційно-торгівельна компанія”. Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позивач просить стягнути з відповідача 3775 грн. 12 коп. пені, нарахованої за період з 31.10.2007 р. по 03.03.2008 р. та 6100 грн. 42 коп. штрафу.

Відповідач свого представника в судове засідання за викликом двічі не направив, клопотав про відкладення розгляду справи. Розгляд справи, призначений на 03.03.2008 р., відкладався до 20.03.2008 р. за клопотанням відповідача в зв’язку з відрядженням директора та відсутністю у штатному розкладі юриста. В судове засідання 20.03.2008 р. відповідач вдруге не з'явився, клопотав про відкладення розгляду справив зв’язку з хворобою керівника товариства. Клопотання відповідача відхилено судом. При цьому, суд зазначає, що надання повноважень на представництво інтересів сторін в процесі не обмежено будь-яким колом осіб. Хвороба керівника товариства не може бути достатньою підставою для відкладення розгляду справи По-друге, строк вирішення спору надійшов до кінця. По-третє, відповідно до ст.. 22 ГПК України сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Відповідач недобросовісно користується належними йому правами та проявляє неповагу до охоронюваних законом інтересів другої сторони. Відповідач не скористався правом надати відзив на позов, не заперечив проти заявлених позовних вимог, будь-яких міркувань та доказів на їх обґрунтування щодо заявленого позову суду не надав.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторонами по справі 11.09.2007 р. укладено договір №1107/37 за умовами якого позивач зобов’язався поставити, а відповідач прийняти товар –кухонний інвентар - та сплатити за нього за ціною, вказаною в рахунку-фактурі та накладній. Порядок розрахунків узгоджено сторонами п. 3.3 вказаного договору, яким передбачено, що оплату здійснюється за поставлений товар до 30.10.2007 р.

Як свідчать вивчені матеріали, за період дії договору за видатковими накладними № П-00000217 від 10.10.2007 р., № П-00000249 від 30.10.2007 р. відповідачу поставлено товар на загальну суму 64004 грн. 22 коп., який отримано останнім, про що свідчать підписи представників відповідача, скріплені відповідно печатками на зазначених накладних. На оплату отриманого товару відповідачу пред’явлено рахунки № П-00000591 від 10.10.2007 р. та № 00000592 від 30.10.2007 р. на вказану суму.

Як вказує позивач, відповідач в узгоджений строк та в узгоджених розмірах оплату за отриманий товару не здійснив.

В судовому засіданні встановлено, що із заявленої до стягнення в позові заборгованості сума в розмірі 7000 грн. сплачена відповідачем до порушення провадження по справі, про що позивач надав суду відповідні платіжні документи. Таким чином, в частині стягнення основного боргу в сумі 7000 грн. суд відмовляє, оскільки вказану суму позивачем заявлено до стягнення безпідставно.

Як вбачається з доданих матеріалів, сума заборгованості в розмірі 1000 грн., яка обґрунтовано заявлена позивачем до стягнення, відповідачем сплачена після порушення провадження по справі, про що позивачем надано платіжні документи.

Суд вважає за можливе в частині стягнення 1000 грн. основного боргу провадження по справі припинити в зв’язку з відсутністю предмету спору, внаслідок врегулювання його в добровільному порядку після порушення провадження по справі.

Згідно представленого позивачем розрахунку за відповідачем залишилася заборгованість в сумі 53004 грн. 22 коп., яку визнав відповідач у листуванні з позивачем (Ліст. № 28 від 25.02.2008 р.) Як передбачено приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати боргу позивачу, суд вважає, що вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 53004 грн. 22 коп. обґрунтовані, підтверджені доданими розрахунками та матеріалами та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач проситься стягнути з відповідача 6100 грн. 42 коп. штрафу, відповідно до пункту 7.2 договору № 1107/37 від 11.09.2007 р., згідно до якого в разі несвоєчасного розрахунку за отриманий товар відповідач сплачує на користь позивача штраф у розмірі 10% від суми заборгованості. Суд вважає наданий позивачем розрахунок обґрунтованим, а вимоги про стягнення штрафу такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення пені в розмірі 3775 грн. 12 коп., нарахованої за період з 31.10.2007 р. по 03.03.2008 р., позивач обґрунтовує п. 7.2 договору № 1107/37 від 11.09.2007 р., згідно до якого відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов’язань за договором у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки від суми простроченої оплати. Суд вважає вимоги про стягнення пені такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»розмір неустойки повинен бути погоджений сторонами. Передбачений п.7.2 договору розмір неустойки не можна визнати погодженим, так як сторони не визначили, подвійна облікова ставка НБУ встановлена на який період часу буде застосовуватися при нарахуванні неустойки, оскільки ця величина не є постійною.

Позовні вимоги задовольняються частково.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 80 п. 1-1, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізька інвестиційно-торгівельна компанія” (69091, м.Запоріжжя, вул.. Немировича-Данченко, 60/38, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ПСФ” (69077, м.Запоріжжя, вул.. Квіткова, 21, ) 53004 грн. 22 коп. основного боргу, 6100 грн. 42 коп. штрафу, 691 грн. 06 коп. судових витрат. Видати наказ.

В частині стягнення 1000 грн. основного боргу провадження по справі припинити.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя І.А. Попова

Рішення підписано 31 березня 2008 року.