ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.05.08р.

Справа № 35/13-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

до Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство",

м. Тернівка Дніпропетровської області

про стягнення 2 239 650,05 грн

Суддя Широбокова Л.П.

Представники:

від позивача -Скиба С.Г., нач.відділу, дов. від 20.12.2007р..

відвідповідача - представник не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача шкоду –2 239 650,05 грн, завдану внаслідок неправомірних дій відповідача щодо не оплати за отримані послуги.

14.04.2008р. від Позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, в якій він просить стягнути з Відповідача заборгованість за надані послуги з транспортування питної води та водовідведення, надані в період з квітня 2006р. по грудень 2006р. в загальній сумі 2 239 650,05 грн.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що між сторонами тривалий час існують договірні відносини по наданню цих послуг. Листом № 368 від 24.04.2006р. Відповідач звернувся з проханням надавати такі послуги в спірний період, Позивач продовжував надавати послуги та сторонами підписані щомісячні акти про кількість та вартість цих послуг, на оплату Відповідачу надані рахунки. Вважає, що поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних наслідків, а, отже, між сторонами склалися правові відносини та у Відповідача виникли зобов'язання щодо оплати отриманих послуг.

Представник Позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав та вказав, що ст. 19, 21 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" вимагає укладення договору в письмовій формі. Між сторонами в спірний період такий договір не було укладено, а, отже, і не виникли зобов'язання, посилається на те, що рахунки приймав лише в частині об'ємів наданої води, але не приймав по ціні, яка не була затверджена органами місцевого самоврядування.

07.05.2008р. від позивача надійшли заперечення на відзив, в яких він вказує, що предметом договору по даній справі не є надання комунальних послуг, а є надання послуг по транспортуванню питної води та прийманню стічних вод, що поступають від відповідача, та очищення їх від забруднення. Зважаючи на це, законом не встановлено обов’язковість погодження ним вартості цих послуг, та посилається на лист Державної інспекції з контролю за цінами в Дніпропетровській області від 12.03.2008р., яким йому відмовлено в наданні висновків щодо економічної обґрунтованості собівартості послуг згідно наданих розрахункових матеріалів.

Відповідач в судове засідання 27.05.2007р. не з’явився, доказів поважності причин неявки не надав. Зважаючи на те, що відповідач надав відзив по справі та строк вирішення спору вичерпано, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

За згодою представника позивача в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Відповідач Комунальне підприємство "Тернівське житлово-комунальне підприємство" звернулося до позивача Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля»з листом № 368 від 24.04.2006р., в якому просило надавати послуги з перекачування господарсько-питної води із водоводу «ДЗД»та приймати побутові стоки з 01.04.2006р. до часу укладення договору. Щомісячну оплату по факту надання послуг гарантувало. Лист підписано директором відповідача.

В спірний період з квітня по грудень 2006р. включно позивач надавав відповідачу обумовлені в зверненні відповідача послуги, про що направив відповідачу акти виконаних робіт від 27.04.2006р., від 26.05.2006р., від 29.06.2006р., від 26.07.2006р., від 23.08.2006р., від 30.09.2006р., від 26.10.2006р., від 27.11.2006р., від 26.12.2007р., в яких вказав кількість переданої води та прийнятих побутових стоків. Вказані акти щодо кількості наданих послуг підписано відповідачем без зауважень.

Крім того, позивач направив відповідачу акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за ці місяці та рахунки на їх оплату

№110/31 від 27.04.2006р. на суму 122 983,78 грн,

№108/31 від 27.04.2006р. на суму 105 748,32 грн,

№106/31 від 26.05.2006р. на суму 120 072,34 грн,

№108/31 від 26.05.2006р. на суму 131 051,98 грн,

№198/31 від 29.06.2006р. на суму 122 142,01 грн,

№197/31 від 29.06.2006р. на суму 132 131,64 грн,

№171/31 від 25.07.2006р. на суму 125 696,36 грн,

№170/31 від 26.07.2006р. на суму 140 617,94 грн,

№169/31 від 23.08.2006р. на суму 123 305,20 грн,

№168/31 від 23.08.2006р. на суму 136 138,20 грн,

№177/31 від 30.09.2006р. на суму 115 336,98 грн,

№176/31 від 30.09.2006р. на суму 136 174,37 грн,

№123/31 від 26.10.2006р. на суму 106 811,34 грн,

№122/31 від 26.10.2006р. на суму 147 883,64 грн,

№153/31 від 27.11.2006р. на суму 106 666,03 грн,

№152/31 від 27.11.2006р. на суму 142 837,69 грн,

№208/31 від 26.12.2006р. на суму 103 934,41 грн,

№209/31 від 26.12.2006р. на суму 120 117,82 грн, всього на суму 2 239 650,05 грн.

В цих актах та рахунках позивачем вказана кількість наданих послуг по перекачці води та водовідведенню, ціна цих послуг і загальна вартість.

Відповідач зазначені акти та рахунки підписав із зауваженнями, не погоджуючись із ціною послуг, що вказана позивачем, і вказав свої суми, які він приймає до оплати. При розгляді справи також заперечує проти вартості наданих послуг. Позивач не погоджується із вартістю послуг, вказаною відповідачем.

На підтвердження вартості послуг, зазначеної в рахунках на оплату та актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), позивач надав щомісячні калькуляції за період квітень-грудень 2006р., які затверджені ним в односторонньому порядку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов’язані в будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст. 189 Господарського кодексу України ціна (тариф) є формою грошового визначення вартості продукції (робіт, послуг), яку реалізують суб’єкти господарювання. Суб’єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни, державні фіксовані ціни та регульовані ціни –граничні рівні цін або граничні відхилення від державних фіксованих цін.

За твердженням позивача на спірні послуги ним використовуються вільні ціни, оскільки законом не встановлено обов’язковість погодження ним вартості цих послуг, що також слідує із листа Державної інспекції з контролю за цінами в Дніпропетровській області від 12.03.2008р., яким йому відмовлено в наданні висновків щодо економічної обґрунтованості собівартості послуг згідно наданих розрахункових матеріалів.

Вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлені державні ціни. Вільні ціни визначаються суб’єктами господарювання самостійно за згодою сторін (ст. 190 Господарського кодексу України).

Позивач не надав доказів визначення ціни в установленому законом порядку, вважає, що вказана ціна не підлягає державному регулюванню.

В такому разу ціна повинна встановлюватися в договорі за згодою сторін. Сторони не погодили вільну ціну на вказані послуги (відповідач підписав акти та рахунки із запереченнями щодо ціни, яку позивач визначив без його згоди).

Посилання позивача на те, що відповідач підписав акти звіряння розрахунків на спірну заборгованість без заперечень, як на доказ узгодження сторонами ціни послуг, судом відхиляються, оскільки наданий позивачем акт звіряння за період з 01.01.2005р. по 31.01.2008р. (арк. справи 46) стосується договору №06-1083-У/9406 від 15.06.2006р., а не спірного листа № 368 від 24.04.2006р. В актах звіряння без номерів та дат складання (арк. справи 47, 48, 105) відсутні дані про ціну на послуги, що надаються позивачем, зі сторони відповідача підписані головним бухгалтером без зазначення прізвища (арк. справи 105) та особами, посади та прізвища яких не вказані (арк. справи 47, 48), тобто особами, що не мають повноважень на укладення правочинів від імені відповідача.

За встановлених обставин, суд доходить висновку, що сторони не досягли згоди з такої істотної умови договору як ціна, в зв’язку з чим обмін листами та актами виконаних робіт не може вважатися укладеним договором щодо надання спірних послуг.

Неукладений договір не породжує у сторін жодних прав та обов’язків. Виходячи з цього, вимоги позивача щодо сплати за надані послуги в сумі 2 239 650,05 грн, що ґрунтуються на неукладеному договорі, безпідставні та задоволенню не підлягають.

В позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі відносяться на позивача.

Керуючись ст. 44, 49, 82-85, 116,117 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 174, 180, 189, 190 Господарського кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання та в цей термін може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано 28 травня 2008 р.