ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.04.08 Справа №4/506-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді Мірошниченко М.В. , Коробка Н.Д. , Хуторной В.М.

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

позивача: Кар’єва І.М., довіреність № 01-3-8/1498 від 25.05.2007р.;

відповідача: Ковальчук-Зимодра В.О., довіреність від 10.01.2008р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Виробниче

управління водопровідно-каналізаційного господарства

міста Херсона», м. Херсон

на рішення господарського суду Херсонської області від 24.01.2008р.

у справі № 4/506-07

за позовом Міського комунального підприємства «Виробниче

управління водопровідно-каналізаційного господарства

міста Херсона», м. Херсон

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю

виробничо-житловий центр «Декорум», м. Херсон

про стягнення 127.461,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Міським комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона», м. Херсон було подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-житловий центр «Декорум», м. Херсон про стягнення суми 127.461,60 грн. заборгованості у якості вартості витоку води.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Херсонської області своїм рішенням від 24.01.2008р. у справі № 4/506-07 (суддя Ємленінова З.І.) в позові відмовив.

Рішення суду ґрунтується на приписах Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і «Правилах користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України», затверджених наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994р. № 65 і мотивоване тим, що позивачем не доведено того, що приміщення насосної, в якому встановлено виток води, віднесено до внутрішньобудинкових систем відповідача або перебуває на балансі останнього, у зв’язку з чим відповідач не може нести зобов’язання з оплати вартості витоку води. Судом також встановлено пропуск позивачем строку позовної давності за заявленою вимогою.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона», позивач у справі, вказує на те, що при прийнятті рішення судом були неповністю з’ясовані та не доведені обставини, що мають значення для справи; неправильно застосовані норми матеріального права. Зазначає зокрема, що відповідачем здійснювалось обслуговування підкачки води (насосної станції) по Кіндійському шосе, 40 в м. Херсоні. Судом не з’ясовано, на яких підставах відповідачем здійснювалось обслуговування даного інженерного обладнання. Позовна заява була подана в межах строку позовної давності. Позивач просить рішення господарського суду Херсонської області від 24.01.2008р. у справі № 4/506-07 скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

ТОВ ВЖЦ «Декорум», відповідач у справі, у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти викладених в ній довозів. Зазначає зокрема, що відповідач не має обов’язку обслуговувати та утримувати обладнання, що не відноситься до внутрішньобудинкових мереж, оскільки до тарифів відповідача, затверджених рішенням Херсонської міської ради, включено лише обслуговування внутрішньобудинкових мереж холодного, гарячого водопостачання та каналізації. Позивачем не доведено факту витоку води. Відповідач не отримував листа від 01.12.2004р. з вимогою оплати вартості витоку води. Насосна станція, що знаходиться по Кіндійському шосе, 40 в м. Херсоні, не перебуває на балансі відповідача. Відповідач просить рішення господарського суду Херсонської області у справі № 4/506-07 залишити без змін.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 684 від 08.04.2008р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Коробки Н.Д., Хуторного В.М.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

В судовому засіданні 09.04.2008р. за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.

За клопотанням учасників судового процесу розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, 19.08.2003р. між МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» (постачальник) і ТОВ ВЖЦ «Декорум» (замовник) був укладений договір на подачу холодної води і послуги з приймання стоків № 7060, згідно з п.1.1 якого постачальник забезпечує замовнику подачу води на господарсько-питтєві, побутові і технологічні потреби, а також приймання стічних вод на протязі всього періоду дії договору.

Одним з обов’язків замовника є забезпечувати економне і раціональне використання води, не допускати витоку води і стоків у внутрішньобудинкових системах водопроводу і каналізації в мережах, що знаходяться на балансі замовника (п.2.2.2 договору).

Строк дії договору № 7060 встановлений з 19.08.2003р. по 19.08.2004р. Якщо за місяць до кінця дії договору жодна із сторін не заявить про розірвання договору, він автоматично продовжується на наступний рік (п.5.3 договору).

Суду не надано доказів того, що будь-яка із сторін заявляла про розірвання договору №7060, у зв’язку з чим такий договір вважається продовженим на наступний рік. Представники сторін також підтвердили те, що договір був продовженим.

20.10.2004р. позивачем був складений акт про порушення Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення і містах і селищах України. В акті зазначено, що представником позивача здійснено обстеження приміщення підкачки води по вул. Кіндійське шосе, 40, що знаходиться на обслуговуванні ТОВ ВЖЦ «Декорум». В ході обстеження приміщення насосної встановлений виток холодної води з труби діаметром 100 мм на ділянці між задвижкою і підкачуючим насосом. На момент обстеження підкачуючий насос знаходиться в розібраному стані. Час, протягом якого відбувається виток, встановити не уявляється можливим. При обстеженні водопостачання квартир житлового будинку (1 і 2 поверхи) встановлено, що холодна вода в квартири не подається.

На підставі вищевказаного акту позивачем на підставі п.9.6 «Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України», затверджених наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994р. № 65, здійснений розрахунок витрат води, з урахуванням таких даних, як пропускна здатність труби діаметром 100 мм та швидкість руху 2 м/сек. Оскільки час, протягом якого відбувався витік води, встановити не вдалось, то розрахунок здійснений за останній поточний місяць. Всього, згідно з вказаним актом, нараховано суму 127.461,60 грн.

Один екземпляра акта від 20.10.2004р. був вручений представнику відповідача, який відмовився його підписувати, про що свідчить відповідна відмітка.

В подальшому, супровідним листом від 01.12.2004р. за №1516/1683 позивачем на адресу відповідача був направлений рахунок № 7060 від 22.11.2004р. на оплату суми 127.461,60 грн., а також розрахунок нарахування за нераціональне використання води.

Рахунок № 7060 від 22.11.2004р. відповідачем оплачений не був, у зв’язку з чим позивач звернувся із позовом до суду про стягнення з відповідача суми 127.461,60 грн. заборгованості у якості вартості витоку води. Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст.ст. 509, 526, 623 ЦК України, ст.193 ГК України, пунктах 9.1, 9.2, 9.6, 12.15 «Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України», затверджених наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994р. № 65.

Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини сторін ґрунтуються на договорі на подачу холодної води і послуги з приймання стоків № 7060 від 19.08.2003р., укладеного між сторонами, у зв’язку з чим до таких відносин підлягають застосуванню «Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України», затверджені наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994р. № 65, згідно з п.1.1 яких ці Правила запроваджують порядок користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод до комунальної каналізації та визначають взаємовідносини між об'єднаннями, виробничими управліннями водопровідно-каналізаційного господарствами або іншими експлуатаційними організаціями, комбінатами комунальних підприємств (надалі - Водоканал) та абонентами міських, районних, селищних водопроводів і каналізацій на території України.

Спір виник з приводу витоку води, що, за твердженнями позивача, мало місце в мережах відповідача.

У відповідності з п.9.1 «Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України», абонент зобов'язаний стежити за станом внутрішньої водопровідної мережі, арматури (водорозбірних кранів, вентилів, змішувачів, засувок тощо) та санітарно-технічних приладів на ній (умивальників, ванн, раковин, змивальних бачків тощо), не допускати витоку води, в разі його виникнення або виявлення витік води повинен бути негайно ліквідований абонентом.

Згідно з п.9.2 Правил, Водоканал, разом з абонентом, здійснює вибірковий контроль технічного стану внутрішньої водопровідної мережі та арматури, визначає величину витоку, про що складається акт. За внутрішньобудинкові витоки Водоканал відповідальності не несе.

Пунктом 9.6 Правил визначено, що при виявлені представником Водоканалу витоку води в мережах абонента внаслідок їх пошкодження або нераціонального водокористування, коли водолічильник на вводі відсутній або не працює з вини абонента, Водоканал виконує розрахунок витрат води у такому порядку: за пропускною здатністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Розрахунок проводиться за фактичний час витоку води по день її ліквідації. Якщо час, протягом якого відбувався витік, встановити не вдається, то розрахунок здійснюється за останній поточний місяць.

Наявність витоку оформлюється актом відповідно до п.12.15 цих Правил.

Пунктом 12.15 Правил передбачено, що представник Водоканалу має право проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем будь-якого споживача, приладів та пристроїв на них, контролювати раціональне водоспоживання тощо та складати акти за результатами цих обстежень.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що позивачем проводилось обстеження приміщення підкачки насосної, яка знаходиться по Кіндійському шосе, 40 в м. Херсоні.

За твердженнями позивача, вказане приміщення насосної обслуговується відповідачем. Проте, позивачем не доведено відповідними доказами того, що вказаний об’єкт віднесено до внутрішньобудинкових систем відповідача і, що такий об’єкт знаходиться на балансі відповідача, в той час, коли умовами договору №7060 (п.2.2.2) на відповідача був покладений обов’язок забезпечувати економне і раціональне використання води, не допускати витоку води і стоків лише у внутрішньобудинкових системах водопроводу і каналізації в мережах, що знаходяться на балансі замовника.

Так, у відповідності зі ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», внутрішньобудинкові системи - це мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди.

Згідно до пояснень обох сторін, приміщення насосної, де був виявлений виток води, знаходиться поряд з будинком, внутрішньобудинкові системи якого обслуговуються відповідачем. Тобто, зазначене приміщення насосної не віднесено до внутрішньобудинкової системи. У зв’язку з цим, відповідач не може вважатися таким, що брав на себе договірні зобов’язання із недопущення витоку води в мережах насосної чи на території від приміщення насосної до зовнішнього краю будинку. Тобто, відповідач не несе зобов’язання з оплати вартості витоку води в місцях, що сталися не в межах будинку.

Пунктом 1.15 «Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України» передбачено, що водопровідні вводи до теплорозподільних пунктів, котельних, окремо побудованих насосних станцій для підвищення тиску, а також розподільні напірні мережі від них, з'єднані з внутрішньою розподільною мережею в жилих будинках або з резервуарами, експлуатуються організацією, на балансі якої перебуває теплорозподільниий пункт, котельна, насосна станція, а водопровідні вводи до вищезазначених об'єктів, що належать місцевим органам державної виконавчої влади, та розподільні мережі холодного водопостачання від них до зовнішнього зрізу будівель експлуатує Водоканал.

Згідно до повідомлення Управління житлового господарства Херсонської міської ради № 32 від 18.01.2008р., приміщення насосної станції, яка розміщена в будинку № 40 по Кіндійському шосе, не знаходилось і на сьогодні не знаходиться на балансі Управління житлового господарства. З цього вбачається, приміщення насосної станції не перебувало на балансі відповідача, оскільки Управління житлового господарства не могло передавати такий об’єкт на баланс відповідача при укладенні договору оренди майнового комплексу (згідно рішення виконкому Херсонської міської ради № 543 від 26.12.2001р.) та договору про надання послуг населенню по обслуговуванню та утриманню житлового фонду від 15.01.2002р.

Відповідач підтвердив те, що приміщення насосної станції в будинку № 40 по Кіндійському шосе в м. Херсоні у нього на балансі не перебувало і не перебуває.

При цьому, як обґрунтовано вказано судом першої інстанції, факт обслуговування відповідачем насосної станції, де виявлено виток води, не свідчить про те, що мережі, які в ній знаходяться, є внутрішньобудинковими та передавалися на баланс відповідачу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічне положення містить ст.193 ГК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не були доведені у встановленому законом порядку ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, зокрема, невиконання відповідачем пункту 2.2.2 договору № 7060 від 19.08.2003р.

Таким чином, підстави для стягнення з відповідача суми 127.461,60 грн. заборгованості у якості вартості витоку води відсутні.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, спростовуються вищевикладеним.

Фактичні обставини справи досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права не вбачається, підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона», м. Херсон залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 24.01.2008р. у справі № 4/506-07 – без змін.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді Мірошниченко М.В.

Коробка Н.Д. Хуторной В.М.