ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
698-166, факс 7-44-62
П О С Т А Н О В А

"31" березня 2008
р.
Справа № 18/73

Позивач:
Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1

АДРЕСА_1

Відповідач:
Ніжинська
об'єднана державна податкова інспекція
16600, м. Ніжин, вул. Поштова, 2

Про скасування податкових повідомлень
-рішень

Суддя  А.С. Сидоренко

Секретар
судового засідання І.В.Морська

Представники
сторін:

від
позивача: ОСОБА_2 -предст., нотар. посв. дов. від 01.08.2005р.

від
відповідача: Ярмак В.В. -нач. юрид. від., дов. від 04.02.2008р. № 196/9/10-003,
Науменко С.Д. -гол. держподатінспектор, дов. від 04.02.2008р. № 197/9/10-003

Постанова
виноситься після перерв, оголошених в судововому засіданні з 04.03.2008р. по
12.03.2008р., з 12.03.2008р. по 24.03.2008р. та з 24.03.2008р. по 31.03.2008р.,
на підставі ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

В
судовому засіданні 31.03.2008р., на підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України, оголошено вступну та резолютивну частину
постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Суб'єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1(надалі -Позивач) заявлено
адміністративний позов до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції
(надалі -Відповідач) про скасування податкових повідомлень -рішень:

від
06.11.2003р. № /0, яким визначено податкове зобов'язання по податку
на додану вартість в сумі 33258,24 грн. (в т.ч. 22818,82 грн. основного платежу
та 10439,42 грн. штрафних санкцій);

від
06.11.2003р. № /0, яким визначено податкове зобов'язання по
прибутковому податку в сумі 29987,40 грн.;

від
06.11.2003р. № /0, яким визначено податкове зобов'язання по платі за
землю в сумі 5757,00 грн.;

від
06.11.2003р. № /0, яким визначено податкове зобов'язання по збору за
забруднення навколишнього природного середовища в сумі 2375,82 грн. (в т.ч.
165,82 грн. основного платежу та 2210,00 грн. штрафних санкцій).

Ухвалою
суду від 13.02.2008р. поновлено пропущений процесуальний строк для звернення до
суду суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1.

Обґрунтовуючи
позовні вимоги, Позивач вказує на незаконність донарахування податкових
зобов'язань по прибутковому податку та податку на додану вартість з операції по
продажу Ніжинській експедиції з геофізичних досліджень в свердловинах автобусу
ЛАЗ-695-Н, оскільки Позивач не був його власником. По даній операції він лише
отримав грошові кошти за проданий автобус на свій банківський рахунок і передав
їх дійсному власнику, тобто був посередником.

Крім
того, було незаконно донараховано податкові зобов'язання по платі за землю за
земельну ділянку по вул. Кірова в м. Ніжині у той час, коли орган місцевого
самоврядування не давав змоги Позивачу користуватися цією землею, відносно
Позивача була порушена кримінальна справа за самовільне заволодіння земельною
ділянкою, яка через тривалий час була закрита.

Додатково,
представник Позивача в судовому засіданні як на підставу своїх позовних вимог
послався на наявність документів, що підтверджують витрати СПД ОСОБА_1 за 2001
рік.

Відповідач
позовні вимоги не визнає, мотивуючи свої заперечення правомірністю
донарахування податкових зобов'язань та застосування штрафних санкцій. На думку
Відповідача, оспорювані податкові повідомлення -рішення є обґрунтованими і
такими, що відповідають діючому законодавству.

Розглянувши
подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників
сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
зареєстрований в якості суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 23.10.1996р.
АДРЕСА_1, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців внесені відомості за № 2 001355.

Протягом
2000 -2002 років СПД ОСОБА_1 здійснював такий вид господарської діяльності, як
надання транспортних послуг та торгово -посередницька діяльність.

На
підставі посвідчення від 02.06.2003р. № 17.111.14, службовою особою Відповідача
була проведена планова комплексна документальна перевірка фінансово
-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового та валютного
законодавства суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1за
період з 01.01.2000р. по 31.12.2002р.

За
результатами перевірки складений акт № 17.111.16.

Як вбачається з акту перевірки,
перевіряючим встановлено наступні порушення:

-п.
4.2 ст. 4, ст. 7 п. 7.2 п.п. 7.2.8, п. 7.4 п.п. 7.4.5 Закону України „Про
податок на додану вартість”, в результаті чого занижено податок на додану
вартість за 2000 рік на суму 7875,61 грн., 2001 рік на суму 13645,37 грн., 2002
рік на суму 4850 грн. Разом 22812 грн. 82 коп.

-р.
IV ст. 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з
громадян”, так як СПД ОСОБА_1 занизив сукупний чистий доход, в результаті чого
занижено прибутковий податок на суму 29987,40 грн.

-п.п.
2.1 п. 2 Інструкції ДПА України „Про порядок обчислення та сплати збору за
забруднення навколишнього природного середовища, так як СПД ОСОБА_1 не подавав
розрахунків та не сплачував збір за забруднення, в результаті чого донараховано
збору 165,82 грн.

-ст.
5, ст. 6, ст. 7 Закону України „Про плату за землю”, так як СПД ОСОБА_1 не
подавав розрахунку та не сплачував земельний податок, в результаті чого
занижено земельний податок на суму 5757 грн.”.

До
таких висновків податковий органі дійшов, виходячи з наступного:

до
декларації про доходи за 2002 рік не було включено валовий дохід, отриманий в
ІІІ кварталі 2002 року за продаж автобусу та запасних частин в сумі 29100,00
грн., про що свідчать дані довідок за ф. № 2 (про суму виплаченого доходу і
утриманого податку в 2002 році не за місцем основної работи), наданих
Ніжинською експедицією з геофізичних досліджень в свердловинах за липень та
серпень 2002 року. Також, з цих операцій не було включено в податкове
зобов'язання по податку на додану вартість за ІІІ квартал 2002 року сума в
розмірі 4850,00 грн. Дана сума включена до податкового кредиту в книзі
придбання Ніжинської експедиції з геофізичних досліджень в свердловинах.

У
зв'язку з ненаданням витратних документів для перевірки за 2000 та 2001 роки,
витрати Позивача рахуються по нормі 45 відсотків, згідно додатку № 6 Інструкції
про прибутковий податок з громадян. Перевіркою встановлено розбіжність між
загальною сумою витрат і витратами, згідно декларації за 2000 рік. Збільшення
валових витрат за 2000 рік встановлено на суму 27754,79 грн.; розбіжність між
загальною сумою витрат і витратами, згідно декларації за 2001 рік. Збільшення
валових витрат за 2001 рік встановлено на суму 46842,94 грн. За ІІІ квартал
2002 року встановлено зменшення валових витрат на суму 7275,00 грн. в зв'язку з
тим, що не включено до декларації валові витрати за проданий автобус та
автозапчастини (без надання витратних документів рахується по нормі 25
відсотків).

Прибутковий
податок, згідно поданої декларації за 2000 рік становить 246,60 грн.
Прибутковий податок з урахуванням заниженого доходу становить 8505,00 грн.
Зменшення прибуткового податку внаслідок заниження чистого доходу становить
8258,40 грн.

Прибутковий
податок, згідно поданої декларації за 2001 рік становить 369,00 грн.
Прибутковий податок з урахуванням заниженого доходу становить 16386,60 грн.
Зменшення прибуткового податку внаслідок заниження чистого доходу становить
16017,60 грн.

В
результаті невключення до валового доходу за ІІІ квартал 2002 року сум
отриманого доходу за продані автобус та запчастини в розмірі 29100,00 грн.,
встановлено заниження чистого доходу по річній декларації за 2002 рік в сумі
21825,30 грн. Прибутковий податок по перерахунку, згідно поданої декларації за
2002 рік становить 139,20 грн. Прибутковий податок з урахуванням заниженого
доходу становить 5850,60 грн. Зменшення прибуткового податку внаслідок
заниження чистого доходу становить 5711,40 грн.

Донарахування
прибуткового податку за перевіряємий період 29987,40 грн.

Так
як первинні документи (податкові накладні), книги обліку продажу та придбання,
обов'язки ведення яких передбачені Законом України «Про податок на додану
вартість», для перевірки пред'явлені не були, сума податкового зобов'язання по
ПДВ зменшується за 2000 рік на суму 4323,45 грн., за 2001 рік на суму 13645,37
грн.

У
відповідності до рішення виконкому Ніжинської міської ради від 19.09.1995р. за
№ 272 ПП ОСОБА_1 надана в користування земельна ділянка площею 0,15 га по вул.
Кірова в м. Ніжині за рахунок резервного фонду міста для будівництва магазину.
ПП ОСОБА_1 є землекористувачем так, як він фактично користувався вищевказаною
земельною ділянкою, оскільки на ній розташована недобудована будівля, огорожена
парканом, та являється платником земельного податку. Грошова оцінка земельної
ділянки, згідно довідки відділу земельних ресурсів становить 191901,00 грн. ПП
ОСОБА_1 розрахунків земельного податку до податкової інспекції не подавав,
земельний податок не сплачував. Донарахована сума земельного податку за 2000
рік 1919,00 грн., за 2001 рік 1919,00 грн., за 2002 рік 1919,00 грн. (1% від суми
грошової оцінки земельної ділянки).

Донарахована
сума земельного податку 5757,00 грн.

За
перевіряємий період СПД ОСОБА_1 не нараховував та не сплачував збір за
забруднення навколишнього природного середовища, звітів до податкової інспекції
не подавав. Витратні документи для перевірки за 2000 рік та за 2001 рік не
надані. Згідно наданої для перевірки книги обліку доходів та витрат встановлено
кількість використаного пального, суму по якому ПП ОСОБА_1 включає до витратної
частини декларації про доходи.

Встановлено
зменшення збору за забруднення навколишнього природного середовища за
перевіряємий період в сумі 165,82 грн. Фактично у 2000 році використано
пального 14,34 т. Потрібно нарахувати збір за забруднення навколишнього
природного середовища за 2000 рік в сумі 53,78 грн. Фактично у 2001 році
використано пального 19,03 т. Потрібно нарахувати збір за забруднення
навколишнього природного середовища за 2001 рік в сумі 71,36 грн. Фактично у
2002 році використано пального 10,85 т. Потрібно нарахувати збір за забруднення
навколишнього природного середовища за 2002 рік в сумі 40,68 грн.

Всього
донараховано збору за забруднення навколишнього природного середовища за
перевіряємий період в сумі 165,82 грн.

На
підставі акту перевірки № 17.111.16, Відповідачем прийняті податкові
повідомлення -рішення:

від
06.11.2003р. № /0, яким визначено податкове зобов'язання по податку
на додану вартість в сумі 33258,24 грн. (в т.ч. 22818,82 грн. основного платежу
та 10439,42 грн. штрафних санкцій);

від
06.11.2003р. № /0, яким визначено податкове зобов'язання по
прибутковому податку в сумі 29987,40 грн.;

від
06.11.2003р. № /0, яким визначено податкове зобов'язання по платі за
землю в сумі 5757,00 грн.;

від
06.11.2003р. № /0, яким визначено податкове зобов'язання по збору за
забруднення навколишнього природного середовища в сумі 2375,82 грн. (в т.ч.
165,82 грн. основного платежу та 2210,00 грн. штрафних санкцій).

Проте,
суд вважає, що деякі висновки були зроблені податковим органом без урахування
усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, виходячи з наступного:

Згідно
ст. 13 розділу ІV Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з
громадян” від 26.12.1992р. № 13-92 (чинного на момент виникнення спірних
правовідносин), оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто
різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і
документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за
погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по
сприянню малим підприємствам та підприємництву.

До
складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати,
які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають
амортизації згідно з Законом України „Про оподаткування прибутку
підприємств".

За
змістом п. 5.1, п.п. 5.2.1, п.п. 5.2.5, п.п. 5.2.10 п. 5.2 ст. 5 Закону України
„Про оподаткування прибутку підприємств" (в редакції, яка існувала
протягом 2000 -2001 років), валові витрати виробництва та обігу (далі -валові
витрати) -сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх
подальшого використання у власній господарській діяльності.

До
складу валових витрат включаються:

суми
будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 -
5.8 цієї статті;

суми
внесених (нарахованих) податків, зборів (обов'язкових платежів), установлених
Законом України «Про систему оподаткування», за винятком податків, зборів
(обов'язкових платежів), передбачених підпунктами 5.3.3, 5.3.4, та пені,
штрафів, неустойок, передбачених підпунктом 5.3.5 цієї статті;

суми
витрат, пов'язаних з поліпшенням основних фондів у межах, встановлених
підпунктом 8.7.1 цього Закону, та суми перевищення балансової вартості основних
фондів та нематеріальних активів над вартістю їх продажу, визначені у порядку,
встановленому статтею 8 цього Закону.

Відповідно
до п.п. 5.3.2, п.п. 5.3.3 п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про оподаткування
прибутку підприємств", не включаються до складу валових витрат витрати на:

придбання,
будівництво, реконструкцію, модернізацію, ремонт та інші поліпшення основних
фондів та витрати, пов'язані з видобутком корисних копалин, а також з
придбанням нематеріальних активів, які підлягають амортизації, згідно із
статтями 8 і 9 та підпунктом 7.9.4 цього Закону;

сплату
податку на прибуток підприємств, податку на нерухомість, а також податків,
установлених пунктами 7.8, 10.2 і статтею 13 цього Закону; сплату податку на
додану вартість, включеного до ціни товарів (робіт, послуг), що придбаваються
платником податку для виробничого або невиробничого використання, сплату
податків на доходи фізичних осіб, які відраховуються за рахунок сум виплат
таких доходів згідно із законом України про оподаткування доходів фізичних
осіб.

За
правилами п.п. 5.6.1 п. 5.6 та п.п. 5.7.1 п. 5.7 ст. 5 Закону України „Про
оподаткування прибутку підприємств", з урахуванням норм пункту 5.3 цієї
статті до складу валових витрат платника податку відносяться витрати на оплату
праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником
податку (далі - працівники), які включають витрати на виплату основної і
додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат, виходячи з
тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів
(робіт, послуг), витрати на виплату авторських винагород та виплат за виконання
робіт (послуг), згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-які інші
виплати в грошовій або натуральній формі, встановлені за домовленістю сторін.

До
складу валових витрат платника податку відносяться суми зборів на обов'язкове
державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового (в тому числі
державного) соціального страхування фізичних осіб, які перебувають у трудових
відносинах з платником податку, нараховані на виплати, зазначені у підпункті
5.6.1 цієї статті, за ставками та у порядку, встановленому законом.

Не
належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку
(п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку
підприємств").

У
відповідності з п. 5.10 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку
підприємств", установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до
складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі,
не дозволяється.

Позивачем
не було надано документів, які підтверджують його витрати за 2000 рік, а тому
податковим органом правомірно було їх обчислено з урахуванням положень п. 13 та
додатку № 6 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої
наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.1993р. № 12
та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.06.1993р. за № 64, згідно
якого норми витрат, що враховуються при оподаткуванні доходів громадян, які
займаються підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи та інших
доходів по наданню послуг пасажирським автотранспортом рахуються у розмірі 45
відсотків до валового доходу.

Під
час судового розгляду Позивачем було надано документи, які підтверджують його
витрати за 2001 рік (накладні, товарні чеки, фіскальні чеки, квитанції до
прибуткового касового ордеру, відомості на виплату заробітної плати найманим
працівникам, квитанції про сплату суми зборів на обов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види загальнообов'язкового соціального страхування).
Оригінали цих документів були оглянуті судом, а засвідчені підписом
представника Позивача копії -залучені до матеріалів справи.

Згідно
даних документів документально підтверджуються витрати Позивача в розмірі
59674,32 грн. Сума витрат була обчислена судом з урахуванням вищенаведених
положень Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з
громадян” та Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств". До
уваги були взяті всі документи, надані Позивачем, крім товарного чеку від
22.08.2001р. на суму 36,24 грн., який не містить відомості про найменування
товару та суми податку на додану вартість.

Таким
чином, сукупний чистий доход Позивача становив в 2001 році 28215,77 грн.
(87890,09 грн. -59674,32 грн.) або 28216,00 грн. (при округленні суми).
Місячний сукупний оподатковуваний доход (у неоподатковуваних мінімумах) 2351,33
грн. (28216,00 грн. / 12 міс.) або 138,31 неоподатковуваний мінімум.

Сума
прибуткового податку, належна до сплати Позивачем за 2001 рік, розрахована
згідно п. 7.1 Інструкції про прибутковий податок з громадян, становить 7848,96
грн.: 393,55 грн. + 40% від 651,33 грн. (260,53 грн.) = 654,08 грн. * 12 міс.

Згідно
декларації за 2001 рік, сума прибуткового податку становить 369,00 грн. Тобто,
слід донарахувати податкове зобов'язання по сплаті прибуткового податку в
розмірі 7479,96 грн.

Відповідачем
за наслідками перевірки було донараховано прибуткового податку за 2001 рік в
сумі 16017,60 грн. За таких обставин, податкове повідомлення -рішення від
06.11.2003р. № /0 підлягає скасуванню в частині визначення
податкового зобов'язання по прибутковому податку в сумі 8537,64 грн. (16017,16
грн. - 7479,96 грн.).

Порядок
обчислення і сплати податку на додану вартість визначений в ст. 7 Закону
України „Про податок на додану вартість”. Згідно положень цієї статті (в
редакції, яка існувала в 2001 році)

Платник
податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити
зазначені окремими рядками:

а)
порядковий номер податкової накладної;

б)
дату виписування податкової накладної;

в)
назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

г)
податковий номер платника податку (продавця та покупця);

д)
місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

е)
опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);

є)
повну назву отримувача;

ж)
ціну продажу без врахування податку;

з)
ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні;

и)
загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Податкова
накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається
у продавця товарів (робіт, послуг).

Податкова
накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Податкова
накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт,
послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої
вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в
додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом
державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних
податкових зобов'язань.

Податкова
накладна видається в разі продажу товарів (робіт, послуг) покупцю на його
вимогу. У будь-якому випадку видається товарний чек, інший розрахунковий або
платіжний документ, що підтверджує передачу товарів (робіт, послуг) та/або
прийняття платежу із зазначенням суми податку.

Датою
виникнення податкових зобов'язань з продажу товарів (робіт, послуг) вважається
дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

або
дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника
податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, а у разі
продажу товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх
оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата
інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника
податку;

або
дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа,
що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Податковий
кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих)
платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу)
та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Не
дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а
при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським
документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт
(послуг).

Датою
виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій:

або
дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі
розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або
дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Суми
податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету,
визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли
у зв'язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного
періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Сплата
податку провадиться не пізніше двадцятого числа місяця, що настає за звітним
періодом.

Позивачем
надано належним чином оформлені податкові накладні, якими підтверджуються сума
податкового кредиту за 2001 рік в розмірі 13645,37 грн., а тому суд доходить
про безпідставне донарахування податкового зобов'язання та застосування
штрафних санкцій по ПДВ за 2001 рік.

За
таких обставин, податкове повідомлення -рішення від 06.11.2003р. № /0
підлягає скасуванню в частині визначення податкового зобов'язання по податку на
додану вартість в сумі 20468,06 грн. (в т. ч. 13645,37 грн. основного платежу
та 6822,69 грн. штрафних санкцій).

Посилання
Позивача на незаконність донарахування податкових зобов'язань по прибутковому
податку та податку на додану вартість з операції по продажу Ніжинській
експедиції з геофізичних досліджень в свердловинах автобусу ЛАЗ-695-Н не можуть
бути прийняті судом до уваги, виходячи з того, що дана операція підтверджується
договором від 09.08.2002р. № 57, укладеним Позивачем з Ніжинською експедицією з
геофізичних досліджень в свердловинах, податковою накладною від 02.08.2002р. №
5, випискою з банківського рахунку Ніжинської експедиції з геофізичних
досліджень в свердловинах, довідкою форми № 2 про суму виплаченого доходу і
утриманого податку у 2002 році не за місцем основної работи за серпень 2002
року, довідкою Ніжинської ОДПІ від 27.06.2003р. № 17/112/25.

Вищевказаними
документами підтверджується факт передачі Позивачем у власність Ніжинської
експедиції з геофізичних досліджень в свердловинах автобусу ЛАЗ-695-Н,
державний НОМЕР_1, рік випуску 1987, двигун НОМЕР_2, шасі НОМЕР_3, свідоцтво
НОМЕР_4 за 20500,00 грн., факт отримання коштів Позивачем на свій банківський
рахунок в Ніжинській філії АППБ „Аваль”, факт віднесення сум ПДВ по даній
операції Ніжинською експедицією з геофізичних досліджень в свердловинах до
податкового кредиту.

Довідки
Державної автомобільної інспекції про те, що відповідний автобус був зареєстрований
за ОСОБА_3 не спростовують факту виконання сторонами договору від 09.08.2002р.
№ 57 його умов та отримання Позивачем валового доходу з цієї операції. Доказів
того, що Позивач в даному випадку діяв як посередник суду надано не було.
Також, не було надано і доказів визнання в судовому порядку недійсним даного
договору купівлі -продажу.

Рішенням
виконавчого комітету Ніжинської міської ради народних депутатів від
19.09.1995р. № 272 дозволено підприємцю гр. ОСОБА_1, який проживає АДРЕСА_1
побудувати магазин по продажу товарів народного споживання, для чого виділено
земельну ділянку площею 0,15 га по вул. Кірова за рахунок земель резервного
фонду міста.

Згідно
довідки Ніжинського міського відділу земельних ресурсів від 27.05.2003р. № 134Д
грошова оцінка земельної ділянки по вул. Кірова, надана Позивачеві, становить
191901,00 грн.

Документ,
який підтверджує право користування вищевказаною земельною ділянкою Позивачу не
надавався у зв'язку з відсутністю необхідної технічної документації (лист
Ніжинського міського відділу земельних ресурсів від 27.05.2003р. № 185).

Відповідно
до ст. 2 Закону України „Про плату за землю” (в редакції, яка діяла протягом
2000 -2002 років), використання землі в Україні є платним. Плата за землю
справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається
залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки,
грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку,
визначеному цим Законом.

Власники
земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів
та інвесторів -учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний
податок.

За
земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

У
відповідності з ст. 5 Закону України „Про плату за землю”, об'єктом плати за
землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у
власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди.

Суб'єктом
плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю)
і землекористувач, у тому числі орендар.

Статтею
13 Закону України „Про плату за землю” встановлено, що підставою для
нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Власники
землі та землекористувачі сплачують земельний податок з дня виникнення права
власності або права користування земельною ділянкою (ст. 15 Закону України
„Про плату за землю”).

Згідно
ст. ст. 22, 23 Земельного кодексу України 1990 року, право власності на землю
або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і
одержання документа, що посвідчує це право.

Право
власності або право постійного користування землею посвідчується державними
актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними
Радами народних депутатів.

Такі
ж положення закріплені і у ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України 2001
року, який набрав чинності з 01.01.2002р., згідно яких право власності та право
постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право
на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його
державної реєстрації.

Право
власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Право
оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Враховуючи
відсутність документів, що посвідчують право користування Позивачем земельною
ділянкою по вул. Кірова в м. Ніжині на момент здійснення перевірки, зважаючи на
неможливість фактичного користування Позивачем даною земельною ділянкою у
зв'язку з порушенням 06.02.1998р. кримінальної справи по факту незаконного
будівництва по вул. Кірова в м. Ніжині, яка була закрита тільки 15.05.2005р.,
суд доходить висновку про безпідставність донарахування Відповідачем
податкового зобов'язання по платі за землю.

Що
стосується позовних вимог про скасування податкового повідомлення -рішення від
06.11.2003р. № /0, яким визначено податкове зобов'язання по збору за
забруднення навколишнього природного середовища в сумі 2375,82 грн. (в т.ч.
165,82 грн. основного платежу та 2210,00 грн. штрафних санкцій), то ні в
позовній заяві, ні під час судового розгляду Позивачем не було наведено жодної
підстави, яка б свідчила про неправомірність проведеного донарахування.

Оскільки
основним видом діяльності Позивача протягом 2000 -2002 років являлося надання
транспортних послуг, то він на підставі п. 2 Порядку встановлення нормативів
збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього
збору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999р. №
303 та п. 2.1, п. 7.1 Інструкції про порядок обчислення та сплати збору за
забруднення навколишнього природного середовища, затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки
України та Державної податкової адміністрації України від 19.07.1999р. №
162/379, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.08.1999р. за №
544/3837, був зобов'язаний своєчасно нараховувати і сплачувати даний вид обов'язкового
платежу, а також складати та подавати до податкового органу розрахунки збору.

Проте,
Позивач не сплачував збір та не подавав відповідні розрахунки, тому
Відповідачем правомірно було донараховано суму збору та застосовані штрафні
санкції за несвоєчасну сплату та неподання розрахунків.

Враховуючи
вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У
відповідності з ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо
судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова
особа).

Якщо
адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу
-відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись
ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, ст. 7 Закону
України «Про податок на додану вартість», ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів
України „Про прибутковий податок з громадян”, ст. ст. 2, 5, 13, 15 Закону
України „Про плату за землю”, ст. ст. 4, 17 Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”, п. 2.1, п. 7.1 Інструкції про порядок обчислення та сплати
збору за забруднення навколишнього природного середовища, ст. ст. 2, 9, 71, 94,
158 -163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити частково.

Скасувати
податкове повідомлення -рішення Ніжинської об'єднаної державної податкової
інспекції від 06.11.2003р. № /0 в частині визначення суб'єкту підприємницької
діяльності -фізичній особі ОСОБА_1 (код НОМЕР_5) податкового зобов'язання по
податку на додану вартість в сумі 20468,06 грн. (в т.ч. 13645,37 грн. основного
платежу та 6822,69 грн. штрафних санкцій).

Скасувати
податкове повідомлення -рішення Ніжинської об'єднаної державної податкової
інспекції від 06.11.2003р. № /0 в частині визначення суб'єкту
підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1 (код НОМЕР_5) податкового
зобов'язання по прибутковому податку в сумі 8537,64 грн.

Скасувати
податкове повідомлення -рішення Ніжинської об'єднаної державної податкової
інспекції від 06.11.2003р. № /0, яким суб'єкту підприємницької
діяльності -фізичній особі ОСОБА_1 (код НОМЕР_5) визначено податкове
зобов'язання по платі за землю в сумі 5757,00 грн.

В
решті позову відмовити.

Стягнути
з Державного бюджету України (Державний бюджет м. Чернігова, код 22825965,
рахунок 0002 в ГУДК в Чернігівській області, МФО 853592, код платежу
22090200) на користь суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1, АДРЕСА_2(відомості про розрахункові рахунки відсутні, код НОМЕР_5) 01
грн. 70 коп. судового збору.

Дана
постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду
в наступному порядку: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції
спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду
апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 цього Кодексу -з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Дана
постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга
не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко

Постанова
складена у повному обсязі 07 квітня 2008 року.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко