ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Справа
№ .

за
позовом Волинського
обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Луцьк

до
відповідача
Підприємця ОСОБА_1, м. Володимир-Волинський

про
стягнення 2 391 грн.
45 коп. адміністративно-господарських санкцій та пені

Суддя   Сініцина Л.М.

При секретарі Пастушук А.М.

Представники:

від  позивача: Дяченко С.І. -гол. спец. юрид. служби, дов. в справі

від відповідача: Затираха Л.О. -підприємець

Суть
спору: Волинське
обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів просить суд стягнути з
Підприємця ОСОБА_1 2 391 грн. 45 коп. адміністративно-господарських санкцій та
пені за непрацевлаштування інвалідів у 2006 році. Свої вимоги обґрунтувало тим,
що статтею 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в
Україні” передбачений норматив працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох
відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу
за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р. № 70 затверджений
Порядок сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами,
що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та
пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.
Згідно п.п.2,3 вказаного порядку передбачено, що роботодавці самостійно
обчислюють та сплачують суму адміністративно-господарських санкцій до 15 квітня
року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів. Відповідачем не виконано нормативу по
працевлаштуванню 1 інваліда. За не працевлаштування одного інваліда відповідачу
нараховано 2 391 грн. 54 коп. адміністративно-господарських санкцій та пені.
Зазначена сума санкцій самостійно відповідачем не сплачена.

Відповідач
відзиву на позовну заяву суду не подала, в судовому засіданні позов визнала, в
заяві від 24.03.2008р.  підприємець
просила розстрочити виконання постанови на 6 місяців у зв'язку з важким
фінансовим станом (а.с.9).

Із
досліджених матеріалів справи, пояснень представників сторін, господарський суд
-

В С Т А Н О В И В:

Згідно
частини 1 статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів
в Україні” від 21.03.1991р. з подальшими змінами та доповненнями, для
підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману
працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового
складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого
місця.

Статтею
20 вказаного Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому
числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні
особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19
цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального
захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається
в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві,
установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.
Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб,
розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Згідно
частини 5 статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів
в Україні” виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з
частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством,
установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських
організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів,
для яких це місце роботи є основним.

Разом
з тим, відповідно до частини 3 статті 20 Закону України „Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні” сплату адміністративно-господарських санкцій
за незабезпечення працевлаштування інвалідів підприємства, установи та
організації проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який
залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Як
вбачається з листа Володимир-Волинського міськрайонного центру зайнятості
(відповіді на запит суду) № 02-8/402 від 20.03.2008р. Підприємець
ОСОБА_1протягом 2006р. не подала Володимир-Волинському міськрайонному центру
зайнятості відомостей про створення робочих місць для працевлаштування
інвалідів (а.с.9).

Відповідно
до звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006р.
середньооблікова кількість зайнятих працівників облікового складу за 2006 р.
складає 8 чоловік, норматив -1 людина-інвалід. У підприємця, згідно звіту,
підписаного ним, не працювало жодного інваліда (а.с.4).

Отже,
відповідач не виконав нормативу по працевлаштуванню 1 інваліда і зобов'язаний
сплатити адміністративно-господарські санкції в розмірі половини середньої
річної заробітної плати в сумі 2 175 грн. (4350 (середньорічна заробітна плата):8
? 543,75). Відповідач самостійно визначив суму штрафних санкцій у рядку 06
Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік в сумі 2 175грн.
(а.с.4).

Частиною
2 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»передбачено,
що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за
собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати,
нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Підприємцю ОСОБА_1.
позивачем нараховано пеню за порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій в сумі 216 грн. 45 коп.

Згідно
пункту 2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними
особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських
санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування
інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р.
№ 70 (далі Порядок сплати…), роботодавці сплачують суму
адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення
нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Обчислення суми
адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно
згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів,
затвердженим Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Підприємцем
не виконано вимоги ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні»та Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями
та фізичними особами, що використовують найману працю, суми
адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів, в добровільному порядку не сплачено
адміністративно-господарські санкції. Тобто, позовні вимоги щодо стягнення 2391
грн. 45 коп. адміністративно-господарських санкцій та пені доведені матеріалами
справи і підлягають до задоволення в повній сумі.

В
заяві від 24.03.2008р. відповідач просить розстрочити заборгованість строком на
6 місяців посилаючись на важке фінансове становище (а.с.11). Оскільки
представник позивача не заперечує проти розстрочення суми адміністративно-господарської
санкції і це не суперечить законодавству, не порушує інтересів держави та інших
осіб,  суд приходить до висновку про
можливість задоволити заяву та розстрочити виконання постанови строком на 6
місяців рівними частинами -  по 398 грн.
57 коп. в місяць починаючи з квітня 2008 року.

Керуючись
Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в
Україні»ст.ст.70,71,86,94,158-163,186 КАС України, господарський суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.
Стягнути з Підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, р/р
НОМЕР_2«Ощадбанк» м. Володимир-Волинський відділення №6302, МФО 30385 в дохід
державного бюджету -  Держбюджет міста
Володимир-Волинський 50070000 номер рахунку 0003, ідентифікаційний
код 21740327, банк ГУДКУ у Волинській області, МФО 803014
адміністративно-господарські санкції та пеню в сумі 2 391 грн. 45 коп. за
непрацевлаштування інвалідів у 2006 році.

3.Виконання
постанови розстрочити строком на 6 місяців рівними частинами - по 398 грн. 57
коп. в місяць починаючи з квітня 2008 року.

4.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у 20 денний строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення
цього 20 денного строку. Постанова може бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови
може бути подана до адміністративного апеляційного суду через суд першої
інстанції протягом 10 днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на
постанову може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Л.М.Сініцина