СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

29 травня 2008 року

Справа № 2-13/552-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Маслової З.Д.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: 24.04.2008 р. –Костюченко Ю.М., дов. № 1502/27-01-6 від 03.03.2008 р.; 29.05.2008 р. - не з'явився (Управління Пенсійного фонду України в Чорноморському районі Автономної Республіки Крим);

відповідача: 24.04.2008 р. та 29.05.2008 р. - не з'явився (Комунальне підприємство "ВАРТА");

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "ВАРТА" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Жукова А.І.) від 25 лютого 2008 року по справі № 2-13/552-2008А

за позовом           Управління Пенсійного фонду України в Чорноморському районі Автономної Республіки Крим (вул. Кірова, 6,Чорноморське,96400)

до Комунального підприємства "ВАРТА" (вул. Леніна, 15,Новоіванівка, Чорноморський р-н,96433)

про стягнення 56330,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 25 лютого 2008 року у справі № 2-13/552-2008А задоволено позов Управління Пенсійного фонду України в Чорноморському районі Автономної Республіки Крим до Комунального підприємства "ВАРТА" про стягнення 56330,29 грн. недоїмки по страховим внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Не погодившись з вказаним судовим актом, Комунальне підприємство "ВАРТА" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та прийняти нову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а саме, відповідач своєчасно та належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду справи. Також, заявник апеляційної скарги зазначає, що встановлена сума пені та штрафних санкцій не є узгодженою між сторонами.

24 квітня 2008 року у судовому засіданні представник Управління Пенсійного фонду України в Чорноморському районі надав судовій колегії заперечення на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, вважаючи її законною.

Розпорядженням про заміну складу колегії від 29 травня 2008 року, у зв’язку з відпусткою та з метою дотримання розгляду справ, суддю Лисенко В.А. замінено на суддю Антонову І.В.

У судове засідання призначене на 29 травня 2008 року представники сторін не з’явилися про час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, а саме повістками від 24 квітня 2008 року.

28 травня 2008 року від Комунального підприємства "ВАРТА" до апеляційного суду надійшла телеграма, в якій відповідач просить розглянути справу без участі їх представника.

Розглянувши справу в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Управління Пенсійного фонду України в Чорноморському районі АРК звернулося до господарського суду АРК із позовом про стягнення з Комунального підприємства "ВАРТА" штрафних санкції у розмірі 25375,69 грн. та пені у розмірі 30954,60 грн.(а.с. 7).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до вимог пункту 6 частини 2 статті 17, частини 6 статті 20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 р. за № 1058-VI, пункту 5 Інструкції про порядок нарахування та сплати страхувальниками та застрахованими внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, відповідачем не були своєчасно перераховані в граничні строки сплати страхові внески на обов’язкове державне пенсійне страхування, які нараховуються відповідно до Закону України „Про збір на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР та Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 р. за № 1058-VI за період з 2004 –2007 р.р. Також, позивач вказує на те, що відповідач порушив вимоги статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”, а саме, не надав у встановлений термін звітність до територіальних органів Пенсійного фонду України за 2004-2007 р.р..

Як вбачається з матеріалів справи, КП "ВАРТА" зареєстрована в Управлінні Пенсійного фонду України в Чорноморському районі платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування (реєстраційний № 12-27-02-00-46).

Відповідно до пункту 1 статті 14 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 р. за № 1058-VI (далі –Закон № 1058-VI) відповідач є страхувальником, який забезпечує сплату страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із пунктом 6 частини 2 статті 17 Закону № 1058-VI страхувальник зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Однак, всупереч вимогам Закону України „Про збір на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР відповідач не проводив сплату загальнообов’язкових платежів в строки за період з 2004-2007 р.р.

У зв’язку з цим станом на 30 червня 2006 року за КП "ВАРТА" виникла заборгованість по пені у розмірі 30954,60 грн. та штрафним санкціям у розмірі 25375,69 грн.

Частиною 1 статті 106 Закону № 1058-VI передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків, страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Однак, КП „ВАРТА” у добровільному порядку самостійно не обчислила ці внески і не сплатила їх з нарахуванням пені в порядку та розмірах, передбачених діючим законодавством.

На підставі цього, Управлінням Пенсійного фонду України в Чорноморському районі АРК було прийнято та направлено на адресу КП „ВАРТА” рішення № 371 від 26.11.2007 р. про застосування штрафних санкції та нарахування пені за несвоєчасне перерахування на суму 56330,29 грн., у відповідності з пунктом 5.1 статті 5 Закону № 1058-VI, а також пунктом 8 Інструкції про порядок нарахування та сплати страхувальниками та застрахованими внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. №21-1 (а.с. 7-9).

Вказане рішення було отримано відповідачем, що підтверджується поштовим повідомленням з якого вбачається, що рішення було отримано відповідачем 29.11.2007 р. і не оскаржено у встановленому Законом № 1058-VI порядку, тобто є узгодженим (а.с. 10).

Частиною 3 статті 106 Закону № 1058-VI передбачено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку. Про оскарження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки до виконавчої дирекції Пенсійного фонду або в судовому порядку страхувальник зобов'язаний письмово повідомити відповідний територіальний орган Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів із дня звернення до виконавчої дирекції Пенсійного фонду чи суду. Узгодження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки здійснюється на підставі заяви страхувальника, яка розглядається територіальним органом Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів після її отримання, та поданих страхувальником документів, що свідчать про неправильність обчислення сум недоїмки, зазначених у вимозі.

У разі узгодження страхувальником вимоги про сплату недоїмки з територіальним органом Пенсійного фонду цей орган зобов'язаний у строк, визначений для розгляду заяви страхувальника про узгодження вимоги, надіслати йому узгоджену вимогу про сплату недоїмки, а страхувальник зобов'язаний сплатити узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги. У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Однак, КП „ВАРТА” суму боргу, яка вказана у рішенні, не сплатило, а рішення не оскаржило у встановленому законом порядку, а тому сума боргу є узгодженою.

Відповідно до пункту 5 частини 9 статті 106 Закону №1058-VI виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки вони доведені матеріалами справи та не суперечать діючому законодавству.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що встановлена сума пені та штрафних санкцій не є узгодженою між сторонами, судовою колегією не приймається. Оскільки, повідомлення відповідачем отримано 29.11.2007 р. і не оскаржено (а.с. 10).

Апелянт вказує на те, що відповідач своєчасно та належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Судова колегія не приймає ці доводи, оскільки в матеріалах справи є докази того, що КП „ВАРТА” повідомлялося про час та місце судового засідання своєчасно та належним чином. Вказаний факт підтверджується поштовим повідомленням з якого вбачається, що відповідач 05 лютого 2008 року отримав судову повістку (а.с. 14).

Згідно з частиною 2 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Проте за клопотанням сторони та з урахуванням обставин у справі суд може відкласти її розгляд.

Своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні відповідач не скористався.

З урахуванням викладеного, судова колегія дійшла висновку, що постанова у справі прийнята при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вимоги Комунального підприємства "ВАРТА", які викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування постанови місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 195, 198 (пункт 1), 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "ВАРТА" залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 25 лютого 2008 року по справі № 2-13/552-2008А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову або ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        З.Д. Маслова

Судді                                                                      І.В. Антонова

Т.П. Фенько