ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 р.

№ 33/251-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Дерепи В.І. –головуючого,

суддів :

Разводової С.С.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу

Акціонерної компанії «Харківобленерго»

за участю представників сторін :

позивача

Устименка А.В., Сербінова О.В.,

відповідача

Бондаренко Н.В., Тютюник О.А.,

н а п о с т а н о в у

Харківського апеляційного господарського суду від 14 січня 2008 року

у справі за позовом

Акціонерної компанії «Харківобленерго»

до

Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна»

про

стягнення 448360,64 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідача заборгованість за період з листопада 2002 року по червень 2006 року в сумі 448360,64 грн., в тому числі 377554,48 грн. вартості електричної енергії (тарифна складова - 374310,86 грн. та ПДВ на е/е - 3243,62 грн.), 535,62 грн. вартості екологічної складової тарифу (тарифна складова ЕКС -446,20 грн. та ПДВ на ЕКС - 89,42 грн.), 10464,70 грн. екологічної надбавки, 4701,72 грн. перевищення договірної величини споживання електроенергії, 55104,12 грн. пені за графіком погашення реструктуризованої заборгованості за спожиту електроенергію, укладеним між сторонами 14.02.2002 року до договору № 47 на користування електричною енергією від 23.07.1998 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23 березня 2007 року (суддя Савченко A.A.) позов задоволений частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 377554, 48 грн. вартості електричної енергії (тарифна складова 374310,86 грн. та ПДВ на е/е - 3243,62 грн.), судові витрати. В решті позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14 січня 2008 року рішення суду скасовано частково в частині задоволених вимог та прийняте в цій частині нове рішення, яким в позові акціонерній компанії "Харківобленерго" про стягнення з відповідача 377554, 48 грн. відмовлено. В іншій частині позовних вимог рішення суду залишене без змін.

У касаційній скарзі акціонерна компанія "Харківобленерго" просить

скасувати вказану постанову суду посилаючись на те, що вона прийнята з

порушенням норм матеріального права.

У відзиві на касаційну скаргу СВК «Україна»просить в її задоволенні відмовити за необґрунтованістю вимог.

По справі оголошувалась перерва з 10 на 17 квітня 2007 року.

У зв’язку зі зміною складу судової колегії розгляд справи 17 квітня 2008 року розпочато заново.

Обговоривши доводи касаційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору № 47 на користування електричною енергією від 23.07.1998 року, укладеного між ДАЕК "Харківобленерго" (правонаступником позивача) та КСП "Україна" (правонаступником відповідача) і пролонгованого на 1999-2005 роки, позивач зобов'язався відпускати відповідачеві електричну енергію, як різновид промислової продукції, в межах 1634 квт, дозволеної до використання потужності, а відповідач зобов'язався своєчасно проводити сплату за використану електричну енергію та потужність, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період, згідно з діючими в цей період тарифами, індексом цін та умовами договору.

У разі виникнення заборгованості за спожиту електричну енергію сторони, відповідно до пункту 7.5 "Правил користування електричною енергією", затверджених Постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996 року, зі змінами та доповненнями, внесеними Постановою НКРЕ від 22.08.2002 року № 928, мають право укласти графік погашення заборгованості, який у разі його укладення та обопільного погодження є невід'ємною частиною договору.

Такий графік погашення реструктуризованої заборгованості за спожиту відповідачем електроенергію було укладено сторонами 14.02.2002 року, за яким реструктуризації підлягає заборгованість на загальну суму 521522,95 грн., з яких е/е без ЕКС 433708,56 грн.; ЕКС-514,47 грн.; ЕКН-11855,35 грн.; понаддоговірне споживання електричної енергії - 5326,59 грн.; пеня - 62426,00 грн.; ПДВ 20% на е/е без ЕКС -7600,11 грн.; ПДВ на ЕКС без е/е-91,87 грн. на період з лютого 2002 року по грудень 2006 року.

Приймаючи постанову про скасування рішення місцевого господарського суду в частині задоволення позову про стягнення з відповідача суми основного боргу в сумі 377554,48 грн. та прийняття нового рішення в цій частині про відмову у позові, апеляційний господарський суд виходив з того, що заборгованість СВК «Україна»перед АК «Харків-обленерго»не підтверджена відповідними доказами.

Окрім того, апеляційний господарський суд вважав, що частина позовних вимог станом на 1.07.2006 року заявлена з урахуванням боргу за період поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

Тобто, відмовляючи в позові в частині стягнення 377554,48 грн., апеляційний господарський суд виходив із необґрунтованості позову, а також із того, що строк позовної давності закінчився до пред’явлення позову.

Проте, у випадку, коли суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів установить, що право позивача, про захист якого він просить, відповідачем не порушено, ухвалюється рішення про відмову в задоволенні позову саме з цих підстав, а не через пропуск строку давності.

Якщо ж буде встановлено, що таке право позивача порушено і строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд на підставі статті 80 Цивільного кодексу України ухвалює рішення, яким відмовляє в позові у зв'язку із закінченням строку давності, а при визнанні причини пропуску цього строку поважною порушене право має бути захищене.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанова апеляційної інстанції в частині скасування рішення господарського суду та прийняття нового рішення про відмову у стягненні суми основного боргу підлягає скасуванню.

Поряд з цим, суд погоджується з висновками апеляційної інстанції щодо визнання законним і обґрунтованим рішення господарського суду в частині відмови позивачу в позові стосовно решти позовних вимог та стягнення пені. Тому, постанову апеляційної інстанції в цій частині позову необхідно залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість прийнятого господарським судом рішення в частині задоволення позову про стягнення заборгованості в сумі 377554,48 грн., суд вважає, що останнє підлягає скасуванню враховуючи наступне.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п.1,6 Постанови від 29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності —на підставі за кону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Рішення місцевого господарського суду в зазначеній вище частині за своїм змістом не відповідає цим вимогам.

Так, прийшовши до висновку, що заборгованість, яку позивач просить стягнути за відповідним графіком, має бути доведена відповідними первинними документами, господарський суд всупереч роз’яснень Пленуму та вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України не навів будь-яких доказів, на підставі яких прийнято рішення, що вважати законним і обґрунтованим не можна.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що рішення господарського суду в частині стягнення основного боргу підлягає скасуванню.

При новому розгляді справи в частині стягнення суми основного боргу, господарському суду необхідно врахувати наведене, більш повно і всебічно з’ясувати обставини справи, суть позовних вимог і заперечень, їх обґрунтованість, зібраним доказам дати правову оцінку та відповідно до вимог закону вирішити спір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України , Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу акціонерної компанії «Харківобленерго»задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14 січня 2008 року та рішення господарського суду Харківської області від 23 березня 2007 року в частині позовних вимог АК «Харківобленерго»до СВК «Україна»про стягнення 377554,48 грн. скасувати, частково задовольнивши касаційну скаргу.

Справу в цій частині направити на новий розгляд до господарського суду Харківської області в іншому складі суду.

В решті постанову і рішення залишити без змін.

Головуючий, суддя Дерепа В.І.

С у д д і Разводова С.С.

тє Стратієнко Л.В.