ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2008 р. Справа № 46/24-08

вх. № 371/4-46

Суддя господарського суду Білоусова Я.О.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Корсун-Цуркан О.Б., довіреність №2459 від 19.09.2007 року; 3-ї особи - Даугуль, довіреність №01-75/7708 від 28.12.2007 року; відповідача - Дроніна І.О., довіреність №2256 від 19.09.2005 року;

розглянувши справу за позовом Харківської районної державної адміністрації, м. Харків 3-я особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Харківська обласна державна адміністрація, м. Харків

до Фермерського господарства "Кегичівське", с. Кулиничі

про визнання недійсним договору оренди та зобов'язання звільнити земельнуділянку

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір оренди землі від 05.12.2005р., укладений між Харківською обласною державною адміністрацією та ФГ "Кегичівське", зареєстрований Харківським районним відділом ХРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України", про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 16.12.2005р. за № 08. Крім того, просить зобов"язати відповідача звільнити земельну ділянку загальною пллощею 8,5178 га на території Кулиничівської селищної ради. Підставами заявленого позову визначив скасування розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації від 07.09.2007 року №570 розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації від 07.09.2005 року №652, на підставі якого між позивачем та відповідачем була підписана оспорювана угода.

Представник позивача в судовому засіданні надав заяву про зменшення позовних вимог (вх. №5540), відповідно до якої просить вважати позовні вимоги викладеними у такій редакції: „Визнати недійсним договір оренди землі від 05.12.2005р., укладений між Харківською обласною державною адміністрацією та ФГ "Кегичівське", зареєстрований Харківським районним відділом ХРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України", про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 16.12.2005р. за № 08”.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Зважаючи на наведену норму закону суд приймає заяву позивача до розгляду та продовжує розгляд справи з її урахуванням.

Представник третьої особи в судовому засіданні вимоги заявленого позову, з урахуванням заявлених позивачем уточнень, підтримує в повному обсязі. При винесенні рішення просить врахувати поданий ним відзив на позовну заяву (вх. №1199) та додаткові пояснення щодо заявленого позову (вх. №3610), зазначає про прийняття Харківською обласною державною адміністрацією розпорядження №65 від 13.02.2008 року, яким були внесені зміни до розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 07.09.2007 року №570, стосовно вжиття позивачем заходів щодо визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та її звільнення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог заявленого позову заперечує. У наданому відзиві та доповненнях до відзиву (вх. №3610), вважає, що статтею 141 ЗК України, прямо передбачені підстави для припинення права користування земельною ділянкою, зазначив, що позивачем не визначено підстав встановлених законом, відповідно до яких він заперечує дійсність договору оренди. Також наголошує на тому, що на земельній ділянці наданій йому в оренду позивачем розміщені об’єкти належні йому на праві власності.

Суд вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи в їх сукупності встановив.

Розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 7 вересня 2005 року за №652, було припинено право користування Інституту тваринництва УААН на частину земельної ділянки сільськогосподарського призначення несільськогосподарських угідь загальною площею 8,5178га (господарського двору), розташованої за межами населеного пункту на території Кулинічівської селищної ради та зараховано її до земель запасу сільськогосподарського призначення несільськогосподарських угідь. Також наведеним розпорядженням затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки фермерському господарству „Кегичівське”, для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Кулинічівської селищної ради Харківського району Харківської області та надано відповідачу цю земельну ділянку в довгострокову оренду строком на 49 років, без зміни цільового призначення землі для ведення фермерського господарства.

На підставі наведеного розпорядження між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) був підписаний договір оренди землі від 05.12.2005 року, зареєстрований у Харківському районному відділі ХРФ ДП „Центр ДЗК при Держкомземі України”, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.12.2005 року за №08. Актом приймання-передачі земельної ділянки від 16.12.2005 року земельна ділянка була передана від орендодавця орендарю.

Розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації від 07.09.2007 року №570 було скасоване розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації від 07.09.2005 року №652 з підстав відсутності в матеріалах на підставі яких видавалось розпорядження будь-яких документів, що підтверджували б факт розташування земельної ділянки за межами населеного пункту, що є порушенням вимог пункту 12 розділу Х „Перехідні положення” Земельного кодексу.

Розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації від 12.10.1007 року за №648 були внесені зміни до наведеного вище розпорядження №570, відповідно до яких було зазначено про порушення Харківської райдержадміністрацією порядку вилучення земельної ділянки у попереднього землекористувача УААН України, передбачений статтями 149 і 151 Земельного кодексу України.

Додатково розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації від 13.02.2008 року за №65 були внесені зміни щодо розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 07.09.2007 року №570, яким було зобов’язано позивача вжити заходів щодо визнання договору оренди землі від 05.12.2005 року недійсним у встановленому законом порядку та її звільнення.

Суд розглянув вимоги заявленого позову та вважає його таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, в редакції на момент прийняття позивачем розпорядження, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Частинами 1,3 статті 124 Земельного кодексу України, передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтею 18 Закону України „Про оренду землі” передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до частини 5 статті 124 Земельного кодексу України, районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання; ведення водного господарства, крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті.

Відповідно до витягу з протоколу №17 засідання президії Української академії аграрних наук від 25.11.2004 року, президією надано згоду на вилучення із землекористування Інституту тваринництва УАН земельної ділянки площею 8,5га на якій знаходяться будівлі свинокомплексу, у зв’язку з переходом права власності на будівлі.

Згідно наданих відповідачем свідоцтв на право власності від 21.08.2004 року він являється власником майна розташованого на наведеній земельній ділянці.

Правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону встановлені, зокрема, статтею 215 ЦК України, відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Частиною 2 статті 15 Закону України „Про оренду землі” передбачено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Зважаючи на наведені в матеріалах справи документи суд вважає за необхідне зазначити, що оспорюваний договір підписаний уповноваженою особою на підставі розпорядження прийнятого орендодавцем в межах своїх повноважень, з затвердженням проекту землеустрою (саме позивачем), у ньому наявні істотні умови передбачені законом та він зареєстрований у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до наявного в матеріалах справи розпорядження позивача від 07.09.2005 року №652 воно прийнято з урахуванням клопотання землекористувача Інституту тваринництва УААН.

Зважаючи на наведені положення законодавства позивачем не визначено підстави встановлені законом для визнання договору оренди недійсним.

Крім того, частинами 2,3 статті 21 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

З урахуванням того, що саме позивачем було припинено право постійного користування земельною ділянкою Інституту тваринництва УААН та затверджено проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки відповідачу, позивачем не доведено суду яким чином укладенням договору між ним та відповідачем порушені саме його права або охоронювані законом інтереси.

Враховуючи наведене суд вважає вимоги заявленого позову необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статей 44,49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у вигляді сплаченого державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Прийняти до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог.У позові відмовити.

21.04.2008р.

Суддя Білоусова Я.О.

справа №46/24-08