ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.03.08 р.                     Справа № 15/27

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Люкс ЛТД” м. Амвросіївка ()

до відповідача відкритого акціонерного товариства “Торезький завод ЗБШК” м. Торез ()

про стягнення заборгованості у сумі 7372,83 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Носаль В.В. за довіреністю б/н від 11.03.2008 р.

від відповідача: не з’явився

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “Люкс ЛТД” м. Амвросіївка до відкритого акціонерного товариства “Торезький завод ЗБШК” м. Торез про стягнення заборгованості у сумі 7372,83 грн.

Ухвалою суду від 29.02.2008 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/27.

У порушення вимог ухвали суду від 29.02.2008 р., 12.03.2008 р. відповідач в судові засідання 12.03.2008 р., 27.03.2008 р. не з’явився без повідомлення про причину неявки, витребувані документи до суду не представив.

Судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення відповідача про місце, дату та час проведення судового засідання. У матеріалах справи є поштові повідомлення про вручення представнику відповідача 06.03.2008 р., 19.03.2008 р. ухвал господарського суду від 29.02.2008 р., 12.03.2008 р.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позов та витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Зважаючи на достатність представлених позивачем документів, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні позивачем було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем – товариством з обмеженою відповідальністю “Люкс ЛТД” м. Амвросіївка (продавцем) та відповідачем – відкритим акціонерним товариством “Торезький завод ЗБШК” м. Торез (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу № 26 від 15.08.2008 р.

Згідно п. 1.1 цього договору продавець продає, а покупець покупає цемент в асортименті, кількості та за ціною згідно специфікацій, що є невід’ємною частиною цього договору.

Так, згідно умов цього договору позивач продав, а відповідач купив цемент у кількості 42 т. на загальну суму 22239,00 грн.

Вказаний факт підтверджується підписаними сторонами накладними № 000000200 від 22.08.2007р. на суму 14826,00 грн., № 00000201 від 23.08.2007р. на суму 7413,00 грн., довіреністю на представника відповідача для отримання товару, копії яких додані до матеріалів справи.

Згідно п. 2.1 договору покупець сплачує товар шляхом 100% передплати заявленої партії товару.

Згідно п. 2.2 договору оплата здійснюється перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця по виставленим рахункам.

Згідно п. 2.3 договору у разі відвантаження товару на суму більшу ніж сума грошових коштів, що надійшла на розрахунковий рахунок продавця, покупець зобов’язаний оплати фактично відвантажений товар протягом 3 банківських днів з моменту відвантаження. Факт відвантаження товару підтверджується товарною накладною.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають зокрема з договору.

Відповідно до ст. 526 того ж Кодексу зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Свої зобов’язання щодо повної та своєчасної оплати грошових коштів всупереч статей 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, ч. 2 статті 692 Цивільного кодексу України та умовам договору купівлі-продажу № 26 від 15.08.2008 р. відповідач не виконав, у зв’язку з чим склалась заборгованість у сумі 22239,00 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. Будь-який доказів оплати відповідачем за продукцію згідно цього договору до суду не надано.

Однак, позивачем заявлено до стягнення з відповідача тільки заборгованість у сумі 7372,75 грн., що є на думку позивача різницею між сумою боргу (22239,00 грн.) відповідача за товар згідно спірного договору та сумою боргу (14866,17 грн.) саме позивача за товар, переданий йому відповідачем згідно іншого договору купівлі-продажу № 25 від 15.08.2008 р. Документи, що підтверджують припинення грошових зобов’язань сторін шляхом взаємозаліку суми боргу до суду не представлені.

Наявність заборгованості відповідача перед позивачем на суму 7372,75 грн. позивач підтверджує також актами звірки взаєморозрахунків станом на 01.01.2008 р., 07.03.2008 р., копії яких додані до матеріалів справи.

Так, судом встановлено, що фактично заборгованість відповідача перед позивачем утворилась у зв’язку з невиконанням ним договору № 26 від 15.08.2008 р., згідно якого несплаченим є товар саме на суму 22239,00 грн.

Але позивач самостійно визначає розмір суми, що підлягає стягненню з відповідача, а господарський суд має право виходити за межи позовних вимог лише при необхідності захисту прав та законних інтересів позивача і у разі наявності про це клопотання заінтересованої сторони.

Однак, будь-якого клопотання про збільшення суми позовних вимог від позивача не надходило, тому підлягають задоволенню заявлені позовні вимоги на суму 7372,75 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача у зв’язку з задоволенням позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13; 32-34; 36; 43; 49; 75; 82-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Торезький завод ЗБШК” (юридична адреса: 86609, Донецька обл., м. Торез, вул. Заводська, 1; ; розрахунковий рахунок 0 в філії Торезького від. № 3225 ВАТ „Ощадбанк України”, МФО 394330) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Люкс ЛТД” (юридична адреса: 87300, Донецька обл., м. Амвросіївка, Донецька обл., вул. Артема, 21; ; розрахунковий рахунок 8381 в АКБ „Укрсоцбанк” м. Донецьк, МФО 394011) заборгованість у сумі 7372,83 грн., витрати на сплату державного мита у розмірі 102 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

У судовому засіданні 27.03.2008 р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Богатир К.В.