ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2008 Справа № 24/44-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Чохи Л.В. (доповідача)

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.

при секретарі судового засідання: Печерій С.В.

за участю представників сторін:

від відповідача: Михайлова І.В., довіреність №85-167юр від 20.06.07, юрисконсульт;

від позивача: представник у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2008 р. у справі №24/44-08;

за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в. м. Кривому Розі

до відкритого акціонерного товариства “АрселорМіттал Кривий Ріг”, м. Кривий Ріг

про стягнення 1 580, 03 грн.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2008р. відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в. м. Кривому Розі звернулося в господарський суд Дніпропетровської області до відкритого акціонерного товариства “АрселорМіттал Кривий Ріг” з позовом про стягнення страхових виплат у сумі 1 580, 03 грн. в порядку регресу. (а. с. 2 –3)

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2008р. (суддя Калениченко Л.М.) у задоволенні позовних вимог відмовлено з тих підстав, що між сторонами існують відносини із загальнообов’язкового державного соціального страхування, яке не передбачає обов’язку роботодавця як страхувальника відшкодовувати відділенню здійснені страхові виплати. (а. с. 23 –25)

17.03.2008р. Дніпропетровським апеляційним господарським судом порушено провадження за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в. м. Кривому Розі, в якій ставиться питання про скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2008р. та прийняття нового рішення про задоволення позову. Для обґрунтування скарги зроблено посилання на слідуючі доводи:

·          відповідно до положення про відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в. м. Кривому Розі відділення здійснює соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві на території Кривого Рогу, є юридичною особою, має самостійний кошторис;

·          сторони у справі є учасниками страхової діяльності у сфері господарювання;

·          збільшення страхових виплат з вини підприємства спричинили шкоду відділенню Фонду;

·          перерахування страхових виплат з вини підприємства Законом України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”;

·          оскільки підприємство надало недостовірні дані, внаслідок чого Фонд зазнав додаткові непередбачені його договірною частиною втрати, підприємство зобов’язано ці втрати відшкодувати.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01.06.2005р. з відділення за Законом України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” стягнуто на користь працівника державного підприємства рудоуправління ім. Кірова Сафроничева В.В. заборгованість по страховим виплатам за період з 01.04.2001р. по 01.04.2005р. в розмірі 1 580, 03 грн. внаслідок професійного захворювання на виробництві, яке було виявлено в березні 1995р. (а. с. 4 –6)

Відділенням сплачено потерпілому 1 580, 03 грн, що підтверджено записом в виконавчому листі. (а. с. 9)

Причиною даного спору є питання про те, чи повинен відповідач відшкодовувати витрати відділення, яке на підставі рішення районного суду здійснило страхові виплати відповідно до приписів Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”.

Відповідно до статті 21 Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування роботодавець сплачує внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань. Розмір внесків встановлюється у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці та інших виплат найманим працівникам, які підлягають обкладенню прибутковим податком з громадян.

Статтею 11 Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування та статтею 13 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” визначено, що страховий ризик –це обставини, внаслідок яких може статися страховий випадок, а страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 Закону “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору.

Статтею 6 цього Закону встановлено, що суб'єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Застрахованою є фізична особа (працівник), на користь якої здійснюється страхування; страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи; страховик –Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України робочим органом якого згідно зі статтею 18 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” є відділення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, зокрема, грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Частиною першою статті 25 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” передбачено, що усі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види профілактичних заходів, передбачених статтями 21 та 22 цього Закону, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду.

Згідно з частиною першою та другою статті 28 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. За наявності факту заподіяння моральної шкоди потерпілому провадиться страхова виплата за моральну шкоду.

Відповідно до частини другої статті 45 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду.

Отже, взаємовідносини сторін, якими є страховик (в особі відділення) і страхувальник (підприємство), врегульовано Законом України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, який не передбачає можливості пред’явлення страховиком вимог до страхувальника з приводу відшкодування Фонду страхових виплат в порядку регресу.

Водночас наявність між сторонами зі справи відносин за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, відповідно до частини другої статті 1 Цивільного кодексу України виключає можливість застосування до них норм цього Кодексу, оскільки зазначені відносини не є цивільно-правовими.

Крім того, позивач не довів, що відповідач є правонаступником державного підприємства рудоуправління ім. Кірова.

Таким чином, рішення місцевого суду відповідає встановленим ним фактичним обставинам, прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права і передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 101 –103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2008 р. у справі №24/44-08 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                              Л.В. Чоха

Судді: І.А. Сизько

І.В. Тищик