ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.04.08 Справа №7/347/07-10/665/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мойсеєнко Т. В. судді Мойсеєнко Т. В. , Зубкова Т.П. , Хуторной В.М.

при секретарі судового засідання Лола Н.О.

за участю представників сторін:

від позивача Ткаченко Д.С., довіреність б/н від 01.10.2007р.;

від відповідача не з’явився;

від третьої особи не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 7/347/07-10/665/07 та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тарасівське», с.Тарасівка Пологівський район Запорізька область

на рішення господарського суду Запорізької області від 10.01.2008р. у справі № 7/347/07-10/665/07

за позовом Приватного підприємства «Агрофірма «Росія», с.Тарасівка, Пологівський район Запорізька область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Тарасівське», с.Тарасівка Пологівський район Запорізька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Пологівського відділення № 3006, м.Пологи Запорізька область

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Встановив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.01.2008р. у справі №7/347/07-10/665/07 (суддя Алейнікова Т.Г.) позовні вимоги задоволено. Витребувано з товариства з обмеженою відповідальністю «Тарасівське» наступне майно:

- Плуг ПЛН - 4,35, 1989 року випуску, в кількості 2 штук;

-          Культиватор 2 КПС – 4, 1987 року випуску, в кількості 2 штук;

-          Культиватор КПЕ –3, 8, 1984 року випуску;

-          Культиватор КРН –5,6, 1984 року випуску;

-          Борона БН –8, 1996 року випуску;

-          Культиватор КПШ –5, 1989 року випуску.

Судові витрати у справі покладено на відповідача.

Рішення суду прийнято з посилання на ст. ст. 321, 387, 400 ЦК України та мотивовано тим, що в даному випадку недобросовісним володільцем є відповідач у справі, який зобов’язаний негайно повернути майно позивачу, так як останній є володільцем вказаного майна.

Відповідач не погодився з прийнятим у справі судовим актом і подав апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного господарського суду, в якій заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції і в позові відмовити. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції вважає встановленим факт знаходження у незаконному користуванні та володіння відповідача майна ПП «Агрофірма «Росія», яке було передане у заставу ВАТ «Державному ощадному банку України» в особі Пологівського відділення № 3006. Крім того, апелянт стверджує, що в основу оскаржуваного рішення судом покладено акт, який був складений представниками ПП «Агрофірма «Росія» та ВАТ «Державний ощадний банк України», проте з акту вбачається, що перевірка проводилась за відсутністю представників ТОВ «Тарасівське» та на ньому відсутній підпис особи та печатки ТОВ «Тарасівське». Скаржник наголошує на тому, що майно, яке зазначено у акті ніколи не перебувало у користуванні та володінні ТОВ «Тарасівське», зокрема, інших доказів окрім акту перевірки заставного майна позивачем суду не надано, а тому факт незаконного володіння та користування з боку відповідача майном ПП «Агрофірма «Росія» є недоведеним.

Відзивів на апеляційну скаргу позивачем та третьою особою суду апеляційної інстанції не надано.

Уповноважені представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з’явилися, про дату, місце та час розгляду справи були повідомленні належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 14.02.2008р. у справі № 7/347/07-10/665/07 апеляційна скарга ТОВ «Тарасівське» була прийнята та призначена до розгляду на 27.03.2008р.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався колегією суддів у зв’язку з витребуванням від сторін певних доказів для повного, об’єктивного та всебічного розгляду даної справи та неявкою сторін.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 810 від 21.04.2008р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів головуючого судді Мойсеєнко Т.В., суддів Зубкова Т.П., Хуторной В.М.

За клопотанням позивача судовий процес вівся без застосування засобів технічної фіксації судового процесу та за його згодою у судовому засіданні, яке відбулося 22.04.2008р. було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до статті 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при прийняті оскаржуваного рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, 23 грудня 2002р. між Приватним підприємством “Агрофірма “Росія” та ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі Пологівського відділення № 3006 було укладено договір застави, який посвідчений приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Єрмоленко Л.М. за реєстровим № 3293. Названий договір забезпечує виконання Застоводавцем зобов’язань перед Заставодержателем, що випливають з договору кредитної лінії № 19 від 23 грудня 2002р., укладеного між вказаними сторонами.

27 січня 2003р. між ПП “Агрофірма “Росія” та ВАТ “Державний ощадний банк України”в особі Пологівського відділення № 3006 було укладено додаткову угоду до зазначеного договору застави, посвідчену приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Єрмоленко Л.М. за реєстровим № 199, згідно якої Застоводавець в забезпечення своїх зобов’язань за договором кредитної лінії № 19 від 23 грудня 2002р., за умовами якого позичальник зобов’язаний був повернути кредит у термін до 23.12.2003р., додатково передав наступне майно:

Плуг ПЛН - 4,35, 1989 р.в., в кількості 2 шт., заставною вартістю 2 628, 00 грн.;

Культиватор 2 КПС –4, 1987 р.в., в кількості 2 шт., заставною вартістю 6 242, 00 грн.

Культиватор КПЕ –3, 8, 1984 р.в., заставною вартістю 4 557, 00 грн.

Культиватор КРН –5,6, 1984 р.в., заставною вартістю 3 045, 00 грн.

Борона БН –8, 1996 р.в., заставною вартістю 5 834, 00 грн.

Культиватор КПШ –5, 1989 р.в., заставною вартістю 4 821, 00 грн.

Так, 06 липня 2007р. уповноваженим представником ЗОУ ВАТ “Державний ощадний банк України” начальником відділу проблемних активів Кагітіним М.В. та ліквідатором ПП “Агрофірма “Росія” Карпенко Ю.М. були проведені заходи щодо перевірки майна підприємства, яке передано в заставу в якості забезпечення кредиту. В ході проведення заходів було виявлено, що вищезазначене майно знаходиться у незаконному користуванні та володіння іншого підприємства, а саме ТОВ “Тарасівське”, про що було складено відповідний акт.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПП “Агрофірма “Росія” ніяких договорів з ТОВ “Тарасівське” на користування зазначеним майном не укладалося та не існує. У зв’язку з чим, на думку позивача, ТОВ “Тарасівське” користується вищенаведеним майном самовільно та незаконно.

Проте з таким обґрунтуванням позовних вимог та висновком суду про їх задоволення колегія суддів не може погодитися в силу наступних обставин.

Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

З наведеної норми слідує, що право витребування майна з незаконного володіння належить власнику майна.

Позивачем не надано доказів того, що майно, яке є предметом позову та зазначене у акті перевірки, належить йому на праві власності, а тому останній не довів наявності у нього правових підстав для пред’явлення позову до відповідача на підставі статей 387, 400 ЦК України.

Право власності на майно може підтверджено правовстановлюючими документами. Позивач не надав жодного правовстановлюючого документа на спірне майно, хоча ухвалами від 14.02.2008р та від 10.04.2008р.судом апеляційної інстанції вказані документи вимагались у позивача. Договір застави чи додаткова угода про внесення змін до договору застави, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.23-25), не є відповідно до вимог чинного законодавства документом, що підтверджує право власності позивача. До того ж, з матеріалів справи не вбачається, що договір застави був чинним на день пред’явлення позову та не припинився в порядку, передбаченому законом.

В матеріалах справи відсутні також докази, що позивач на інших законних підставах є користувачем чи титульним власником спірного майна.

Колегія суддів зазначає, що з акту перевірки заставного майна, що знаходиться в заставі для забезпечення кредиту ПП «Агрофірма «Росія» вбачається, що останній складений без участі уповноваженого представника відповідача. Останній заперечує знаходження у нього спірного майна. Позивач та банк не є особами, яким за законом надано право встановлювати факт, в тому числі і незаконного користування чи володіння майном.

Складення акту від 06.07.2007р., на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не є належним доказом наявності спірного майна у відповідача, бо у акті не зазначено за якою саме адресою у с.Тарасівка проводилась перевірка та у якому конкретно місці в с.Тарасівка знаходиться спірне майно.

Також, відсутні докази пред’явлення позивачем вимоги до відповідача про повернення спірного майна з моменту складання акту до пред’явлення позовної заяви та докази перебування цього майна у володінні чи користуванні відповідача на день пред’явлення позову та на момент винесення оскаржуваного рішення. Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що позивач до пред’явлення позову ніяких претензій та вимог до відповідача не пред’являв.

З фактичних обставин справи, з урахуванням наведених норм права, вбачається, що позивачем, як того вимагають приписи ст.ст. 33, 34 ГПК України, не були доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме, незаконність володіння чи користування відповідачем спірним майном. Не доведено позивачем і того, що на час звернення з позовом до суду та на час розгляду справи в суді він є власником майна, щодо якого висуває позовні вимоги.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976р. за № 11 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

За таких обставин, неправильне застосуванням норм матеріального і процесуального права та неповне з’ясування всіх обставин справи, які мають значення для справи, дає підстави для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі з мотивів, викладених у даній постанові, та прийняття нового рішення, яким в позові слід відмовити.

Судові витрати у справі, відповідно до статті 49 ГПК України за розгляд справи у Запорізькому апеляційному господарському суді, слід віднести на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тарасівське», с.Тарасівка Пологівський район Запорізька область задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 10.01.2008р. у справі №7/347/07-10/665/07 скасувати.

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «Агрофірма «Росія», Запорізька область, Пологівський район, с.Тарасівка, вул. Центральна, 16 р/р у Пологівському відділенні № 3006 ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 373146) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тарасівське», Запорізька область, Пологівський район, с.Тарасівка, вул. Центральна, буд.16, , р/р 9591 – 42грн.50коп. витрат зі сплати державного мита за розгляд справи у Запорізькому апеляційному господарському суді.

Видачу наказу доручити господарському суду Запорізької області.

Головуючий суддя Мойсеєнко Т. В.

судді Мойсеєнко Т. В.

Зубкова Т.П. Хуторной В.М.