Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2008 р. Справа № 16/128-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шевель О. В., судді Афанасьєв В.В. , Демченко В.О.

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - Іващенко І.А. (дов.№2 від 10.06.08)

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача вх. № 1137С/3 на рішення господарського суду Сумської області від 31.03.08 по справі № 16/128-08

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Сумський м"ясокомбінат", м. Суми

до Приватного підприємства "Тристан", м. Охтирка Сумської області

про стягнення 45090,87 грн.

встановила:

Рішенням від 31.03.08 господарського суду Сумської області (суддя Моїсеєнко В.М.) позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 45090,87 грн. боргу за поставлену продукцію, 450, 01 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, а також неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить оскаржуване рішення скасувати та відмовити ВАТ "Сумський м'ясокомбінат" у задоволенні позову в частині стягнення основної заборгованості за поставлену продукцію в сумі 45090,87 грн.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує на необґрунтованість доводів відповідача та просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Відповідачем не виконано вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 14.05.08 щодо надання письмових пояснень в обґрунтування своєї позиції у справі, а також не направлено представника для участі у судовому засіданні та не повідомлено суд про причини його неявки.

Враховуючи, що ПП «Тристан»належним чином повідомлено про час та місце засідання апеляційного господарського суду (до матеріалів справи долучено повідомлення №4259711, з якого вбачається, що про призначення справи до розгляду відповідач був повідомлений 20.05.08), та з огляду на відсутність заперечень з боку представника позивача, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача, який не скористався своїм диспозитивним правом на участь у судовому засіданні.

Заслухавши представника позивача у судовому засіданні, перевіривши матеріали справи на предмет правильності їх юридичної оцінки місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів встановила наступне.

01.01.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 362 із доповненнями, а також із додатковою угодою від 01.01.06 до даного договору. Відповідно до п.1.1. договору позивач (постачальник) зобов’язаний протягом дії договору поставити товар, а відповідач (покупець) - прийняти та оплатити цей товар, на умовах визначених зазначеним договором.

Пунктом.7.2. договору (в редакції додаткової угоди від 01.01.06, а.с.16) передбачено , що розрахунки за товар здійснюються на підставі пред’явленого рахунку –фактури або накладної по цінах, які зазначені в специфікації, протягом 10 календарних днів після отримання товару та супровідних документів до нього.

Згідно з вимогами статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідні приписи містяться також у статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, умови зазначеного договору виконувалися позивачем (постачальником) належним чином. Натомість відповідач (покупець) не розрахувався за поставлений товар в повному обсязі.

Станом на 15.02.2008р. заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки № 362 від 01.06.2006р. склала 45090 грн.87 коп., що підтверджується матеріалами справи, а саме складеним та підписаним в установленому порядку обома сторонами актом звірки розрахунків між позивачем та відповідачем від 15.02.08 (а.с.18).

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд оперував лише даними по заборгованості ПП «Тристан», наданими ВАТ «Сумський м’ясокомбінат», і при цьому позивачем не було надано суду дійсної картини заборгованості –з урахуванням погашення відповідачем частини боргу, а саме –перерахування 1000,00 грн. платіжним дорученням №5606 від 01.02.08.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, із вищевказаного акту звірки від 15.02.08, платіж відповідача від 01.02.08 у розмірі 1000,00 грн. було враховано при здійсненні звірки взаєморозрахунків. З огляду на здійснення відповідачем даного платежу, а також –платежу від 31.01.08 у розмірі 1000,00 грн., остаточна сума заборгованості станом на 15.02.08 склала 45090,87 грн., що підтверджується підписом повноважного представника відповідача на зазначеному акті звірки. Тобто позивачем було заявлено до стягнення лише ту суму, яка визнана самим відповідачем.

Крім того, як вбачається з відзиву ПП «Тристан»на позовну заяву (а.с.31) та встановлено місцевим господарським судом в ході розгляду справи, заборгованість у сумі 45090,87 грн. визнана відповідачем.

Таким чином, твердження заявника апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції оперував лише даними позивача, - є безпідставним.

Також відповідачем не надано суду апеляційної інстанції будь-яких контррозрахунків чи спростувань вищезазначеної суми заборгованості.

Таким чином, на думку колегії суддів, місцевим господарським судом, з урахуванням приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтовано задоволено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості у сумі 45090,87 грн., яку не було погашено у терміни, встановлені договором поставки № 362 від 01.01.06 та додатковою угодою до нього.

Відповідно, твердження ПП «Тристан»в апеляційній скарзі щодо необ’єктивності наданих позивачем даних та неправильного розрахунку суми заборгованості колегія суддів не визнає такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки заявником скарги, всупереч вимогам статті 33 Господарського процесуального кодексу України, не доведено той факт, що надані позивачем дані є необ’єктивними і що розмір суми заборгованості є насправді меншим, ніж це заявлено позивачем.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом досліджено залучені до матеріалів справи докази та надано їм належну оцінку.

Колегія суддів враховує також, що в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідачем не виконано вимог ухвали суду від 14.05.08 - щодо надання обґрунтованих письмових пояснень –та не направлено представника у судове засідання без пояснення причин його неявки, хоча відповідача було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання: до матеріалів справи долучено повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що копію ухвали Харківського апеляційного господарського суду про призначення апеляційної скарги до розгляду на 11.06.08 відповідачем отримано 20.05.08.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що неявка у судове засідання суду апеляційної інстанції, неподання витребуваних доказів та подання апеляційної скарги без будь-якого правового та документального аргументування своїх доводів свідчить про недобросовісне використання відповідачем процесуальних прав, наданих сторонам Господарським процесуальним кодексом України, з метою штучного затягування судового процесу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що викладені в апеляційній скарзі твердження відповідача зроблені при довільному трактуванні норм чинного законодавства і дійсних обставин справи, на їх підтвердження не надано відповідно до статей 33, 36 Господарського процесуального кодексу України доказів з посиланням на конкретні норми матеріального та процесуального права, які б спростовували висновки місцевого господарського суду і могли б бути підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, всебічно та повно дослідив обставини справи та надав їм належну юридичну оцінку.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення має бути залишене без змін.

З огляду на викладене, керуючись статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду Сумської області від 31 березня 2008 року у справі №16/128-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Головуючий суддя Шевель О. В.

Судді Афанасьєв В.В.

Демченко В.О.