ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" квітня 2008 р.

Справа № 12/1250

Розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Арта-Агро” м. Ізяслав

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропродуктова компанія” с.Рудка Дунаєвецького району

про стягнення 159507грн. 62коп.

Суддя Шпак В.О.

Представники сторін

Позивача: не з’явився

Відповідача: не з’явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Арта-Агро" м. Ізяслав звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродуктова компанія" с. Рудка Дунаєвецького району про стягнення 159507грн. 62коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № Ц-23/03/0706/03-751 від 23.03.2007р., укладених між сторонами.

Позивач зазначає, що відповідно до умов договору передав відповідачеві у власність товарно - матеріальні цінності, а саме - хімічні засоби захисту рослин на суму 130009,88 грн.

30.03.07. відповідачем було проведено оплату на суму 24000,00 грн. Остаточні розрахунки за поставлений товар, згідно домовленості, мали бути проведені до 01.10.07.р.

У зв'язку з тим, що відповідачем не здійснено розрахунків, ТОВ "Арта-Агро" м. Ізяслав звернулось до суду за вирішенням спору, що виник між сторонами.

Представник позивача в судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог та просив суд стягнути з ТОВ "Агропродуктова компанія" с. Рудка Дунаєвецького району 130009,88 грн. основного боргу, 7619,99 грн. штрафу за користування товарним кредитом, 10631,77 грн. індексу інфляції, 1245,98 грн. 3% річних, 10000грн. витрат на послуги юриста.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, повноважного представника для участі у судове засідання не направив та не заперечив проти позовних вимог, що не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

23.03.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Арта-Агро” (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Агропродуктова компанія” (покупець) укладено договір №Ц-23/03/07 про постачання засобів захисту рослин.

Відповідно до умов даного договору (п.1.1, п.2.1, п.3.1, п.3.2, п.4.1, п.4.2) продавець згідно замовлення покупця, продає останньому засоби захисту рослин (ЗЗР), визначені в додатку №1 до даного договору. Асортимент ЗЗР, їх загальна кількість, ціна визначається в додатку 31, який є невід’ємною частиною договору. Покупець зобов’язується провести повні розрахунки, шляхом перерахування грошових коштів безпосередньо на розрахунковий рахунок продавця: 20% - попередня оплата, 30% - до 01.08.2007р., 30% - до 01.09.2007р., 20% - 01.10.2007р. або векселем, авальованим банком, у ті ж самі строки. У випадку ненадходження повної оплати за поставлені засоби захисту рослин, покупцеві надається товарний кредит строком на 30 днів. При оплаті на протязі 30 днів повної вартості ЗЗР, відсотки за користування товарним кредитом до покупця не застосовуються. Якщо затримка в оплаті за поставлений товар (ЗЗР) становить більше 30 днів, то покупець зобов’язується сплатити продавцеві 2% від загальної вартості суми заборгованості за кожен місяць прострочення за користування товарним кредитом від основної суми боргу. Продавець продає покупцю ЗЗР по ціні, вказаній в додатку №1 до цього договору, за умови, що ціна може бути змінена в порядку та на підставах, передбачених в п.4.2 договору. Всі ціни та сума договору вказані в гривнях та підлягають зміні на день здійснення платежу прямо пропорційно зміні середнього міжбанківського курсу продажу доларів США та курсу Євро на той же день.

На виконання умов даного договору, згідно накладних позивач поставив відповідачу засоби захисту рослин на загальну суму 130009грн. 88коп. Копії первинних бухгалтерських документів наявні в матеріалах справи.

ТОВ „Агропродуктова компанія” 30.03.2007р. сплатило позивачу частину заборгованості в сумі 24000грн., що підтверджується випискою банку.

З посиланням на п.3.2 договору від 23.03.2007р. позивач нарахував відповідачу 8480грн. 79коп. заборгованість за користування товарним кредитом за період з жовтня 2007р. по січень 2008р.

Пунктами 5.3, 5.4 договору від 23.03.3008р. передбачено, що в разі несвоєчасних розрахунків покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 5% подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки оплати, яка нараховується на суму боргу. У випадку недотримання термінів та порядку розрахунків, передбачених п.п.3.1, 3.2, 3.3 даного договору покупець сплачує продавцеві крім пені штраф в розмірі 15% від суми основного боргу.

Відповідно, позивачем нараховано 7237грн. 72коп. пені за період з 01.10.2007р. по 20.02.20008р. та 15901грн. 48коп. штрафу.

З посиланням на ст.625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано 10631грн. 77коп. різниці від встановленого індексу інфляції та 1245грн. 98коп. 3% річних за період з жовтня 2007р. по лютий 2008р.

Враховуючи те, що ст. 534 Цивільного кодексу України встановлена черговість погашення вимог кредитора у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі, а договором № Ц-23/03/07 від 23 березня 2007 року не передбачена інша черговість ніж та, що встановлена законом, ТОВ "Арта-Агро" зробило перерахунок сум боргу, що підлягають стягненню судовому порядку на день звернення до господарського суду.

Оскільки відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 534 та ст. 549 ЦКУ пеня підлягає сплаті в другу чергу, а ТОВ "Агропродуктова компанія" с. Рудка робило виплати сум по Договору, то ТОВ "Арта-Агро" зараховує дані кошти на погашення пені, нарахованої на підставі ст.ст. 550-552 Цивільного кодексу України. Згідно наданого розрахунку розмір пені становить 7237,72 грн. Відповідно: 24000 - 7237.72 = 16762,28 грн.

Повне погашення пені, що нарахована на основну суму боргу з урахуванням періоду заборгованості та у зв'язку з недостатністю суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі, дали підстави ТОВ "Арта-Агро" зарахувати частину залишку сплаченої суми на погашення штрафу, нарахованого і передбаченого п.п.5.4 Договору №Ц-23/03/07 від 23 березня 2007 року у розмірі 15901грн. 48коп. Відповідно: 16762грн. 28коп. -15901грн. 48коп. = 860грн. 80коп.

Також посилаючись на ст.534 Цивільного кодексу України, позивач зарахував 860грн. 80коп. в рахунок відсотків за користування товарним кредитом, а саме, 8480грн. 79коп. –860грн. 80коп. = 7619грн. 99коп.

На момент прийняття рішення в матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем 130009грн. 88коп. заборгованості, 7619грн. 99коп. відсотків за користування товарним кредитом, 10631грн. 77коп. різниці від встановленого індексу інфляції, 1245грн. 98коп. 3% річних в добровільному порядку.

Ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до ст..549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 534 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Виходячи із вищенаведеного, позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Арта-Агро” м. Ізяслав до Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропродуктова компанія” с.Рудка Дунаєвецького району про в частині стягнення 130009,88 грн. основного боргу, 7619,99 грн. штрафу за користування товарним кредитом, 10631,77 грн. індексу інфляції, 1245,98 грн. 3% річних є обґрунтованим, підтвердженим матеріалами справи і належними доказами та підлягає задоволенню.

Стосовно стягнення з відповідача 10000грн. послуг юриста, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Представником позивача не подано суду доказів про те, що він у передбаченому чинним законодавством порядку зареєстрований як адвокат. Натомість просить стягнути з відповідача витрати за послуги юриста. При цьому, з позовної заяви вбачається, що вказана сума ним включена до суми позовних вимог (оплачена державним митом).

Однак, чинним законодавством не передбачено несення таких витрат, як послуги юриста і тим більш покладення обов’язку по їх відшкодуванню на іншу сторону.

Крім того, позивачем не подано доказів про фактичне понесення ним вказаних витрат.

З огляду на викладене, в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

У відповідності із ст. 49 ГПК України судові витрати у справі належить покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд –

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Арта-Агро” м. Ізяслав до Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропродуктова компанія” с.Рудка Дунаєвецького району про стягнення 159507грн. 62коп. задоволити частково..

Стягнути з Товариства з обмеженою „Агропродуктова компанія” с.Рудка Дунаєвецького району (код 33522360) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Арта-Агро” м.Ізяслав, вул. Шевченка, БОС 14, к.1 (код 31208071) –130 009грн. 88коп. (сто тридцять тисяч дев’ять гривень 88коп.) заборгованості, 10 631грн. 77коп. (десять тисяч шістсот тридцять одна гривня 77коп.) різниці від встановленого індексу інфляції, 1 245грн. 98коп. (одна тисяча двісті сорок п’ять гривень 98коп.) 3% річних, 7 619грн. 99коп. (сім тисяч шістсот дев’ятнадцять гривень 99коп.) штраф за користування товарним кредитом, 1 495грн. 08коп. (одна тисяча чотириста дев’яносто п’ять гривень 08коп.) державного мита, 115грн. (сто п’ятнадцять гривень) 56 коп.витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В стягненні 10000грн. витрат на послуги юриста відмовити.

Суддя                                                                      В.О. Шпак

Віддруковано в 3 (трьох) примірниках:

1.          До справи; 2- Позивачу; 3 - Відповідачу.