ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 січня 2008 р.

№ 2/91пн

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
суддів

Кота О.В., Владимиренко С.В.,
Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

на рішення господарського суду
Донецької області від 01.08.2007 р. та постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 17.10.2007 р.

У справі

№ 2/91пн

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

До

Банк "Фінанси і кредит"
в інтересах Банку "Фінанси і кредит" Донецького регіонального
управління" товариство з обмеженою відповідальністю

Про

усунення перешкод в здійсненні
права власності та виселення

за участю представників:

позивача:
не з'явився;

відповідача:
Краснова О. В.

в с т а н о в
и в :

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Донецької області з
позовом до Банку “Фінанси і кредит” м. Київ в особі Банку “Фінанси і кредит”
“Донецьке регіональне управління” товариство з обмеженою відповідальністю м.
Донецьк (далі за текстом -Банк) про виселення з приміщення АДРЕСА_1; заборону
здійснювати перешкоди  права власності;
зобов'язання за свій рахунок привести орендоване приміщення в первісний стан;
який був на час укладення договору оренди від 02.04.2004 р.; та стягнення з
Банку витрат на проведення технічної інвентаризації у розмірі.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 01.08.2007 р. (суддя Мартюхіна Н. О.), залишеним без змін
у резолютивній частині постановою Донецького апеляційного господарського суду
від 17.10.2007 р., відмовлено у задоволенні позову СПД ОСОБА_1.

Не погодившись з прийнятими
судовими рішеннями, СПД ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення господарського суду Донецької області від 01.08.2007 р. і
постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.10.2007 р. у
справі № 2/91пн, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування
судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими
судами, СПД ОСОБА_1, який є власником частини будівлі Б-2 площею 689,3 кв. м.
АДРЕСА_1, та Банк 02.04.2004 р. уклали договір найму 3/25 частини приміщення
(далі за текстом - Договір).

Пунктом 1 Договору встановлено, що
СПД ОСОБА_1 (Наймодавець) зобов'язується передати Банку (Наймачу) у володіння
та користування 3/25 частини нежитлового вбудованого приміщення з підвалом Б-2,
загальною площею приміщення 170,9 кв. м.

Відповідно до п. 2 Договору
встановлено, що наймане приміщення передається для розташування відділення
філії “Донецького регіонального управління” Банку.

Згідно пункту 7 та 8 Договору встановлено
помісячну орендну плату в розмірі чотири гривні 40 копійок за 1 кв. м. площі,
що орендується. При цьому Наймач звільняється від сплати оренди протягом 4-х
місяців з моменту нотаріального посвідчення договору, на період проведення
ремонтних робіт. Кошторисна вартість робіт доводиться до відома Наймодавця.

Термін оренди встановлюється до 1
квітня 2014 року з дня підписання акту прийому-передачі.

Відповідно до положень ст. 765
Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у
користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

01.07.2004 р. між сторонами було
складено акт приймання-передачі майна за Договором, відповідно до якого
Наймодавець передав, а Наймач прийняв об'єкт оренди без претензій та зауважень.
Акт підписаний та скріплений печатками з обох сторін. Таким чином, право
відповідача щодо користування орендованим приміщенням за умовами договору та
діючого законодавства виникло лише з 01.07.2004 р.

Пунктом 5 Договору передбачено, що
Наймодавець зобов'язаний в триденний термін з дня підписання акту
прийому-передачі з Наймачем передати йому ключі та забезпечити реальну
можливість цілодобово використовувати приміщення.

Відмовляючи у позові господарські
суди виходили з наступного.

Як встановлено господарськими
судами, ще до підписання Акту прийому-передачі, Банк 01.04.2004 р. уклав з КП
“ГрадАРпроект” договір № 60 на виконання проектних робіт по об'єкту оренди, а
10.05.2004  р. -договір підряду з ПП
“ПАЛАНТИР” на виконання робіт з перепланування приміщення; підрядні роботи за
договором виконувались протягом червня -вересня 2004 року, про що були складені
відповідні акти приймання виконаних робіт.

Таким чином, на момент складання та
підписання акту приймання-передачі від 01.07.2004 р., орендне приміщення вже було
частково переплановане та переобладнано.

Апеляційним господарським судом
зроблено висновок про те, що Банк, всупереч умовам договору найму та діючого
законодавства, приступив до використання спірного приміщення та перепланування
цього приміщення. Однак, відповідач користується приміщенням на підставі
договору найму 3/25 частини приміщення від 02.04.2004 р., який є дійсним та
діючим. Відтак, Банк на законних підставах користується орендованим майном.
Доказів розірвання зазначеного договору судам не надано.

У відповідності до ст. 785 ЦК
України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального
зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відтак, вимоги позивача щодо
виселення відповідача з орендного приміщення, як і вимоги позивача щодо
зобов'язання Банку привести орендоване приміщення в первісний стан, який був на
час укладення Договору, обґрунтовано визнано господарськими судами такими, що
задоволенню не підлягають.

Отже, матеріали справи свідчать про
те, що господарськими судами в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і
об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і правомірно застосовано
норми процесуального та матеріального права.

За таких обставин судова колегія не
вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового акту.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О
В И В :

Рішення господарського суду
Донецької області від 01.08.2007 р. та постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 17.10.2007 р. у справі № 2/91 пн залишити без змін, а
касаційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
-без задоволення.

Головуючий суддя
О. Кот

судді
С. Владимиренко

С.
Шевчук