КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2008                                                                                           № 19/113

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Козченко В.М.;

від відповідача 1 - Савицька І.Б.;

відповідача 2 – Демченко С.Ю.; відповідача 3 – Саква Д.Ю.;

третьої особи 1- не з’явився;

третьої особи 2- не з’явився;

третьої особи 3- Мицько Р.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" в особі філіїУправління магістральних газопроводів "Київтрансгаз"

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.03.2008

у справі № 19/113

за позовом                               Дочірньої компанії "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" в особі філіїУправління магістральних газопроводів "Київтрансгаз"

до                                                   1.Відкритого акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

2.ВАТ "Державний ощадний банк України"

3.Державного підприємства "Енергоринок"

треті особи відповідача           1.ВАТ "Державна енергогенеруюча компанія "Центренерго"

2.Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

3.Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про                                                  стягнення безпідставно одержаних коштів, ціна позову 744891,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (далі – ДП “Укртрансгаз”) звернулася до господарського суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Полтаваобленерго” (далі – ВАТ “Полтаваобленерго”), Відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” (далі – ВАТ “Державний ощадний банк України”) та Державного підприємства “Енергоринок” (далі – ДП “Енергоринок”), треті особи Відкрите акціонерне товариство “Державна енергогенеруюча компанія “Центренерго” (далі – ВАТ “ДЕК “Центренерго”), Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” (далі – НАК “Нафтогаз України”) та Дочірня компанія “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (далі – ДК “Газ України”) про стягнення безпідставно одержаних коштів в сумі 744891,75 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 26.03.2008 у позові ДК “Укртрансгаз” до ВАТ “Полтаваобленерго” відмовлено, а провадження у справі в частині позовних вимог ДК “Укртрансгаз” до ВАТ “Державний ощадний банк України” та ДП “Енергоринок” припинено.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду м. Києва від 26.03.2008, ДК “Укртрансгаз” подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи, та неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права.

ДК “Укртрансгаз” в апеляційній скарзі посилається, зокрема, на те, що виконання рішення господарського суду Полтавської області від 09.10.2003, яким Протокол було визнано недійсним, полягає у поверненні сторонами всього одержаного за ним, до операцій проведених сторонами на час виконання Протоколу має бути застосована реституція у відповідності до змісту ч. 2 ст. 48 ЦК УРСР.

ВАТ “Державний ощадний банк України” доводи наведені в апеляційній скарзі підтримало та просило суд задовольнити апеляційну скаргу ДК “Укртрансгаз”.

ВАТ “Полтаваобленерго”, ДП „Енергоринок”, ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” проти доводів наведених в апеляційній скарзі заперечували та просили рішення господарського суду м. Києва від 26.03.2008 залишити без змін, а апеляційну скаргу ДП “Укртрансгаз” – без задоволення.

ВАТ “ДЕК “Центренерго” та НАК “Нафтогаз України” повноважних представників в засідання суду, призначене на 24.06.2008 не направили та не повідомили суд про причини їх неявки.

Керуючись ст. 75 ГПК України колегія суддів вважає, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 325-р від 21.08.2000 „Про систему розрахунків за електроенергію” погоджено пропозицію Мінпаливенерго щодо запровадження на період до 1 квітня 2001 системи розрахунків у грошовій формі за спожиту електричну енергію через окремі розподільчі рахунки між енергопостачальними компаніями, державним підприємством "Енергоринок" та, зокрема, підприємствами НАК "Нафтогаз України", що видобувають та поставляють (транспортують) природний газ на електростанції.

Пунктом 2 зазначеного розпорядження визначено, що :

передбачені у пункті 1 цього розпорядження розрахунки проводяться за згодою сторін на підставі актів звірення та спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками цих розрахунків, шляхом залучення споживачем електричної енергії кредитних банківських ресурсів або використання власних коштів. Умовою проведення таких розрахунків є те, що кожний учасник розрахунків у триденний термін після їх проведення згідно із законодавством здійснює відповідні обов'язкові платежі до бюджетів та до державних цільових фондів;

енергопостачальні компанії, державне підприємство "Енергоринок" відкривають окремі розподільчі рахунки в установах уповноваженого банку, який обслуговує розподільчі рахунки учасників оптового ринку електричної енергії України, для проведення зазначених розрахунків;

підприємства, які розраховуються за поточне споживання електричної енергії згідно з цим розпорядженням, не підлягатимуть відключенню від мережі електропостачання та обмеженню в її споживанні (за винятком аварійних ситуацій) у разі проведення розрахунків у визначений з енергопостачальною компанією день місяця, що настає за місяцем, в якому споживалася електрична енергія.

Згідно п. 3 розпорядження НКРЕ вирішує питання щодо встановлення порядку затвердження за поданням Мінпаливенерго спеціальних алгоритмів розподілу коштів для розрахунків, які провадитимуться згідно з цим розпорядженням.

Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 30.08.2000 № 905 „Про перерахування коштів на виконання розпорядження КМУ” встановлено порядок (алгоритм розподілу коштів), згідно з яким:

1. Уповноважений банк (Банкір ринку) перераховує на додатковий розподільчий рахунок оптового постачальника електричної енергії кошти, які надходять на додаткові розподільчі рахунки ліцензіатів з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, за умови визначення у графі "Призначення платежу": "Оплата електричної енергії згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2000 N 325-р".

2. Розпоряднику коштів Оптового ринку кошти, які надійшли відповідно до пункту 1 цієї постанови, перераховувати учасникам розподілу коштів відповідно до системи розрахунків між енергопостачальними компаніями, ДП "Енергоринок" та підприємствами згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2000 N 325-р.

3. Учасникам розподілу коштів згідно з зазначеною системою розрахунків погодити в установленому порядку термін та обсяги проведених розрахунків відповідно до законодавства.

Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 11.09.2000 № 928 «Про окремі розподільчі рахунки енергопостачальних компаній» затверджено Перелік окремих розподільчих рахунків енергопостачальних компаній, які відкриті у відділеннях уповноваженого банку - Державного ощадного банку України .

Згідно Переліку окремих розподільчих рахунків енергопостачальних компаній, які відкриті у відділеннях уповноваженого банку - Державного ощадного банку України ВАТ «Полтаваобленерго» було відкрито рахунок № .

Між ВАТ „Центренерго”, ДП „Енергоринок”, Управління магістральних газопроводів „Київтрансгаз”, ДК „Торговий дім „Газ України”, НАК „Нафтогаз України”, Відділення державного Ощадного банку України по м. Києву та області 06.09.2000 укладено протокол – погодження № 595, яким передбачено проведення розрахунків за електричну енергію з ВАТ „Полтаваобленерго” .

Відповідно до п.1 протоколу - погодження Управління магістральних газопроводів „Київтрансгаз” сплачує ВАТ „Полтаваобленерго” за електроенергію на окремий розподільний рахунок, вказаний у цьому Протоколі – погодженні, суму всього 744 891,75 грн.

Ощадбанк, відповідно до алгоритму, встановленому постановою НКРЕ від 30.08.2000 № 905 кошти, отримані на окремий розподільчий рахунок ВАТ „Полтаваобленерго” у той же день перераховує на окремий розподільчий рахунок ДП „Енергоринок”, вказаний у цьому протоколі – погоджені, в повному обсязі (в сумі 744 891,75 грн.) з наступним записом в графі „Призначення платежу: за електроенергію поставлену до 01.01.2000 відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2000 № 325- р та протоколу – погодження всього 744 891,75 грн.”.

Згідно п. 1.2 Положення про філію „Управління магістральних газопроводів „Київтрансгаз” Дочірньої компанії „Укртрансгаз” Національної компанії «Нафтогаз України” Управління магістральних газопроводів „Київтрансгаз” є філією Дочірньої компанії „Укртрансгаз” Національної компанії „Нафтогаз України”.

Платіжним дорученням Філії „УМГ „Київтрансгаз” № 1/6 від 05.08.2000 , яке банком виконане 18.09.2000 кошти в сумі 744 891,75 грн. з рахунку „Київтрансгаз” № 1 перераховані банком на рахунок № ВАТ «Полтаваобленерго», відкритий в ОПЕРВ Полтавського обласного управління ВАТ „Ощадбанк”, з призначенням платежу: „проплата за спожиту електроенергію згідно постанови КМ № 325 – р від 21.08.2000 р. без ПДВ”.

В подальшому, 18.09.2000 кошти в сумі 744 891, 75 грн. банком перераховані з рахунку № ВАТ „Полтаваобленерго” на рахунок № 257 ДП „Енергоринок”, відкритий в ОПЕРУ Правління Ощадбанку м. Київ з призначенням платежу : „розрахунки згідно розпорядження КМУ № 325 – р від 21.08.2000 за електроенергію. Протокол № 595 від 06.09.2000р., без ПДВ”.

На підставі платіжного доручення ДП „Енергоринок” № БД -595 від 06.09.2000, яке виконане банком 18.09.2000 кошти в сумі 744 891,75 грн. з рахунку ДП „Енергоринок” № 257 перераховані банком на рахунок № 261 ВАТ „Центренерго”, відкритий в ОПЕРУ Правління Ощадбанку м. Київ з призначенням платежу : „розрахунки за електроенергію згідно розпорядження КМУ № 325 – р від 21.08.2000 і протоколом погодження № 595 від 06.09.2000р., без ПДВ”.

Платіжним дорученням ВАТ „Центренерго” № 64 від 01.09.2000, яке банком виконане 18.09.2000 кошти в сумі 744 891,75 грн. з рахунку ВАТ „Центренерго” № 261 перераховані банком на рахунок № 197 ДК Торговий дім „Газ України”, відкритий в ОПЕРУ Правління Ощадбанку м. Київ, з призначенням платежу:” згідно розпорядження КМУ № 325 – р від 21.08.2000 р., протокол – погодження № 595 від 06.09.2000 р. за спожитий газ згідно з договором № 10-191 від 04.03.1999 р., ПДВ – 0 грн.”.

На підставі платіжного доручення ДК ТД „Газ України” № 36 від 07.09.2000, яке банком виконане 18.09.2000, кошти в сумі 744 891,75 грн. з рахунку ДК Торговий дім „Газ України” № 197 перераховані банком на рахунок № 262 НАК „Нафтогаз України”, відкритий в ОПЕРУ Правлінням Ощадбанку м. Київ, з призначенням платежу: „оплата за природний газ згідно з договором № 19/308 – 3/10-309 від 27.12.1998 р., розпорядження КМУ № 325 – р від 21.08.2000 р., протоколу № 595 від 06.09.2000 р., без ПДВ”.

На підставі платіжного доручення НАК „Нафтогаз України” № 3327 від 07.09.2000, яке банком виконане 18.09.2000, кошти в сумі 744 891,75 грн. з рахунку НАК „Нафтогаз Українги” перераховані на рахунок № 1 філії Управління магістральних газопроводів „Київтрансгаз, з призначенням платежу : „оплата за великий транзит по договору № 3-219 від 17.03.1999 р., згідно розпорядження КМУ № 325 – р., від 21.08.2000 р. та протоколу – погодження № 595 від 06.09.2000р., без ПДВ”.

Отже, 18.09.2000 відбулося погашення заборгованості учасників взаєморозрахунків відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 325-р від 21.08.2000 „Про систему розрахунків за електроенергію”, постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 30.08.2000 № 905 „Про перерахування коштів на виконання розпорядження КМУ” та протоколу – погодження № 595 від 06.09.2000.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 09.10.2003 у справі № 20/108 задоволено позов ВАТ „Полтаваобленерго” до ВАТ „Центренерго”, ДП „Енергоринок”, ДК „Укртрансгаз”, НАК „Нафтогаз України”, ВАТ „Державний ощадний банк України” Відділення Державного ощадного банку України по м.Києву та області, ВАТ „Державний ощадний банк України” в особі Полтавського обласного управління ВАТ „Державний ощадний банк України”, ВАТ „Державний ощадний банк України” про визнання недійсним протоколу – погодження № 595 від 06.09.2000.

Судом у справі № 20/108 встановлено, що на виконання протоколу – погодження № 595 від 21.908.2000 через рахунок відкритий в Полтавському обласному управлінні ВАТ „Державний Ощадний банк України” пройшли кошти в сумі 744 891,75 грн. в порядку визначеному цим протоколом – погодження, що не заперечується представниками сторін та підтверджується матеріалами справи.

ВАТ „Полтаваобленерго” є учасником системи розрахунків, яка запроваджена відповідно до розпорядження № 325- р від 21.08.2000.

Пунктом 2 зазначеного розпорядження передбачено, що розрахунки за електроенергію проводяться „за згодою сторін на підставі актів звірення та спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками цих розрахунків.

ВАТ „Полтаваобленерго”, як один із учасників системи розрахунків, всупереч зазначеним вимогам вказаного розпорядження своєї згоди на проведення таких розрахунків не давало, протокол – погодження № 595 від 06.09.2000 не підписувало, в зв’язку з чим будь – яких операцій на виконання зазначеного протоколу – погодження не проводило.

Протокол - погодження № 595 від 06.09.2000 є угодою, оскільки умови цього протоколу - погодження спрямовані на встановлення прав та обов’язків певного кола осіб, в тому числі ВАТ «Полтаваобленерго».

Відповідно до ст. 48 ЦК Української РСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Стаття 44 ЦК Української РСР передбачає обов’язковість підписання письмових угод особами, які їх укладають. За даних обставин протокол –погодження № 5905 від 06.09.2000 не відповідає вимогам закону і підлягає визнанню недійсним згідно ст. 48 ЦК Української РСР.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

По недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом ( ч. 2 ст. 48 ЦК Української РСР).

При цьому, господарським судом Полтавської області при прийнятті рішення у справі № 20/108 наслідки недійсності угоди, передбаченої ч. 2 ст. 48 ЦК України не застосовано.

Постановою Харківського апеляційного господарського суд від 09.08.2000 рішення господарського суду Полтавської області від 09.10.2003 у справі № 20/108 залишено без зміни.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.12.2004 постанову Харківського апеляційного господарського суд від 09.08.2000 у справі № 20/108 залишено без зміни.

Ухвалою Верховного Суду України від 03.02.2005 відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 08.12.2004 у справі № 20/108.

З 01.01.2004 набрав чинності Цивільний кодекс України (п. 1 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України).

Згідно п. 4 Перехідних та Прикінцевих положень ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Враховуючи те, що цивільні відносини між сторонами виникли до набрання чинності ЦК України і продовжували існувати після набрання ним чинності, то до спору підлягають застосуванню положення ЦК України.

Зобов’язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом ( ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Колегія суддів вважає, що укладений між сторонами протоколом – погодження № 595 від 06.09.2000 за своєю правовою природою є договором і внаслідок його укладення та виконання, між сторонами взаємозаліку припинились зобов’язання за укладеними між ними двосторонніми договорами, на суму, на яку було проведено залік.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки внаслідок укладення сторонами протоколу – погодження № 595 від 06.09.2000 припинились зобов’язання за двосторонніми договорами, укладеними між сторонами взаємозаліку на суму, на яку було проведено залік, то після визнання рішенням господарського суду Полтавської області від 09.10.2003 у справі № 20/108 недійсним протоколу – погодження № 595 від 06.09.2000, між сторонами відновились зобов’язання за двосторонніми договорами, на суму проведеного взаємозаліку.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Враховуючи те, що ВАТ „Полтаваобленерго” не було стороною за протоколом –погодження № 5905 від 06.09.2000, оскільки його не підписувало і внаслідок визнання протоколу - погодження недійсним, між сторонами взаємозаліку відновились зобов’язання за двосторонніми договорами на суму взаємозаліку, то колегія суддів вважає, що ВАТ „Полтаваобленерго” не набувало майно – кошти ДК „Укртрансгаз” в сумі 744 891,75 грн., а тому відсутні підстави, передбачені ст.1212 ЦК України для повернення ВАТ „Полтаваобленерго” майна – коштів в сумі 744 891,75 грн. ДК „Укртрансгаз”.

Оскільки ДК „Укртрансгаз” після пред’явлення позову про повернення безпідставно одержаних коштів до ВАТ „Полтаваобленерго”, ВАТ „Державний Ощадний банк України”, ДП „Енергоринок” відмовилась від позовних вимог до ВАТ „Державний Ощадний банк України”, ДП „Енергоринок”, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України припинив провадження у справі в частині позовних вимог ДК „Укртрансгаз” до ВАТ „Державний Ощадний банк України” та ДП „Енергоринок”.

За наведених у даній постанові обставин колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду м. Києва від 26.03.2008.

Доводи наведені ДК „Укртрансгаз” в апеляційній скарзі колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст.99, 101 – 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 26.03.2008 у справі № 19/113 залишити без зміни, а апеляційну скаргу Дочірньої компанії „Укртрансгаз” Національної компанії „Нафтогаз України” - без задоволення.

2. Матеріали справи № 19/113 повернути господарському суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам та третім особам.

Головуючий суддя

Судді

27.06.08 (відправлено)