ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2008 р.

Справа № 11/117

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шевченко В.В.

суддів: Бєляновського В.В., Мирошниченко М.А.

при секретарі судового засідання: Волощук О. О.

за участю представників сторін:

від в/ч А 3476: Шепель Ю.А. –за дорученням

від ТОВ „Гросит”: не з’явився

від ВДВС: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу військової частини А 3476, с. Костянтинівка, Новоодеського району, Миколаївської області

на ухвалу господарського суду Миколаївської області

від 12 травня 2008 року

за скаргою військової частини А 3476, с. Костянтинівка, Новоодеського району, Миколаївської області на дії та бездіяльність підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС головного управління юстиції у Миколаївській області, м. Миколаїв

у справі № 11/117

за позовом Військової частини А 3476, с. Костянтинівка, Новоодеського району, Миколаївської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гросит”, м. Миколаїв

про стягнення 12 353 947 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 19.04.2005 р. позовні вимоги військової частини А 3476 (далі позивач, стягувач) задоволені у повному обсязі та з Товариства з обмеженою відповідальністю „Гросит” (далі відповідач, боржник) на користь позивача стягнуто 3 658 383 кг дизельного пального, 1700 грн. понесених витрат на сплату держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Також, з відповідача на користь держбюджету України стягнуто 23800 грн. держмита.

29.04.2005 р. місцевим судом видані відповідні накази на виконання вищезазначеного рішення господарського суду від 19.04.2005 р.

10.06.2005 р. підрозділом примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Миколаївської області (далі ВДВС) було відкрито виконавче провадження по виконанню вищеназваних наказів господарського суду.

05.07.2006 р. ВДВС ухвалив постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві про що повідомив останнього листом № 09-3805 від 05.07.2006 р., разом з яким направив позивачеві копію названої постанови.

06.05.2008 р. позивач звернувся до господарського суду Миколаївської області зі скаргою на бездіяльність ВДВС по примусовому виконанню наказу господарського суду № 11/117 від 29.04.2005 р. та незаконність постанови ВДВС від 05.07.2006 р. про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 12.05.2008 р. (суддя Семенов А.К.) на підставі ст. ст. 86, 121-2 ГПК України скарга і додані до неї документи повернуті позивачеві без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу місцевого суду скасувати, оскільки вона прийнята без достатніх на це підстав, не відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти по справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Боржник і ВДВС були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, але їх представники в судове засідання не з’явилися та не скористалися своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом.

Клопотання представника позивача про прийняття додаткових доказів по справі відхилено колегією суддів відповідно до вимог ч. 1 ст. 101 ГПК України з огляду на те, що заявник нічим не обґрунтував неможливість надання цих доказів суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням господарського суду Миколаївської області від 19.04.2005 р. з відповідача на користь позивача стягнуто 3 658 383 кг дизельного пального, 1700 грн. понесених витрат на сплату держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Також, з відповідача на користь держбюджету України стягнуто 23800 грн. держмита.

29.04.2005 р. місцевим судом видані відповідні накази на виконання вищезазначеного рішення господарського суду від 19.04.2005 р.

10.06.2005 р. ВДВС відкрито виконавче провадження по виконанню вищеназваних наказів господарського суду.

05.07.2006 р. ВДВС ухвалив постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві про що повідомив останнього листом № 09-3805 від 05.07.2006 р., разом з яким направив позивачеві копію названої постанови.

Доказів того, що лист № 09-3805 від 05.07.2006 р. та постанову від 05.07.2006 р. про повернення виконавчого документу від ВДВС позивач не отримав в матеріалах справи не міститься та їх, всупереч вимогам ст. 33 ГПК України, останнім суду не надано, тому ствердження апелянта про те, що про бездіяльність ВДВС та постанову від 05.07.2006 р. йому стало відомо 23.04.2008 р. після отримання ксерокопій виконавчого провадження є голослівними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

З урахуванням часу поштового перебігу скарга на бездіяльність ВДВС по примусовому виконанню наказу господарського суду № 11/117 від 29.04.2005 р. та незаконність постанови ВДВС від 05.07.2006 р. про повернення виконавчого документу стягувачеві повинна була бути подана позивачем до суду в строк не пізніше ніж 20.07.2006 р.

З відповідною скаргою позивач звернувся до суду лише 06.05.2008 р., тобто з пропуском встановленого ч. 1 ст. 121-2 ГПК України 10-денного строку на 1 рік 9 місяців та 16 днів.

Встановлений ч. 1 ст. 121-2 ГПК України 10-денний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог ст. 53 ГПК України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску.

Але, як вбачається з тексту поданої до суду скарги та пояснень представника позивача, останній з клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку до суду не звертався, внаслідок чого це питання судом не розглядалось та і не могло бути розглянуто (за умови відсутності відповідного клопотання).

Питання подання скарги на дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби після закінчення встановленого процесуального строку без клопотання про його відновлення не врегульовано чинним господарським процесуальним кодексом України, тому, в цьому випадку, слід керуватися процесуальними нормами цього Кодексу, що регулюють подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Так, згідно п. 1 ч. 5 ст. 113 ГПК України заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не приймаються і повертаються заявникові без розгляду у випадку їх подання після закінчення встановленого процесуального строку без клопотання про його відновлення.

Виходячи з принципу аналогії закону суд першої інстанції підставне повернув позивачеві скаргу на дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби і додані до неї документи без розгляду, так як вона була подана після закінчення встановленого ч. 1 ст. 121-2 ГПК України 10-денний процесуального строку без клопотання про його відновлення, у зв’язку з чим колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101–106 ГПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 12 травня 2008 року у справі № 11/117 (1471/1) – залишити без змін, а апеляційну скаргу військової частини А 3476, с. Костянтинівка, Новоодеського району, Миколаївської області –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В. В. Шевченко

Судді В. В. Бєляновський

М. А. Мирошниченко

Постанову підписано 25.06.2008 р.