ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"13" березня 2008 р. Справа № 10/742-07

за позовом Білоцерківського районного споживчого товариства, м. Біла Церква

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Пайовик”, м. Біла Церква

про примусове виселення із нежитлових приміщень та вилучення майна

суддя Тищенко О.В.

за участю представників сторін

від позивача –Москалюк В.В. (керівник - посвідчення №105 від 05.05.2005р.), Сітенок Л.В.(довіреність №207 від 12.03.2008р.)

від відповідача –Онищенко В.Г. (довіреність від 23.10.2007р.), Костин В.І. (керівник, виписка з наказу №2 від 01.12.1997р.), Василенко А.В. (довіреність від 23.10.2007р.)

Суть спору:

В жовтні 2007 році до господарського суду Київської області звернулося Білоцерківське районне споживче товариство (надалі –позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Пайовик” (надалі –відповідач) про примусове виселення із нежитлових приміщень та вилучення майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне:

- 01.03.2000р. між Білоцерківським районним споживчим товариством і ТОВ "Пайовик" укладено Договір оперативної оренди основних засобів та співробітництва (надалі - Договір), відповідно до умов якого відповідачу були передані основні засоби на загальну суму 337376,00грн.

- згідно умов Договору, передачі в оперативну оренду підлягав виробничий комплекс в складі ковбасного цеху, худобозабійного пункту, які розміщенні за адресою: м. Біла Церква, вул. Володарське шосе 3-й км. Основні засоби передавались для використання їх в цілях заготівлі, переробки сільськогосподарської сировини, виробництва ковбасних виробів в асортименті, заготівлі та збереження шкірсировини (п.1.2 Договору);

- відповідно до Акту прийняття-передачі торгового обладнання в оперативну оренду від 01.03.2000р. позивач передав, а відповідач прийняв основні засоби згідно Договору;

- строк дії Договору оренди складав 7 років і діяв з 01.03.2000р. по 01.12.2007р. (п.6.1 Договору);

- листом №491 від 31.10.2007р. (за місяць до закінчення договору) Білоцерківське районне споживче товариство повідомило відповідача про те, що термін дії укладеного Договору закінчується 01.12.2007р. і продовжуватись на наступний термін не буде, майно має бути повернуто до 01.12.2007р.

- згідно Розпорядження №279 від 30.11.2007р. позивачем була призначена комісія по поверненню майна з оренди;

-01.12.2007р. комісією складено акт про те, що орендар - ТОВ „Пайовик", в особі директора Костини В.І., відмовився повернути майно з оренди, що розташоване за адресою: с. Шкарівка, вул. Ставищанська, 130 (бувша адреса, м. Біла Церква, вул. Володарське шосе 3-й км.).

- на день подачі позову відповідач продовжує використовувати майно без відповідної на те правової підстави, чим порушує право позивача, як власника майна.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, такими що порушують його права та законні інтереси, а тому, посилаючись на ст. 391, 782, 785 ЦК України, просить суд примусово виселити Товариство з обмеженою відповідальністю „Пайовик" з нежитлових приміщень виробничого комплексу в складі ковбасного цеху, худозабійного пункту, що складається з споруд: бойні, контори, котельної, насосної, складу, вбиральної, і знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Шкарівка, вул. Ставищанська, 130 та вилучити у відповідача таке майно:

№

Коротка характеристика основних засобів

Дата введення вдію

Балансова вартість (станом на 01.12.2007р.)

1

Ваги

1972

------

2

Холодильна камера

1986

134,69

3

Електропилка

1987

6,14

4

Тельфер

1993

15,29

5

Котли

1993

40,79

6

Автоматика

1993

21,65

7

Холодильна установка МВВ-61-2

1994

1042,45

8

Кутер

1995

738,32

9

Вага

1995

947,47

10

Перцемолка

1995

197,92

11

Шпигорізка

1995

244,89

12

Цех ковбасний кирпічний

1995

9762,58

13

Насос вакуумний

1996

8702

14

Фаршмашина

1993

1587

15

Подрібнювач м'яса

1993

15,27

16

Шприц вакуумний

1993

18,18

17

М'ясорубка

1991

113,36

18

Машина для нарізання шпігу

1997

614,88

Крім того, в позовній заяві позивач зазначив про те, що в процесі використання орендованого майна відповідачем порушувались умови договору оренди в частині сплати орендної плати, на підтвердження чого останній надав копії рішень Господарського суду Київської області від 26.05.2003р. у справі №134/4-03; рішенням від 08.12.2005р., Постановою Київського Міжобласного апеляційного Господарського суду від 16.02.2006р., та Постановою Вищого Господарського суду від 27.07.2006р. - у справі №190/19-05/10, щодо заборгованості орендної плати по даному об'єкту оренди.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.12.2007р. порушено провадження у справі № 10/742-07, розгляд справи призначений на 21.01.2008р. о 11:40год.

У зв’язку із неявкою в судове засідання представника відповідача та з метою витребування необхідних доказів розгляд справ відкладався.

На підставі ч.4 ст. 69 ГПК України за заявою сторін розгляд справи №10/742-07 було продовжено понад встановлений термін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на наступне:

- оскільки спірний Договір оренди діяв до 01.12.07 р., тому 23.01.2008 року відповідач звернувся до позивача з пропозицією щодо готовності відповідача до повернення майна позивачу (ваги, холодильна камера, електропилка, тельфер, котли, автоматика, холодильна установка МВВ –61 –2, кутер, волчок, перцемолка, шпігорізка, насос вакуумний, фаршмашина, подрібнювач м'яса, шприц вакуумний, м'ясорубка, машина для нарізання шпигу, частину будівлі бойні (на поверховому плані яка значиться під літ. „А" загальною площею 355,2 кв.м.).

- проте щодо частини бойні, яка на поверхневому плані зазначається під літ „К" і має площу 195,5 кв.м., відповідач попередив позивача, що не збирається її повертати позивачу у зв’язку із тим, що стару частину бойні (ковбасний цех) він реконструював, а тому, на думку останнього, ця частини будівлі є новоствореним майном (ковбасний цех), яке належить на праві власності відповідачу.

Також, відповідач у відзиві вказав про те, що для задоволення позову та для повернення майна позивачу, необхідно встановити чи дійсно Позивач є власником майна, для чого позивачем повинні бути надані до суду правовстановлюючі документи на майно. Так, згідно Листа Шкарівської сільської ради № 02-14-11 від 12.01.2008 р. Свідоцтво про право власності від 29.03.2002 р. ніколи і нікому виконкомом Шкарівської сільради не засвідчувалося та не видавалося, згаданої адреси в Свідоцтві про право власності (Ставищанська, 130) немає в адміністративних межах Шкарівської сільської ради, а довідка № 02-18300 від 21.03.02р видавалася помилково.

В судовому засіданні 18.02.2008р. позивач уточнив позовні вимоги, згідно яких просить суд примусово виселити Товариство з обмеженою відповідальністю „Пайовик" з нежитлових приміщень виробничого комплексу в складі ковбасного цеху, худозабійного пункту, що складається з споруд: бойні, контори, котельної, насосної, складу, вбиральної, і знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Шкарівка, вул. Ставищанська, 130 та повернути від ТОВ „Пайовик” майно, передане йому відповідно до акту, а саме: ваги, холодильну камеру, електропилку, тельфер, котли, автоматику, холодильну установку МВВ –61-2, кутер, вага, перцемолку, шпигорізку, насос вакуумний, фаршмашину, подрібнювач м’яса, шприц вакуумний, м’ясорубку, машину для нарізки шпігу

На підставі ст. 81-1 ГПК України за клопотанням позивача від 15.02.2008р. при розгляді справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, а саме: програмно-аппаратного комплексу „Діловодство суду”.

Через загальний відділ господарського суду Київської області 18.02.2008р. представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження у справі№10/742-07 на підставі ч.1 ст.79 ГПК України у зв’язку із поданням відповідачем до господарського суду Київської області адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Пайовик” до Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області та КП Київської обласної ради Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації про визнання нечинним свідоцтва про право власності та зобов’язання вчинити певні дії. Зазначене клопотання судом залишено без задоволення через необґрунтованість та безпідставність, оскільки відповідачем на підтвердження свої доводів не подано процесуального документу суду (ухвали господарського суду Київської області про відкриття провадження в адміністративній справі), яким би підтверджувалось розгляд пов’язаної зі справою №10/742-07 іншої справи іншим судом.

21.02.2008р. через загальний відділ господарського суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Пайовик”, м. Біла Церква до Білоцерківського районного споживчого товариства, м. Біла Церква про визнання права власності на об’єкт нерухомого майна: реконструйованого під ковбасний цех в розмірі 195,5 кв.м. зазначеного в технічній документації під літ „К”.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.02.2008р. матеріали зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Пайовик”, м. Біла Церква до Білоцерківського районного споживчого товариства, м. Біла Церква про визнання права власності на нерухоме майно повернуто позивачу за зустрічною позовною заявою без розгляду на підставі ст. ст. 60,63 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд –

В С Т А Н О В И В:

Між Білоцерківським районним споживчим товариством (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Пайовик” (орендар) було укладено договір оперативної оренди основних засобів та співробітництва б/н від 01.03.2000р. (далі - Договір), на підставі якого орендодавець передав виробничий комплекс в складі ковбасного цеху, ХЗП, які розміщені за адресою: м. Біла Церква, Володарське шосе 3-й кілометр, а орендар прийняв в строкове платне користування основні засоби, склад і вартість яких визначено за даними балансу орендодавця станом на 01.09.1999р. і становить 337376 грн. згідно з актом приймання передачі майна, що є невід’ємною частиною Договору (пункт 1.1 Договору). Як вбачається з п.6.1 Договору та пояснень представників сторін, наданих в судовому засіданні, Договір був укладений строком на сім років.

Згідно п.2.1, 2.2 Договору вступ орендаря у користування основними засобами настає одночасно із підписанням сторонами договору та акту прийняття передачі вказаного майна. Передача основних засобів в оперативну оренду не спричиняє передачу орендареві права власності на це майно. Власником орендованих основних засобів залишається орендодавець, а орендар користується ним протягом строку оренди без права суборенди.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що передача основних засобів в оперативну оренду та його повернення здійснюється за вартістю, вказаною в акті прийняття передачі основних засобів.

Основні засоби вважаються поверненими орендодавцю з часу підписання сторонами акта прийняття передачі про фактичне повернення майна (п.2.4 Договору).

Відповідно до пункту 3.1 Договору орендна плата визначається за домовленістю сторін в розмірі 1286 грн., ПДВ 20% - 257.

Згідно з пунктами 4.1.2, 4.1.4 Договору орендар зобов’язаний своєчасно, не пізніше 10 числа звітного місяця і в повному обсязі вносити орендодавцю орендну плату згідно з умовами Договору; повернути орендодавцю орендовані основні засоби в належному стані

Відповідно до Акту прийняття-передачі торгового обладнання в оперативну оренду від 01.03.2000р. (який підписаний обома сторонами та скріплений печатками сторін) позивачем було передано відповідачу в оперативну оренду будівлю бойні, ваги, холодильну камеру, електропилку, тельфер, котли, автоматику, холодильну установку МВВ –61-2, кутер, вага, шпилорізку, цех ковбасний кирпічний, насос вакуумний, фаршмашину, подрібнювач м’яса, шприц вакуумний, м’ясорубку, машину для нарізки шпігу).

Суд звертає увагу на те, що факт укладення спірного договору та передачі майна не заперечується відповідачем.

Також, судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Шкарівської сільської ради від 10.07.2001р. №77 „Про впорядкування нежитлових будинків належних Білоцерківському РайСТ” визнано право власності Білоцерківського РайСТ на приміщення бойні Володарське шоссе. Згідно Довідки виконавчого комітету Шкарівської сільської ради від 21.03.2002р. № 02-18-300 приміщення бойні, належне Білоцерківському РайСТ, знаходиться на землях Шкарівської сільської ради за адресою: 09170, Київська область, Білоцерківський район, с.Шкарівка, вул. Ставищанська,130.

На підставі Рішення виконавчого комітету Шкарівської сільської ради від 10.07.2001р. №77 „Про впорядкування нежитлових будинків належних Білоцерківському РайСТ” 29.03.2002р. було видано Білоцерківському Районному споживчому товариству Свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою с.Шкарівка, вул. Ставищанська, 130.

В судовому засіданні були оглянуті оригінали вищезазначених документів, а їх копії, засвідчені належним чином, долучені до матеріалів справи.

31.10.2007р. Листом №491 Білоцерківське районне споживче товариство повідомило відповідача про те, що термін дії укладеного Договору оренди від 01.03.2000р. закінчується 01.12.2007р., договір оренди продовжуватись на наступний термін не буде, майно має бути підготовлено до здачі з оренди і здано по акту прийому - передачі 01.12.2007р.

Згідно Розпорядження голови правління Білоцерківського районного споживчого товариства №279 від 30.11.2007р. створено комісію по поверненню з оренди майна та приміщень бойні від ТОВ „Пайовик”.

01.12.2007р. комісією позивача, призначеною Розпорядженням №279 від 30.11.2007р. складено акт, про те, що 01.12.2007р. орендар –ТОВ „Пайовик” в особі директора Костини В.І. відмовився здавати майно з оренди, що розташоване за адресою с.Шкарівка, вул.. Ставищанська,130. Оглянути об'єкт оренди та наявність всього майна, яке було передано згідно акту прийому-передачі комісія не мала можливості, так як на територію орендованого комплексу директор ТОВ „Пайовик” її не допустив та заявив, що на бойні знаходиться 5т. м'яса.

Як вбачається із розписки директора ТОВ „Пайовик” Костини В.І. від 01.12.2007р., останній відмовився повертати з оренди майно „у зв’язку із виясненням права власності на нього”.

Враховуючи те, що відносини сторін у зв’язку із укладенням договору оренди виникли до прийняття ЦК України та ГК України, але права і обов’язки продовжують існувати після 01.01.2004р., суд, з урахуванням п. 4 Прикінцевих положень ГК України та п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вважає за необхідне застосовувати до взаємовідносин сторін норми зазначених кодексів.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до статті 10 Закону України „Про споживчу кооперацію” від 10.04.1992р. власність споживчої кооперації є недоторканною, перебуває під захистом держави і охороняється законом нарівні з іншими формами власності. Забороняється відволікання майна споживчих товариств та їх спілок на цілі, не пов'язані з їх статутною діяльністю. Майно споживчих товариств та їх спілок може бути продано, передано, здано в оренду, надано в позичку і безплатне тимчасове користування членам споживчих товариств, державним, кооперативним та іншим організаціям, трудовим колективам, окремим громадянам тільки за рішенням загальних зборів, конференцій та з'їздів відповідних спілок або уповноважених ним органів.

Згідно зі статтею 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зообов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом України. (ст. 525 ЦК України).

Згідно статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Судом встановлено, що станом на день звернення позивача із позовом, дія спірного договору оренди закінчилася 01.12.2007р. Згоди щодо пролонгації договору оренди сторонами не досягнуто. На вимогу позивача повернути майно, яке було предметом договору оренди, відповідач не відреагував та майно, у встановленому законом порядку не повернув.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача щодо примусового виселення Товариства з обмеженою відповідальністю „Пайовик" з нежитлових приміщень виробничого комплексу в складі ковбасного цеху, худозабійного пункту, що складається з споруд: бойні, контори, котельної, насосної, складу, вбиральної, і знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Шкарівка, вул. Ставищанська, 130 та повернення від ТОВ „Пайовик” майна, переданого йому відповідно до акту, а саме: ваги, холодильну камеру, електропилку, тельфер, котли, автоматику, холодильну установку МВВ –61-2, кутер, вага, перцемолку, шпигорізку, насос вакуумний, фаршмашину, подрібнювач м’яса, шприц вакуумний, м’ясорубку, машину для нарізки шпігу правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про те що, останній є власником частини спірної будівлі під літ. „К”, оскільки відповідач не подав до суду правовстановлюючих документів на зазначене майно, які б свідчили про набуття ним права власності на спірне майно.

Витрати по сплаті держмита відповідно до ст. 49 ГПК України та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю „Пайовик" (09171, Київська обл., м. Біла Церква, шосе Володарське, ) з нежитлових приміщень виробничого комплексу в складі ковбасного цеху, худозабійного пункту, що складається з споруд: бойні, контори, котельної, насосної, складу, вбиральної, і знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Шкарівка, вул. Ставищанська, 130.

3.          Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю „Пайовик" (09171, Київська обл., м. Біла Церква, шосе Володарське, ) повернути Білоцерківському районному споживчому товариству (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 87 ) майно, передане йому відповідно до Акту прийняття-передачі торгового обладнання в оперативну оренду від 01.03.2000р., а саме: ваги, холодильну камеру, електропилку, тельфер, котли, автоматику, холодильну установку МВВ –61-2, кутер, вага, перцемолку, шпигорізку, насос вакуумний, фаршмашину, подрібнювач м’яса, шприц вакуумний, м’ясорубку, машину для нарізки шпігу.

4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Пайовик" (09171, Київська обл., м. Біла Церква, шосе Володарське, ) на користь Білоцерківського районного споживчого товариства (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 87 ) 85,00 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя Тищенко О.В.