ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 січня 2008 р.

№ 5/146

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. -головуючого,

Костенко Т.Ф., Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали  касаційної скарги

ПП ОСОБА_1

на постанову

Львівського апеляційного
господарського суду  від 18.10.2007р.

у справі

господарського суду
Івано-Франківської області

за позовом

ПП ОСОБА_1

до

ПП ОСОБА_2

про

стягнення 4928, 01 грн.

за участю представників сторін:

позивача: не
з'явився,

відповідача: не
з'явився,

ВСТАНОВИВ:

ПП ОСОБА_1 звернувся до ПП ОСОБА_2 з
позовом про стягнення боргу в сумі 4928, 01 грн.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 02.08.2007р., залишеною без змін постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 18.10.2007р., провадження у
справі №5/146 припинено на підставі п.1 ст.80 ГПК України.

Судові рішення мотивовані необхідністю
залучення до участі у справі  фізичної
особи, що унеможливлює розгляд даного спору в господарському  суді.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою та
постановою у даній справі,          ПП
ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в
якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи скаргу тим, що ухвала та постанова прийняті з порушенням
норм матеріального та процесуального права, зокрема ст.ст. 34, 35, 43
Господарського процесуального кодексу України, ст. 305 Господарського кодексу
України.

Сторони не скористались своїм
процесуальним правом на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального
права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним касаційну
скаргу  задовольнити, враховуючи
наступне.

Як вбачається зі змісту позовної
заяви, підставою для подання
позову, є неоплата відповідачем поставленої їй по накладних та
товарних   чеках продукції на підставі
договору купівлі-продажу № 266 від 06.01.2006р.

Припиняючи провадження у справі,
місцевий господарський суд, якого
підтримав суд апеляційної інстанції, виходив з того, що даний спір
не  підлягає вирішенню в господарських
судах, оскільки до участі у справі
необхідно залучити фізичну особу, ОСОБА_3, який за твердженнями  відповідача, передавав їй товар та отримував
кошти за цей товар для  позивача.

Разом з тим попередніми судами
залишено поза вагою той факт, що
сторонами за договором купівлі-продажу № 266 від 06.01.2006р., є позивач
та  відповідач.

Наявність договірних відносин між
позивачем, відповідачем та фізичною особою, ОСОБА_3, в будь якій комбінації,
матеріали справи не  містять і судами
попередніх інстанцій не встановлено.

Згідно ст.1 Господарського
процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші
юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи, мають право звертатись до господарського суду за
захистом своїх порушених прав або охоронюваний законом інтересів.

Відповідно до ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України,
сторонами у судовому процесі - позивачами та відповідачами -можуть
бути  підприємства та організації,
зазначені в ст. 1 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст.12 Господарського процесуального
кодексу України   господарським судам
підвідомчі справи у спорах, зокрема, що виникають при  виконанні господарських договорів.

Таким чином, враховуючи наведене та
зміст позовних вимог, які    відповідають
вимогам зазначених норм процесуального права, колегія дійшла  висновку, що спір між позивачем та
відповідачем у справі носить
господарський характер, учасником якого фізична особа, ОСОБА_3, не  являється, а отже і рішення за цим позовом не
може вплинути на права та  обов'язки
останнього, що виключає необхідність залучення ОСОБА_3 до  участі у справі, та як наслідок робить
висновки судів попередніх інстанцій  щодо
припинення провадження у справі неспроможними.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає,
що місцевим господарським та апеляційним господарським судом були неправильно
застосовані  норми процесуального права,
що є підставою для скасування
оскаржуваної постанови із направленням справи до місцевого господарського   суду на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119
- 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 18.10.2007р. та ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 02.08.2007р. у справі № 5/146 скасувати.

Справу направити до господарського
суду Івано-Франківської області на  новий
розгляд.

Головуючий суддя
В.С. Божок

Судді:
Т.Ф. Костенко

Г.П.
Коробенко