КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2008                                                                                           № 46/368

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:           Кошіля В.В.

Вербицької О.В.

при секретарі:           Цецарському А.О.

За участю представників:

від позивача - Гладилка Ю.П.,

від відповідача - не з’явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Української аграрної біржі

на рішення Господарського суду м.Києва від 03.12.2007

у справі № 46/368 (Шабунін С.В.)

за позовом                               Української аграрної біржі

до                                                   Державного казначейства України

про                                                  стягнення 150970,26 грн.

ВСТАНОВИВ:

Українська аграрна біржа звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного казначейства України про зобов’язання відшкодувати за рахунок держави шкоду у розмірі 150970,26 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2007 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Також позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що рішення було прийняте з суттєвими порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

На виконанні Відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції міста Луганська з 1999 року знаходилось зведене виконавче провадження по стягненню з Приватного підприємства “Мелісса” заборгованості на користь юридичних осіб та державного мита на користь держави, а також виконавчий напис нотаріуса та накази Господарського суду Луганської області про стягнення боргу на користь Української аграрної біржі.

Позивачем на адресу Відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Луганська було направлено заяву № 07012.02/169 про примусове виконання наказу Господарського суду Луганської області від 10.04.2003 у справі № 18/65, де вказані реквізити, на які позивач просив перераховувати кошти, а саме: код ЗКПО 20055032, рахунок № 0081, банк одержувача: Операційне відділення Державного казначейства України, МФО 820172.

Відповідно до платіжного доручення № 1027 від 26.11.2003, Відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Луганська було перераховано на користь Відділення Державного казначейства Ленінського району м. Луганська державне мито в розмірі 151035,51 грн., стягненого з ПП “Мелісса”, ПП СПФ “Агро”, ПП “Хімреактив” на рахунок № 0006, , банк одержувача: УДК в Луганській області м. Луганськ, МФО 804013.

Листом № 09-04/494-4374 від 24.05.2005 відповідач повідомив позивача про те, що кошти в розмірі 150970,26 грн. від реалізації майна в рахунок погашення заборгованості Української аграрної біржі за іноземним кредитом, залученим під державну гарантію станом на 24.05.2005 за результатами звірки розрахунків з державним бюджетом за іноземним кредитом за 2003 рік до державного бюджету не надходили.

Як вбачається з листа Луганського обласного управління юстиції від 09.06.2005 № 10-7-1828, у ході проведення виконавчих дій було описано та накладено арешт на майно боржника - ПП “Мелісса”, а саме: сільськогосподарську техніку., після проведення якого, його було передано на реалізацію структурному підрозділу Спеціалізованого державного підприємства “Укрспецюст”.

Від реалізації вказаного майна на рахунок виконавчої служби надійшли кошти у розмірі 159987,55 грн., з яких на корить держави було перераховано виконавчий збір в розмірі 1582,29 грн., а також 1435,00 грн. витрат на послуги експертів.

Постановою Господарського суду Луганської області від 03.06.2003 по справі № 10/37б ПП “Мелісса” було визнано банкрутом та 22.06.2004 були закриті виконавчі провадження відносно даного боржника.

Згідно вищевказаного листа Луганського обласного управління юстиції від 09.06.2005 № 10-7-1828 та листа Державної виконавчої служби Луганської області від 16.03.2006 № 5-6-808, кошти від реалізації майна ПП “Мелісса” в сумі 150970,62 грн. необхідно було перерахувати Державному казначейству України в рахунок погашення заборгованості перед державним бюджетом за іноземним кредитом, у зв’язку з чим 06.01.2005 відділ Ленінського ВДВС Луганського МУЮ звернувся до Ленінського відділення Державного казначейства України з проханням повернути помилково зараховану на рахунок № 0006, МФО 804013, код 24046582 суму в розмірі 150970,26 грн.

Проте, відділ Державного казначейства в Ленінському районі м. Луганська листами від 10.01.2005 та 18.01.2005 повідомив, що відмовляється від виконання вимоги відділу ДВС посилаючись на лист Державного казначейства № 03-06/1126-9376 від 30.10.2002, а також інші нормативні акти, згідно яких повернення державного мита проводиться на підставі довідки або ухвали суду, якщо заява платника для його одержання подана ним протягом року з дня зарахування державного мита до бюджету до відповідного органу, що справляє мито, а даному випадку до Господарського суду Луганської області.

Як вбачається з матеріалів справи, відділу ДВС стало відомо про помилково зараховані кошти 19.11.2004, а тому останній був позбавлений права у встановлений строк 1 рік з дня зарахування вказаної суми звернутися до Господарського суду Луганської області із заявою про повернення грошових коштів.

04.05.2005 Ленінський відділ ДВС Луганського МУЮ звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом про зобов’язання УДК в Луганській області перерахувати на депозитний рахунок Ленінського відділу ДВС Луганського МУЮ грошові кошти у розмірі 150970,26 грн. або на рахунок в операційному управлінні казначейства України, в рахунок погашення заборгованості по іноземному кредиту перед бюджетом.

12.07.2005 рішенням Господарського суду Луганської області по справі № 18/223 у задоволенні позову було відмовлено.

25.07.2005 Ленінський відділ ДВС Луганського МУЮ звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Луганської області від 12.07.2005 по справі № 18/223.

30.08.2005 постановою Луганського апеляційного господарського суду вказану апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Луганської області від 12.07.2005 - без змін.

08.11.2005 Українська аграрна біржа звернулась до Господарського суду Луганської області в порядку адміністративного судочинства з позовом до Ленінського відділу ДВС Луганського міського управління юстиції про стягнення 150970,26 грн. Ухвалою від 10.01.2006 провадження по даній справі було припинено у зв’язку з тим, що позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

09.02.2006 Українська аграрна біржа звернулася до Господарського суду Луганської області з позовом до Ленінського відділу ДВС Луганського міського управління юстиції про стягнення 212905,00 грн. Ухвалою Господарського суду Луганської області по справі № 15/65 від 03.03.2006, провадження було припинено, у зв’язку з ліквідацією відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України “Про державну виконавчу службу України”, шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку, позивачем не надано доказів, протиправності дій та вини конкретного державного виконавця відповідного органу державної виконавчої служби в перерахуванні 151035,51 грн. на платіжні реквізити, зазначені в платіжному дорученні № 1027 від 26.11.2003.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією або бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Положенням про Державне казначейство України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1232 встановлено, що основними завданнями Державного Казначейства України, є забезпечення казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, що передбачає: розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів; контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті зобов’язань та проведенні платежів за цими зобов’язаннями; в межах своїх повноважень контроль за дотриманням учасниками бюджетного процесу бюджетного законодавства; ведення бухгалтерського обліку і складення звітності про виконання державного та місцевих бюджетів; управління наявними фінансовими ресурсами, що ним обліковуються; визначення механізму казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів, установлення єдиних правил бухгалтерського обліку і звітності про виконання державного та місцевих бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів, визначення порядку і строків подання звітів про виконання кошторисів державних цільових фондів.

Згідно ст. 48 глави 8 розділу II Бюджетного кодексу України, в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України: операцій з коштами державного бюджету; розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів; контролю бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті зобов’язань та проведенні платежів; бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання державного бюджету.

У відповідності до ст. 50 Бюджетного Кодексу України, Державне казначейство України веде бухгалтерський облік всіх надходжень, що належать Державному бюджету України, та за поданням органів стягнення здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету. Розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов’язань та здійснення видатків з бюджету.

Статтею 21 Бюджетного Кодексу України передбачено, що для здійснення програм та заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Згідно ст. 22 Бюджетного Кодексу України, головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, передбаченими законом про Державний бюджет України, - органи, уповноважені відповідно Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України забезпечувати їх діяльність, в особі їх керівників, а також міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України та інші спеціалізовані суди; установи та організації, які визначені Конституцією України або входять до складу Кабінету Міністрів України, а також спеціально уповноважені законом органи на здійснення розвідувальної діяльності, Національна академія наук України, Українська академія аграрних наук, Академія медичних наук України, Академія педагогічних наук України, Академія правових наук України, Академія мистецтв України, в особі їх керівників.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України, Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування. Заподіяна шкода відшкодовується державою, і за рахунок державних коштів, проте, відповідачем у спорах про відшкодування заподіяної шкоди, повинна виступати особа, діями чи бездіяльністю якої було заподіяно таку шкоду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було визначено чим саме Державне казначейство України порушило його права або охоронювані законом інтереси, а також не надано згоди на залучення до участі у справі іншого відповідача.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Української аграрної біржі, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2007 у справі № 46/368 є обґрунтованим і таким, що прийняте без порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Української аграрної біржі залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2007 у справі № 46/368 залишити без змін.

Матеріали справи № 46/368 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Вербицька О.В.