ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008 р.

№ 19/252

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

Панової І.Ю.,

Заріцької А. О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал", м. Донецьк

на рішення

та постанову

господарського суду Донецької області від 18.10.2007

Донецького апеляційного господарського суду від 20.11.2007

у справі

№19/252

за позовом

до

Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Горлівки

Відкритого акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал", м. Донецьк в особі відділення №9 ВАТ "АКБ "Капітал" в м. Горлівка

про

стягнення 288,70 грн.

за участю представників сторін:

від позивача:

не з'явилися

від відповідача:

не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Горлівки (надалі –Управління ПФУ) у вересні 2007 звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" в особі відділення №9 ВАТ "АКБ "Капітал" (надалі –ВАТ "АКБ "Капітал") про стягнення 288,70 грн. –

Доповідач: Продаєвич Л.В.

частини пенсії, зарахованої на особовий (поточний) рахунок пенсіонера в установі банку у січні –лютому 2007 року і не виплаченої останньому у зв'язку зі смертю та неповернутої пенсійному фонду у зв'язку з утриманням банком у рахунок виконання зобов'язань пенсіонером за договором про надання споживчого кредиту.

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.10.2007 (суддя: Дучал Н.М.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.11.2007 (судді: Старовойтова Г.Я. –головуючий, Волков Р.В., Запорощенко М.Д.), позов задоволений: з ВАТ "АКБ "Капітал" на користь Управління ПФУ в Центрально-Міському районі м. Горлівки стягнуто 288,70 грн.

Не погоджуючись із прийнятими у справі судовими актами, ВАТ "АКБ "Капітал" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою про їх скасування, просить справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки вважає, що при розгляді справи судами не надано юридичної оцінки тому факту, що банком належним чином виконані умови договору від 01.02.2006 № 16, укладеного з позивачем, та повернута грошова сума у розмірі, наявному на поточному рахунку пенсіонера; навпаки через недбалість самого пенсійного фонду пенсія за січень-лютий була перерахована на рахунок померлого пенсіонера; про факт смерті банк був повідомлений лише 08.02.2007, тому правомірно згідно з умовами договору про надання споживчого кредиту здійснив договірне списання відповідної суми з пенсійного рахунку в погашення кредиту та відсотків за його користування.

Скаржник наполягає на тому, що він є добросовісним набувачем (отримувачем) належних з позичальника платежів у погашення кредиту, що не враховано судами при прийнятті оскаржуваних рішень, та посилається на неправильне застосування судами статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду (ухвала Вищого господарського суду України від 23.01.2008, надіслана сторонам у справі –25.01.2008), проте, сторони не скористалися правом, наданим їм статтею 22 Господарського процесуального кодексу України щодо участі у засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій установлені наступні обставини, які підтверджені наявними у справі доказами.

Так, за умовами укладеного між Управлінням ПФУ в Центрально-Міському районі м. Горлівки та ВАТ "АКБ "Капітал" договору від 01.02.2006 №16 Фонд забезпечує перерахування коштів на виплату пенсії та грошової допомоги, що фінансуються з коштів Фонду, на рахунки установ банку протягом місяця за встановленими періодами виплати, а банк виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.

На виконання умов цього договору Управління ПФУ 04.01.2007 та 01.02.2007 за платіжними дорученнями №12, №176 перерахувало на рахунок банку певні суми з призначенням платежу –фінансування на виплату пенсії за січень та лютий 2007 року, у т.ч. на ім'я пенсіонера Ципленкової Л.П. – 760,82 грн.

Листом від 06.02.2007 Управління ПФУ в Центрально-Міському районі м. Горлівки було повідомлено, зокрема, про смерть Ципленкової Л.П. 28.12.2006 року.

07.02.2007 Управління ПФУ в Центрально-Міському районі м. Горлівки звернулося до відповідача з листом про повернення пенсії за січень –лютий 2007 року у загальній сумі 760,82 грн. на ім'я Ципленкової Л.П. та повідомило банк про смерть пенсіонера.

Меморіальним ордером від 09.02.2007 банк перерахував Управлінню ПФУ 241,68 грн. –залишок коштів, які знаходилися на поточному рахунку пенсіонера після погашення кредиту за договором від 22.06.2006 № КR/2/50028 про надання споживчого кредиту, який був укладений між ВАТ "АКБ "Капітал" та гром. Ципленковою Л.П.

Згідно пункту 1.2 зазначеного договору кредит погашається шляхом договірного списання коштів з пенсійного рахунку позичальника згідно графіка погашення.

В обґрунтування своїх заперечень за даним позовом банк посилається на абзац 3 статті 8 договору від 01.02.2006 №16, яким передбачено, що суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, установи банку протягом одного банківського дня повертають відповідно органам ПФУ, за їх письмовим розпорядженням, при умові наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера, та стверджує про дотримання ним умов зазначеного договору.

Також банк посилається на те, що після отримання повідомлення позивача про смерть одержувача пенсії жодна видаткова операція з поточного рахунку пенсіонера не здійснювалася.

Зазначені доводи відповідача були розглянуті судами і не прийняті до уваги з огляду на таке.

Рішення та постанова про задоволення позову вмотивовані тим, що згідно зі статтею 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", статтями 25, 346, 1216, 1218, 1219 Цивільного кодексу України банк здійснив операцію з погашення кредиту за укладеною з фізичною особою угодою після дати її смерті з коштів, які фізичній особі вже не належали в силу: - припинення права власності у зв'язку зі смертю власника (пункт 11 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України);

- припинення пенсійного забезпечення померлої особи;

- невключення права на пенсію до складу спадщини

- та належності цих коштів Пенсійному фонду, за рахунок якого здійснювалися пенсійні виплати.

Отже, висновки судів попередніх інстанцій про те, що перераховані на поточний рахунок пенсіонера кошти після його смерті є власністю Управління ПФУ в Центрально-Міському районі м. Горлівки, яке не є поручителем фізичної особи за договором про надання споживчого кредиту та яке відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України має право на їх повернення від установи банку як безпідставно набутих, є обґрунтованими.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що суди в порядку статей 43, 47, 43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно і повно розглянули в судовому процесі всі обставини справи, дослідили подані сторонами докази, проаналізували відносини сторін та правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права.

Викладені в касаційній скарзі доводи не можуть бути підставою для зміни або скасування прийнятих у справі судових актів.

Відповідно до вимог статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" – залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 18.10.2007 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.11.2007 у справі №19/252 –залишити без змін.

Головуючий:                                                    І.Панова

Судді:                                                                                  А. Заріцька

Л. Продаєвич