ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"06" червня 2008 р.

Справа № (2/107)15/95

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фермерського господарства „Якимівське-Агро” с. Якимівка Добровеличківського району

до відповідача: СФГ „Чисте поле” с. Чистопілля, Вільшанського району

про стягнення 71654 грн. 57 коп.

Представники сторін:

від позивача – Бондар Р.В. довіреність № 23 від 01.02.07р.

від відповідача – не з’явився

В судовому засіданні 02.06.08р. оголошувалась перерва до 06.06.08р. на 14 годину 30 хвилин.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення 60775 грн. коштів сплачених за неотриманий товар. В клопотанні від 02.06.08р. позивач збільшив позовні вимоги і додатково просить стягнути 10879 грн. 57 коп. збитків по сплаченим відсоткам за користування кредитом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні 02.06.08р. позовні вимоги заперечив, в засідання суду 06.06.08р. представник відповідача не з’явився, про причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подавав, хоча власноруч підписав заяву від 02.06.08р. про оголошення перерви по справі, тобто належним чином сповіщений про час і місце слухання справи.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідач виставив позивачу для оплати 18700 літрів дизельного пального по рахунку № 28 від 28.12.06р. на суму 60775 грн.

По платіжному дорученню № 34 від 28.12.06р. позивач оплатив виставлений рахунок на суму 60775 грн.

Як визначає ч. 3 ст. 35 ГПК України вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов’язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Вироком Вільшанського районного суду від 20.07.07р. по справі № 1-25, що набрав законної сили, Лисун Ігор Миколайович, колишній головний бухгалтер СФГ „Чисте поле”, визнаний винним за ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України. На підставі ст. 75 КК України Лисун І.М. звільнений від відбування покарання із встановленням йому іспитового строку два роки з позбавленням права займатись бухгалтерською діяльністю строком один рік.

У вироку зазначено, що 28.12.2006 року Лисун І.М. в селі Якимівка Добровеличківського району, з метою привласнення грошових коштів, без відома керівника СФГ „Чисте поле” Даценка Ю.М. та всупереч його волі, зловживаючи своїм службовим становищем, вніс у договір купівлі-продажу № 1 від 28.12.2006 року між СФГ „Чисте поле” та ФГ „Якимівське-Агро”, передбаченого ст. 655 ЦК України, неправдиві відомості про поставку дизельного палива в кількості 37400 л. на суму 121550 грн. та виконав в договорі підпис від імені Даценка Ю.М.

28.12.2006 року на розрахунковий рахунок СФГ „Чисте поле” відкритого у Вільшанському відділенні Кіровоградської філії АКБ „Приватбанк” надійшли кошти в сумі 60775 грн. за дизельне паливо, які Лисун І.М. в цей же день згідно платіжного доручення перерахував на картковий рахунок СФГ „Чисте поле”, та в подальшому дизельне паливо так поставлено до ФГ „Якимівське Агро” не було. В цей же день Лисун І.М. умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою привласнення грошових коштів, згідно платіжного доручення № 5 від 28.12.2006 року перевів 60000 грн. з розрахункового рахунку СФГ „Чисте поле” у Вільшанському відділенні Кіровоградського регіонального управління ЗАТ КБ „ПриватБанк” на свій особистий картковий рахунок.

Висновком експерта № 112 від 05.04.07р. визначено, що підписи від імені Даценка Ю.М. на ...рахунку № 28 від 28.12.2006 року, на договорі купівлі-продажу № 1 від 28.12.2006 року... виконано Лисуном І.М.

Таким чином, вироком Вільшанського районного суду від 20.07.07р. встановлено, що уповноважена особа СФГ „Чисте поле” не підписувала договір купівлі-продажу від 28.12.06р. № 1 з ФГ „Якимівське-Агро”, не виставляла для оплати ФГ „Якимівське-Агро” рахунок № 28 від 28.12.06р. Відповідач не отримував кошти перераховані позивачем по платіжному дорученню № 34 від 28.12.06р. в сумі 60775 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

На виконання вимог постанови Вищого господарського суду України від 07.02.08р. по даній справі господарським судом досліджено питання правомочності головного бухгалтера СФГ „Чисте поле” Лисуна І.М. на підписання від імені господарства спірного договору та рахунку для здійснення оплати.

Розділом 8 статуту СФГ „Чисте поле” визначено, що управління господарством здійснює його голова, який представляє інтереси господарства перед підприємствами, установами і організаціями, окремими громадянами як на території України, так і за її межами. Голова організовує роботу господарства, розпоряджається майном і коштами, підписує відповідні фінансові документи, приймає і звільняє з роботи, встановлює правила трудової і виробничої дисципліни, накладає стягнення.

Отже, до кола повноважень головного бухгалтера підприємства не входить право підписувати від імені господарства будь-які договори, або виставляти для оплати іншим фізичним та юридичним особам рахунки.

В силу вимог ст. ст. 32-33 ГПК України сторони, в тому числі і позивач, не надали суду довіреність відповідача чи інший документ, який би надав повноваження Лисуну І.М. підписувати від імені СФГ „Чисте поле” спірний договір № 1 від 28.12.06р. та рахунок № 28 від 26.12.06р.

Стосовно вимог пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992р. „Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками” (зі змінами та доповненнями) слід зазначити наступне.

В пункті 3 йде мова про порушення працівником трудових обов’язків або неналежному їх виконанні, а в даному випадку вироком суду встановлений факт зловживання Лисуном І.М. своїх службовим становищем та відсутності будь-яких повноважень на вчинення від імені СФГ „Чисте поле” дій як по підписанню договору так і підписанню та наданню для оплати рахунку. Тому, СФГ „Чисте поле” не може відповідати за злочинні дії колишнього головного бухгалтера підприємства Лисуна І.М.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Клопотання позивача про збільшення позовних вимог від 02.06.08р. та про забезпечення позову від 02.06.08р. задоволенню не підлягають, так як не підлягають задоволенню позовні вимоги.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 207, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 32-34, 35, 43, 44, 47-1, 49, 75, 82 – 85 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог повністю відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя К.М. Мохонько