КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

15.04.08 р.                                                                                          № 20/325-07/10

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Фаловської І.М. (доповідач по справі),

суддів:

Мостової Г. І.

Писаної Т.О

при секретарі судового засідання –Гонтар О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явилися

від відповідача-1: Череповський О.В. –представник за дов. №3/1933 від 09.04.2008 р.

від відповідача-2: Свиргун Н.П. –представник за дов. б/н від 10.01.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Єдина будівельна»та товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром»на рішення господарського суду Київської області від 26.12.2007 року

у справі № 20/325-07/10 (суддя Тищенко О.В.),

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Єдина будівельна», м. Київ,

до відповідача-1           відкритого акціонерного товариства «Укргідроенерго», м.Вишгород, Київська область,

до відповідача-2          товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром», м.Новодністровськ, Чернівецька область,

про           стягнення 4705539,95 грн.

та за зустрічним позовом          товариства з обмеженою відповідальністю

«Енергопром», м.Новодністровськ, Чернівецька обл.,

до                                                  товариства з обмеженою відповідальністю

«Холдингова компанія «Єдина будівельна», м. Київ

про                                                  стягнення 4710968,13 грн.

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Єдина будівельна»(далі по тексту –позивач, «ХК «Єдина будівельна») звернулося до господарського суду Київської області із позовною заявою про зобов’язання відкритого акціонерного товариства «Укргідроенерго»(далі по тексту –відповідач-1, ВАТ «Укргідроенерго») підписати акт звірки взаєморозрахунків між відповідачем-1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Енергопром»(далі по тексту –відповідач-2, ТОВ «Енергопром») по Генеральному підрядному контракту на будівництво Дністровської ГАЕС; стягнення з відповідачів на користь позивача 4 448 104 грн. основного боргу, 199090,71 грн. пені та 32 727,24 грн. процентів річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем-2 зобов’язань за Договором на будівництво об’єктів Дністровської ГАЕС №141-1 від 25.10.2006 р. (далі-Договір) щодо оплати вартості виконаних позивачем будівельно-монтажних робіт на будівництві Дністровської ГАЕС на суму 4 448 104 грн.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву посилається на відсутність між ВАТ «Укргідроенерго»та ТОВ «Холдингова компанія «Єдина будівельна»договірних відносин, а також на обов’язок відповідача-2 як генпідрядника за договором генерального підряду №3 від 15.01.2002 р. самостійно залучати субпідрядні організації, забезпечувати координацію їх діяльності на будівельному майданчику, приймати виконані ними роботи.

Відповідач-2 у письмових поясненнях зазначає про безпідставність позовних вимог ТОВ «Холдингова компанія «Єдина будівельна», оскільки позивачем не доведено обґрунтованості позовних вимог, не надано акту звірки між відповідачем-2 та позивачем щодо вартості виконаних робіт сторонами Договору на будівництво об’єктів Дністровської ГАЕС №141-1 від 25.10.2006 р. та їх оплати.

Відповідно до норм ст. 60 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту –ГПК України) у грудні 2007 р. ТОВ «Енергопром»звернулося до господарського суду Київської області із зустрічною позовною заявою до ТОВ «ХК «Єдина будівельна»про стягнення з останнього 3 048 992,53 грн. основного боргу, збитків у розмірі 2 000 000,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 4 000 000,00 грн., сплаченого державного мита у розмірі –25 500 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського суду Київської області від 26.12.2007 року позов ТОВ «ХК «Єдина будівельна»задоволено частково, а саме провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «ХК «Єдина будівельна»про зобов’язання ВАТ «Укргідроенернго»підписати акт звірки взаєморозрахунків між ним та ТОВ «Енергопром»по генеральному підрядному контракту на будівництво Дністровської ГАЕС –припинено, стягнуто з відповідача-2 на користь позивача 1 220 026,47 грн. основного боргу за виконані будівельно-монтажні роботи, в іншій частині позовних вимог –відмовлено повністю; зустрічний позов ТОВ «Енергопром»також задоволено частково, а саме: стягнуто з ТОВ «ХК «Єдина будівельна»на користь ТОВ «Енергопром»2000000 грн. збитків та 2000000 грн. штрафних санкцій, позов ТОВ «Енергопром»до ТОВ «ХК «Єдина будівельна»в частині вимог про стягнення 213250,62 грн. заборгованості залишено без розгляду, в іншій частині позовних вимог –відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ «ХК «Єдина будівельна»звернулося до Київського міжобласного апеляційного господарського суду зі скаргою № 376-01 від 23.01.2008 р., в якій просить повністю скасувати оскаржуване рішення господарського суду Київської області від 26.12.2007 року у справі № 20/325-07/10 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «ХК «Єдина будівельна»задовольнити, а у задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ «Енергопром»до ТОВ «ХК «Єдина будівельна»відмовити.

Також, ТОВ «Енергопром»звернулося до Київського міжобласного апеляційного господарського суду зі скаргою № 71 від 30.01.2008 р., в якій просить змінити рішення господарського суду Київської області від 26.12.2007 року у справі № 20/325-07/10, а саме відмовити в задоволенні первісного позову ТОВ «ХК «Єдина будівельна»повністю та задовольнити поданий зустрічний позов ТОВ «Енергопром»в повному обсязі.

В обґрунтування вимог, викладених в апеляційних скаргах, скаржники посилаються на те, що при винесенні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд не в повному обсязі з’ясував усі обставини, що мають значення для справи, та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, неправильно застосувавши норми матеріального права.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 19.02.2008 р. апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Єдина будівельна»та товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром»були прийняті до провадження і призначені до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11.03.2008 р. за участю представників сторін. Ухвалою апеляційного суду від 11.03.2008 р. розгляд справи було відкладено на 15.04.2008 р., у зв’язку з неявкою представника відповідача-1 та задоволенням поданого відповідачем-2 клопотання.

Представник позивача в судове засідання 15.04.2008 р. не з’явився, про причини неявки суд повідомив клопотанням №126/14-03 від 14.04.2008 р., в якому просив про відкладення розгляду справи у зв’язку з тимчасовою непрацездатністю повноважного представника позивача Ясиновського І.Г. Однак колегія суддів вказане клопотання не задовольнила, оскільки воно не підтверджене належними доказами. Крім цього, розгляд справи в судовому засіданні 11.03.2008 року було відкладено на 15.04.2008 року, однак представник позивача не надіслав до суду письмових пояснень, на які посилається в клопотанні, хоча для цього судом надавалось достатньо часу. Разом з тим, позивач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи без участі його представника.

Відповідач-2 вимоги, викладені в апеляційній скарзі підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Подав письмове пояснення б/н від 14.04.2008 р., в якому проти апеляційної скарги позивача заперечує. Зазначене пояснення залучено до матеріалів справи на підставі ст.ст. 99, 101 ГПК України.

Відповідач-1 вимоги ухвали суду не виконав, відзиву на апеляційну скаргу не подав, пояснюючи це відсутністю правовідносин з позивачем. Питання викладені в поданих апеляційних скаргах залишив на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Єдина будівельна»та товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром»не підлягають задоволенню, а рішення господарського суду Київської області від 26.12.2007 року необхідно змінити.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як вірно встановлено місцевим судом, правовідносини між ТОВ «Енергопром»(генпідрядник) та ТОВ «Холдингова компанія «Єдина будівельна»(субпідрядник) врегульовано договором на будівництво об’єктів Дністровської ГАЕС №141-1 від 25.10.2006 р. (далі –Договір). Відповідно до умов вказаного договору, а саме:

-          п.2.1. ст. 2 генпідрядник доручив виконати, а субпідрядник зобов’язався виконати на свій ризик власними і залученими силами та засобами будівельно-монтажні роботи, згідно з погодженими генпідрядником щомісячними планами виконання робіт, здійснити здачу робочій комісії, призначеній генпідрядником і замовником окремих споруд, етапів, черг будівництва Дністровської ГАЕС або об’єкту в цілому у строки, передбачені графіками; провести необхідні випробування відповідно до ДБН, усунути за рахунок субпідрядника наслідки неякісного виконання робіт;

-          п.3.1. ст. 3 вартість будівельно-монтажних робіт, що підлягають виконанню за цим договором, визначається окремо затвердженими в установленому порядку кошторисами, калькуляціями, розрахунками, що є невід’ємною частиною даного договору. Вартість першочергових будівельно-монтажних робіт, що підлягають виконанню за Договором, орієнтовно складала 2 000 000,00 грн. та підлягала зміні на підставі додаткових угод до Договору.

Також, між сторонами було підписано протокол врегулювання розбіжностей (розмовностей) до Договору (а.с.26-28), а також додаткову угоду №1 до Договору від 19.04.2007 р. з протоколом розбіжностей, згідно з якими строк дії Договору був встановлений до 31.12.2007 р., а вартість будівельно-монтажних та інших робіт, що підлягають виконанню протягом 2007 р. має визначатися на підставі окремо затверджених в установленому порядку кошторисів, калькуляцій, розрахунків, що є невід’ємними частинами Договору, і орієнтовно складає 20 000 000 грн. (а.с.29-31).

Як встановив місцевий господарський суд, заявлена позивачем за первісним позовом сума заборгованості, пені, процентів річних обчислена станом на 11.06.2007 р., що підтверджується розрахунком суми заборгованості відповідача-2 перед позивачем (а.с.55). При цьому, вказана у графі 59 даного розрахунку вартість виконаних позивачем робіт за травень 2007 р. не відповідає сумі, вказаній у Акті приймання виконаних підрядних робіт за травень 2007 р. (а.с.50-51) та Довідці про вартість виконаних підрядних робіт та витрат за травень 2007 р. (а.с.53).

Також, як вказує місцевий суд в рішенні, з довідок про вартість виконаних позивачем підрядних робіт та витрат за період з листопада 2006 р. по травень 2007 р. (а.с.32, 35, 39, 41, 44, 47, 53), актів приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2006 р. –травень 2007 р. (а.с.33, 36-37, 42, 45, 48, 50-51) вбачається, що позивачем станом на 11.06.2007 р. виконано будівельно-монтажні роботи за Договором на суму 5 667 738,60 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з акту звірки розрахунків, погодженого та підписаного сторонами, актів виконаних робіт, поданих відповідачем до матеріалів справи, вартість виконаних позивачем робіт складає 5 736 744 грн., про що не заперечували сторони. Отже місцевий суд помилився в обрахуванні розміру вартості виконаних позивачем робіт.

Як свідчать подані до матеріалів справи докази, відповідач 2 частково розрахувався з позивачем за виконані роботи на суму 1 398 719,60 грн. (а.с.55, 97-98, 130-151). Отже, сума боргу відповідача 2 складає 4 338 024,40 грн.

Далі, як свідчать матеріали справи, ТОВ «Енергопром»було надано позивачу послуги згідно з пунктами 2.3., 5.4. Договору (акти прийняття виконаних робіт за листопад 2006 р. –травень 2007 р. (а.с.117-123) на загальну суму 166 623,60 грн.

Відповідач-2 відпустив позивачу будівельні матеріали на загальну суму 2 850 714,54 грн., що підтверджується накладними на відпуск матеріалів №469 від 29.11.2006 р., №501 від 08.12.2006 р., №527 від 29.12.2006 р., №01 від 03.01.2007 р., №13 від 24.01.2007 р., №40 від 01.02.2007 р., №53 від 23.02.2007 р., №63 від 28.02.2007 р., №77 від 02.03.2007 р., №80 від 07.03.2007 р., №88 від 23.03.2007 р., №110 від 30.03.2007 р., №119 від 02.04.2007 р., №127 від 12.04.2007 р., №137 від 24.04.2007 р., №151 від 28.04.2007 р., №161 від 07.05.2007 р., №162 від 07.05.2007 р., №163 від 21.05.2007 р.; та довіреностями на отримання матеріальних цінностей серії ЯНО №239651 від 29.11.2006 р., серії ЯНО №239652 від 08.12.2006 р., серії ЯНО №239655 від 21.12.2006 р., серії ЯНО №239656 від 28.12.2006 р., серії ЯНО №239659 від 25.01.2007 р., серії ЯНО №239662 від 07.02.2007 р., серії ЯНО №239666 від 21.02.2007 р., серії ЯНО №239668 від 02.03.2007 р., серії ЯНО №239669 від 02.03.2007 р., серії ЯНО №239670 від 07.03.2007 р., серії ЯНО №239675 від 23.03.2007 р., серії ЯНО №239677 від 27.03.2007 р., серії ЯНО №239678 від 12.04.2007 р., серії ЯНО №239680 від 24.04.2007 р., серії ЯНО №239684 від 07.05.2007 р. (а.с.99-116).

Крім цього, протягом січня-травня 2007 року відповідач-2 виконав на замовлення позивача роботи на загальну суму 24 4905,01 грн., зокрема, по вальцюванню арматури на суму 33 176,40 грн., по виготовленню закладних деталей на суму 3700,21 грн., по вальцюванню арматури на суму 34 897,20 грн., по вальцюванню арматури на загальну суму 55 321,20 грн., по вальцюванню арматури на загальну суму 41346 грн., по вальцюванню арматури на загальну суму 76 464 грн., що підтверджується актами: №1 прийняття виконаних робіт за січень 2007 р. від 30.01.2007р., №1 прийняття виконаних робіт за лютий 2007 р. від 26.02.2007 р., №2 прийняття виконаних робіт за лютий 2007 р. від 26.02.2007 р., №1 прийняття виконаних робіт за березень 2007 р. від 26.03.2007 р., №1 прийняття виконаних робіт за квітень 2007 р. від 26.04.2007 р., №1 прийняття виконаних робіт за травень 2007 р. від 25.05.2007 р. (а.с.124-129).

Отже, місцевим судом вірно встановлено, що вартість відпущених відповідачем 2 матеріалів та наданих послуг позивачеві в процесі будівництва об’єкту складала 3 262 243,15 грн.

З акту звіряння розрахунків між сторонами станом на 29.08.2007 року (а.с.97-98) вбачається, що позивач зарахував відповідачеві 2 в рахунок погашення боргу вартість частини відпущених відповідачем 2 матеріалів та наданих послуг у сумі 213 250,62 грн. Що свідчить про частковий взаємозалік однорідних вимог між сторонами.

Отже, відповідач 2, вважаючи, що зарахування зустрічних однорідних вимог можливе на всю суму відпущених останнім матеріалів та наданих послуг в рахунок погашення його боргу перед позивачем, 23.08.2007 р. надіслав позивачу заяву №196 про проведення зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 3 048 992,53 грн. (3 262 243,15 грн. - 213 250,62 грн. = 3 048 992,53 грн.).

Листом від 27.08.2007 р. №318-01 позивач відмовився від проведення зарахування зустрічних вимог з підстав не оформлення поставок матеріалів та надання послуг відповідачем-2 позивачу відповідними договорами, відсутністю угоди про форму розрахунків, термінів оплати, неоднорідністю вказаних вимог.

Однак, апеляційна колегія не погоджується з такими доводами позивача, на підставі слідуючого.

Згідно з ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов’язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

В силу ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заявок позивача про відпуск матеріалів, відповідач-2 поставив позивачу будівельні матеріали на загальну суму 2 850 714,54 грн., виконав на замовлення позивача роботи на загальну суму 244 905,01 грн., надав послуги генпідряду на суму 166 623,60 грн., Отже, вказані обставини свідчать про те, що між сторонами внаслідок відповідних конклюдентних дій виникли цивільні права та обов’язки, що випливають з договорів поставки, підряду та ін.

Глави 54, 61 ЦК України не вимагають для даного виду угод обов’язкової письмової форми та не містять наслідків недійсності у разі їх недодержання.

Згідно з ст. 11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Отже, встановлені судом першої інстанції обставини справи підтверджують наявність у діях позивача і відповідача-2 волевиявлення на встановлення правовідносин безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.

Зазначені дії сторін по поставці будівельних матеріалів, виконанню робіт та наданню послуг в силу загальних засад і змісту цивільного законодавства слід визнати діями, що породжують відповідні цивільні права і обов’язки сторін і згідно зі ст. 16 ЦК України є підставою виникнення обов’язку позивача за первісним позовом розрахуватися за отримані ним будівельні матеріали та виконані відповідачем-2 роботи, надані послуги. Строк (термін) такого виконання передбачений статтею 530 ЦК України.

20.10.2007 р. відповідач-2 надіслав позивачу в порядку ст. 530 ЦК України вимогу №1108/1 про сплату позивачем заборгованості на суму 3 048 992,53 грн. та 06.12.2007 р. відповідач-2 повторно направив позивачу вимогу №1295 про зарахування зустрічних однорідних вимог. Однак позивач не визнав заборгованості перед відповідачем 2 за відпущені матеріали та надані послуги.

Крім цього, з пояснень позивача вбачається, що останній не вважає ці вимоги зустрічними однорідними його вимогам про стягнення заборгованості за виконані підрядні роботи.

Разом з тим, місцевим судом вірно встановлено, як наявність заборгованості позивача перед відповідачем 2 так і необхідність зарахування зустрічних однорідних вимог між сторонами в рахунок погашення взаємної заборгованості між ними, враховуючи наступне.

Як встановлено вище, взаємна заборгованість сторін є наступною: відповідач 2 має заборгованість перед позивачем в сумі 4 338 024,40 грн., а позивач повинен сплатити відповідачеві 2 3 048 992,53 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов’язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов’язання; у разі поєднання управненої та зобов’язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами, а також, згідно з частиною 2 цієї ж статті, в разі його розірвання або визнання недійсним за рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов’язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не визначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 601 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги.

Перелік зобов’язань, які не можуть бути припинені зарахуванням, визначено статтею 602 Цивільного кодексу України. За змістом цієї статті в інших випадках заборона на припинення зобов’язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог може мати місце, якщо це встановлено договором або законом.

Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом, а не однаковістю підстав виникнення.

Враховуючи зазначене, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відхилення заперечень позивача щодо недопустимості зарахування вимог відповідача-2 на суму вартості поставлених будівельних матеріалів, виконаних робіт та наданих послуг позивачу, оскільки такі вимоги є дійсними, однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про припинення зобов’язання відповідача 2 на суму 3 048 992,53 грн. перед позивачем, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог між позивачем та відповідачем 2. Отже, заборгованість ТОВ «Енергопром»перед ТОВ «ХК «Єдина будівельна»складає 1 289 031,87 грн. (4 338 024,40 грн. - 3 048 992,53 грн. = 1 289 031,87 грн. ) та підлягає до стягнення з відповідача 2.

Враховуючи вищенаведене, рішення місцевого суду в частині стягнення заборгованості з відповідача 2 на користь позивача необхідно змінити та стягнути 1 289 031,87 грн.

Що стосується пункту 8 резолютивної частини рішення, то його необхідно виключити з резолютивної частини, оскільки відповідач 2 в зустрічних позовних вимогах не заявляв про стягнення 213 250,62 грн. з позивача.

Далі, згідно з ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Договору, замовник –відповідач-1 за власним рішенням або дорученням інвестора фінансує виконання робіт (будівництво об’єкта), приймає закінчені роботи (об’єкт будівництва) та оплачує їх.

Згідно з п. 5.2 Договору авансування генпідрядником виконання робіт до початку їх виконання субпідрядником по рішенням щомісячних нарад також відбувається в межах виділених замовником авансів.

Пунктом 5.1 ст. 5 Договору (в редакції протоколу врегулювання розбіжностей) встановлений обов’язок генпідрядника забезпечувати своєчасне фінансування Програми робіт, проведення розрахунків з субпідрядником за виконані роботи у відповідності з погодженим генпідрядником графіком виконання робіт в межах реального надходження коштів на будівництво Дністровської ГАЕС.

З урахуванням графіків, річної Програми виконання робіт, сторони щомісячно, до 25 числа поточного місяця, погоджують з послідуючим підписанням програму робіт наступного місяця, кварталу, яка буде невід’ємною частиною Договору із зазначенням строків та вартості виконання БМР, яка уточнюється по факту виконання робіт, а також узгоджують необхідну величину авансування перед програмою робіт.

Підпунктом 13.1.1 пункту 13.1 Договору передбачено право генпідрядника призупинити або достроково припинити дію даного Договору у разі відсутності коштів для фінансування Програми робіт.

Отже, сторони Договору встановили, що умовою оплати генпідрядником вартості виконаних субпідрядником робіт є реальне (фактичне) надходження коштів генпідряднику від замовника для фінансування програми робіт по будівництву Дністровської ГАЕС. Такий погоджений сторонами Договору порядок розрахунків відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно з актом звірки взаємних розрахунків від 18.10.2007 р. станом на 01.10.2007 р. заборгованість замовника –відповідача-1 перед відповідачем-2 становила 8 560 047,63 грн. та була погашена 02.10.2007 р., 12.10.2007 р., 12.10.2007 р. та остаточно –15.10.2007 р. В силу ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до абзацу другого п. 12.1 Договору при затримці з вини генпідрядника оплати виконання робіт згідно з умовами п. 5.1 та п. 5.5 цього Договору генпідрядник сплачує підряднику, за його вимогою, пеню в розмірі 0,05 відсотки за кожен день прострочки, але не більше ніж передбачено законодавством України.

Посилання позивача на ч.1 ст. 625 ЦК України щодо відповідальності відповідача-2 за невиконання зобов’язань по оплаті виконаних позивачем робіт, правомірно були відхилені місцевим господарським судом з підстав їх невідповідності положенням ч. 2 ст. 9 ЦК України, ст. 7, ч. 2 ст. 175 ГК України, відповідно до яких особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України, а майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України крім непереборної сили, законом або договором можуть передбачатись інші випадки звільнення суб’єкта господарювання за порушення господарського зобов’язання.

Таким чином, відсутність фінансування будівництва замовником не є згідно з Договором господарським правопорушенням та підставою для стягнення з відповідача-2 пені, процентів річних. Позивачем також не доведено фактів затримання ТОВ «Енергопром»оплати виконаних позивачем робіт після забезпечення замовником належного фінансування будівельних робіт.

Згідно з п. 5.9 Договору при перевиконанні субпідрядником затвердженої Програми робіт генпідрядник здійснює оплату перевиконання робіт в межах реального надходження коштів від Замовника.

Судом встановлено, що протягом січня-червня 2007 р. позивачем перевиконано щомісячні програмні завдання на 1 273 428 грн., а тому затримка сплати позивачу вказаних коштів відповідачем-2, які надійшли лише у жовтні 2007 р., не є підставою для притягнення останнього до відповідальності.

Такі обставини справи вірно встановлені місцевим судом та свідчать про безпідставність позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача 2 пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 838 ЦК України замовник і субпідрядник не мають права пред’являти один одному вимоги, пов’язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Холдингова компанія «Єдина будівельна»до відповідача-1 не підлягають задоволенню, оскільки Договором не передбачено відповідальності відповідача-1 як замовника перед субпідрядником.

У зв’язку з підписанням 18.10.2007 р. між відповідачами акту звірки взаємних розрахунків, провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Холдингова компанія «Єдина будівельна»про зобов’язання відповідача-1 підписати акт звірки взаєморозрахунків між ним та відповідачем-2 по генеральному підрядному контракту на будівництво Дністровської ГАЕС правомірно припинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Місцевим судом правомірно частково задоволено зустрічні позовні вимоги ТОВ «Енергопром»про стягнення 2000000 грн. збитків та такої ж суми штрафних санкцій, враховуючи наступне.

Відповідно до пп. 13.2.2 п. 13.2 Договору (в редакції протоколу врегулювання розбіжностей) субпідрядник має право достроково припинити договір або зупинити виконання робіт у випадку систематичного порушення генпідрядником термінів фінансування робіт згідно цього Договору.

Сторона по ініціативі якої призупиняються роботи або розривається Договір, зобов’язана повідомити іншу сторону за 30 днів та компенсувати іншій стороні фактично понесені і погоджені іншою стороною витрати по реалізації Програми, пов’язані з призупиненням робіт або розірванням контракту, протягом місяця після пред’явлення таких документів. Договір може бути призупинений або достроково припинений за згодою сторін (пункти 13.3, 13.4 Договору).

Пунктом 8.2 Договору на субпідрядника покладено обов’язок завчасно інформувати генпідрядника про можливе сповільнення або про зупинку виконання робіт і причини, що призвели до цього.

Згідно з пунктами 4.2, 4.6 Договору при виникненні обставин, що не залежать від субпідрядника і перешкоджають виконанню робіт у встановлені строки, в т.ч. і порушення термінів фінансування та розрахунків за виконані роботи, він може ставити перед генпідрядником питання про перегляд строків виконання, рішення про яке з обґрунтуванням причин оформлюється додатковою угодою.

Позивач за первісним позовом не надав доказів завчасного повідомлення відповідача-2 згідно з пунктами 4.2, 4.6, 8.2, 13.3 Договору про зупинення виконання будівельно-монтажних робіт до відновлення фінансування, достатнього для продовження робіт, та направлення відповідачу-2 пропозиції про укладення додаткової угоди про перенесення строків виконання субпідрядником робіт.

Оскільки згідно з Договором фактичне надходження коштів генпідряднику від замовника для фінансування програми робіт по будівництву Дністровської ГАЕС було умовою оплати вартості виконаних позивачем робіт, а також, враховуючи порушення позивачем встановленого Договором порядку зупинення робіт, суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку про безпідставність посилань позивача за первісним позовом на правомірність припинення виконання будівельно-монтажних робіт з посиланням на систематичне порушення відповідачем-2 термінів фінансування робіт згідно з Договором.

Згідно з ст.1 Договору програма робіт –це набір робіт на певний період, узгоджений сторонами договору і забезпечений фінансуванням.

Пунктом 5.1 Договору (в редакції протоколу врегулювання розбіжностей) передбачено, що з урахуванням графіків, річної Програми виконання робіт, сторони щомісячно, до 25 числа поточного місяця, погоджують з послідуючим підписанням програми робіт наступного місяця, кварталу, яка буде невід’ємною частиною Договору із зазначенням строків та вартості виконання БМР, яка уточнюється по факту виконання робіт, а також узгоджують необхідну величину авансування перед програмою робіт.

Відповідно до п. 8.1 Договору субпідрядник зобов’язаний виконувати роботу у відповідності з проектно-кошторисною документацією, ДБН, будівельними нормами і правилами, затвердженою Програмою та графіками виконання робіт.

Відповідач-2 супровідним листом від 20.08.2007 р. №870 направив позивачу затверджену Програму виконання будівельно-монтажних робіт на вересень 2007 р.

03.09.2007 р. ТОВ «Енергопром»супровідним листом від 31.08.2007 р. №918 направило позивачу уточнену відповідачем-1, як замовником, Програму робіт на вересень 2007 р. та Програму будівельно-монтажних робіт на 2007 р. із «Програми мінімально необхідних будівельно-монтажних робіт на 2007 р. за проектом завершення будівництва Дністровської ГАЕС».

Згідно з п.10.1 Договору здача-приймання проміжних робіт в обсязі узгодженої програми здійснюється щомісячно з оформленням субпідрядником актів приймання виконаних субпідрядних робіт форми КБ-2 в термін до 25 числа поточного місяця, довідки форми КБ-3 в термін до 27-го числа поточного місяця.

Пунктом 12.7 Договору встановлено, що при невиконанні у визначений термін з вини субпідрядника рішень нарад, тематичних завдань, місячних планів (в т.ч. по фізичних об’єктах) він сплачує генпідряднику штраф у розмірі 100% від вартості запланованого на місяць виконання цих робіт.

Враховуючи, що позивач не з’являвся у липні-вересні 2007 року (а.с 243-262) на виробничо-технічні наради, не виконав у липні 2007 р. субпідрядні роботи на суму 770000 грн., у серпні 2007 р. –770000 грн., у вересні 2007 р. (згідно з уточненим планом) – 1 340 000 грн., не надав доказів не можливості такого виконання, зустрічні позовні вимоги ТОВ «Енергопром»про стягнення з ТОВ «Холдингова компанія «Єдина будівельна»штрафу в розмірі 2 000 000 грн., є цілком обґрунтованими.

Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Пунктом 12.8 Договору передбачено, що у разі спричинення генпідряднику збитків внаслідок неналежного виконання субпідрядником (чи залученими ним суб’єктами господарювання) своїх обов’язків субпідрядник на вимогу генпідрядника в повному обсязі відшкодовує збитки та сплачує штраф у розмірі 100% від вартості спричинених генпідряднику збитків.

Судом було задоволенню вимоги відповідача-2 про стягнення збитків з позивача, оскільки одностороннє припинення позивачем виконання зобов’язань всупереч встановленому Договором порядку погодження призупинення робіт заподіяло ТОВ «Енергопром»збитки у розмірі 2 000 000 грн. не одержаних доходів від замовника в оплату вартості робіт, що підлягали виконанню у липні-вересні 2007 р. При цьому, судова колегія погоджується з висновками суду, що одностороння безпідставна відмова від виконання зобов’язання за липень-вересень 2007 р. є протиправною поведінкою позивача. Позивач не довів в судовому засіданні відсутності вини у заподіяних збитках.

Водночас, суд першої інстанції правомірно відхилив зустрічні позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ «Холдингова компанія «Єдина будівельна»штрафу в розмірі 100% вартості спричинених генпідряднику збитків, оскільки п. 12.8 Договору передбачена відповідальність за одне і теж правопорушення, що і в п.12.7 Договору. Оскільки, згідно з ч.1 статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як встановлено вище, судом задоволено позовні вимоги про стягнення штрафу в такому ж розмірі за порушення умов договору, тобто позивач вже поніс відповідальність у вигляді штрафу за порушення умов договору з його вини.

Враховуючи вищевикладене, апеляційні скарги ТОВ «Холдингова компанія «Єдина будівельна»та ТОВ «Енергопром»задоволенню не підлягають, оскільки місцевий господарський суд повно з’ясував обставини справи та дав їм правильну юридичну оцінку, однак помилився в розрахунку суми, яка підлягає до стягнення, що відповідно до вимог статті 104 ГПК України є підставою для зміни рішення місцевого суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 80, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Єдина будівельна»та товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром»на рішення господарського суду Київської області від 26.12.2007 року по справі № 20/325-07/10 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Київської області від 26.12.2007 року по справі № 20/325-07/10 змінити.

3.          Викласти резолютивну частину рішення господарського суду Київської області від 26.12.2007 року по справі № 20/325-07/10 в іншій редакції.

4.          «Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Єдина будівельна»задовольнити частково.

5.          Провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Єдина будівельна»про зобов’язання Відкритого акціонерного товариства «Укргідроенерго»підписати акт звірки взаєморозрахунків між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергопром»по генеральному підрядному контракту на будівництво Дністровської ГАЕС припинити.

6.          В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Єдина будівельна»до Відкритого акціонерного товариства «Укргідроенерго»відмовити повністю.

7.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром», що розташоване за адресою: Чернівецька область, м. Новодністровськ, 10-квартал, будинок управління () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Єдина будівельна», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Горького, 7 () 1 289 031 (один мільйон двісті вісімдесят дев’ять тисяч тридцять одна) грн. 87 коп. основного боргу за виконані будівельно-монтажні роботи. Видати наказ.

8.          В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Єдина будівельна»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром»відмовити.

9.          Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром»задовольнити частково.

10.           Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Єдина будівельна», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Горького, 7 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром», що знаходиться за адресою: Чернівецька область, м. Новодністровськ, 10-квартал, будинок управління () 2 000 000 (два мільйони) грн. збитків, 2 000 000 (два мільйони) грн. штрафних санкцій. Видати наказ.

11.           В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Єдина будівельна»відмовити.

12.           Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром», що знаходиться за адресою: Чернівецька область, м. Новодністровськ, 10-квартал, будинок управління () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Єдина будівельна», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Горького, 7 () 6 612 (шість тисяч шістсот дванадцять) грн. 15 коп. витрат по сплаті державного мита та 31 (тридцять одну) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

13.           Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Єдина будівельна», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Горького, 7 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром», що знаходиться за адресою: Чернівецька область, м. Новодністровськ, 10-квартал, будинок управління () 21 652 (двадцять одну тисячу шістсот п’ятдесят дві) грн. 05 коп. витрат по сплаті державного мита та 100 (сто) грн. 20 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

14.          Видачу наказів доручити господарському суду Київської області.

15.          Матеріали справи №20/325-07/10 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя:                                                                      Фаловська І.М.

Судді:

Мостова Г. І.

Писана Т.О

Дата відправки