ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 37/147

21.04.08

За позовом

Відкритого акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо»

До

1.          Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»

2.          Товариства з обмеженою відповідальністю «Арес LTD»

Про

стягнення 4 437,75 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

В судових засіданнях приймали участь представники сторін:

Від позивача: Підлужняк С.О.- представник за довіреністю № 273 від 12.10.2007 року;

Від відповідача1: Недошитко Р.Ю. - представник за довіреністю № 869-НЮ від 18.03.2008 року; Созданий С.І.- представник за довіреністю № 869-НЮ від 18.03.2008 року;

Від відповідача 2: не з’явились;

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо» до Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Арес LTD»про стягнення з вантажовідправника суму збитків в розмірі 4 437,75 грн., які завдані нестачею вантажу (вугілля), а також витрат по сплаті держмита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2008 року порушено провадження у справі № 37/147, розгляд справи було призначено на 21.04.2008 року о 14-30.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 21.04.2008 року надав відзив на позовну заяву, де зазначається, що відповідач-1 не визнає заявлені позовні вимоги, свої заперечення обґрунтовує тим, що відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника.

Представник позивача в судовому засіданні 21.04.2008 року зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд стягнути вантажовідправника та перевізника 4 437,75 грн. збитків, завданих нестачею вантажу (вугілля), а також витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Представник відповідача 2 в призначене судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 04.04.2008 року не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами за відсутності представника вантажовідправника.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 21.04.2008 року за згодою представників сторін оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2006 р. між ВАТ «Вінницяоблпаливо»(надалі –покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тера-Нова»(надалі - постачальник) був укладений договір № 1.146 (надалі- договір), згідно якого постачальник зобов’язався відвантажити, а покупець прийняти та оплатити вугілля марки ДГР в кількості 2000 тон та марки АМ в кількості 3000 тон.

Сторони узгодили, що відповідно до п. 2.2 Договору, покупець розраховується з постачальником за отримане вугілля шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника з відстрочкою платежу 10 банківських днів з моменту прибуття вугілля на станцію призначення, підтвердження постачальником права власності, отримання рахунку та податкової накладної в оригіналі.

12.12.2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Арес LTD»по залізничній накладній № 50294330 напіввагон № 67901009 відвантажило 66,5 т вугілля антрацит марки АМ на адресу Могилів-Подільського паливного складу Відкритого акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо».

Постачальником вказаного вугілля за договором поставки № 1.146 від 13.12.2006р. (додаткове узгодження № 12 від 19.09.2007р.) є Товариство з обмеженою відповідальністю «Тера-Нова».

Відповідно до п. п. 2.2, 3.2. договору поставки № 1.146 від 13.12.2006 р. та на підставі рахунку № СФ-0000144 від 07.12.2007р. позивач в порядку календарної черговості, платіжним дорученням № 5883 від 07.12.2007р. перерахував на розрахунковий рахунок постачальника грошові кошти на загальну суму 250 000,00 грн. за поставку вугілля.

Як вбачається з матеріалів справи, під час пересування вагону № 67901009 на станції Знам’янка було здійснено комісійне перевантаження вагону на 150 т вагах залізниці, яким встановлено, що вага брутто 80350 кг, тара з бруса 22040 кг, нетто 58210 кг, що складає різницю ваги проти документів в сторону зменшення на 8290 кг. На поверхні вантажу наявні воронкоподібні поглиблення: над 5 та 6 люками довжиною 3100мм, на всю ширину вагону, глибиною 850мм. Щілина між п'ятим люком праворуч та зліва по ходу потягу закладено дошкою. Фактично вантаж прибув в технічно та комерційно несправному вагоні. На поверхні вантажу захисне маркування вапном не порушено. Перевірка проводилась двічі. Нестача підтвердилась.

Зазначені обставини зафіксовані в комерційному акті АР № 272639/1 від 12.12.2007 року, оригінал якого залучено до матеріалів справи.

Позивач вважає, що нестача вугілля виникла як з вини вантажовідправника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Арес LTD»так і з вини перевізника, а тому просить стягнути з них пропорційно ступеня їх вини суму збитків від нестачі вугілля з урахуванням суми норм природної втрати і граничного розходження в розмірі –4437,75 грн.

На підтвердження розміру заявлених до стягнення збитків позивач додає до матеріалів справи копію договору № 1.146, додаткове узгодження № 12 від 19.09.2007 року, копії платіжного доручення № 5883 від 07.12.2007р., та рахунку № СФ-0000144 від 07.12.2007р.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, накладна - основний перевізний документ встановленої форми (форму затверджено наказом Міністерства транспорту України від 19.11.1998 р. № 460), оформлений відповідно до цього Статуту та правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до вимог частини 2 статті 32 Статуту залізниць України відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з додержанням Технічних умов.

Згідно статті 31 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезинфіковані вагони та контейнери.

Придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається: відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці.

Відповідно до залізничної накладної, вугілля завантажувалось засобами відправника, маса вантажу визначена відправником, що вказано в накладній і підтверджено підписом представника, без участі залізниці.

Згідно п. 6 Правил перевезення у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001р. № 542, у разі навантаження у вагоні відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється.

З метою забезпечення збереженості вантажу на його поверхню може наноситися захисне маркування або застосовуватися покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 27 Статуту залізниць України, під час перевезення вантажу, який здувається, відправник зобов'язаний вжити відповідних профілактичних заходів. У разі невиконання зазначених вимог відповідальність за втрату або пошкодження вантажу, що виникли з цієї причини, несе відправник.

Із зазначених у залізничній накладній № 50294330, графа 1, 4, даних вбачається, що відправником були застосовані додаткові заходи по збереженню при перевезенні вугілля і вказано: вантаж розміщено згідно Технічних умов правильно (графа 1); просипано вапновими спилками (графа 4), що підтверджується комерційним актом № АР272639/1 від 12.12.2007 року.

В комерційному акті № АР272639/1 від 12.12.2007 року зазначено, що вагон в технічно несправному стані.

Суд відзначає, що наявність воронкоподібного поглиблення та не порушення захисного маркування свідчить про завантаження вугілля у технічно-несправний вагон.

Таким чином, судом встановлено, що вантажовідправник не виконав вимоги ст. ст. 27, 32 Статуту залізниць України, Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу.

Відповідно до п. 3.9 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею»від 29.05.2002 р. за. № 04-5/601 із змінами та доповненнями, внесеними рекомендацією Президії Вищого господарського суду України від 18.11.2003 р. за № 04-5/1429, в якому зазначено, що у випадках, коли під завантаження поданий несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника. Винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала, прихований характер або виникла в процесі перевезення вантажів. Прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера.

Доказів того, що в даному випадку технічна несправність мала прихований характер або виникла в процесі перевезення вантажу, суду не надано.

Відповідно до статті 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі і завантаженому засобами відправника, та якщо не має ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Враховуючи те, що ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення не має, а напіввагон № 67901009 поданий під завантаження був несправний, проте відповідач - 2 не відмовився від його використання, відповідальність за нестачу покладається на вантажовідправника. В свою чергу, перевізник звільняється від відповідальності за нестачу вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна однієї тони вугілля відповідно до рахунку постачальника №СФ-00000144 від 07.12.2007р. складає 582,00грн.в т.ч. ПДВ 97,00грн. (485,00грн х 1,2 = 582,00грн.)

Загальна сума нестачі з урахуванням суми норм природної втрати і граничного розходження визначення маси нетто становить 4 437,75грн. в т.ч. ПДВ 739,62грн.: 582,00грн. х 7,625т= 4 437,75грн.

Проаналізувавши вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено безпосередній причинний зв’язок між понесеними збитками у вигляді дійсної вартості нестачі вантажу, сплаченого за втрачений вантаж залізничного тарифу та неналежним виконанням відповідачем - 2 своїх обов’язків.

Статтею 920 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язань, які випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не передбачено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Враховуючи наведене, позов визнається обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині стягнення вартості нестачі з відповідача-2, як відправника, а в частині вимог до відповідача-1, як перевізника позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача - 2.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 307 Господарського кодексу України, ст. 623, 920 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24, 27, 31, 32, 111, ст. ст. 32, 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арес LTD»задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арес LTD»(Донецька обл., м. Макіївка, вул. Театральна, 17 ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо» (21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 122, розрахунковий рахунок у Вінницькому ЦВ ПІБ, МФО 302571, ідентифікаційний код 01880670) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення збитки у розмірі 4 437 (чотири тисячі чотириста тридцять сім) грн. 75 коп., 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В позові до Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця» відмовити повністю.

4.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5.          Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу.

Суддя

І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 07.05.2008 року