Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2008 р. Справа № 44/383-06

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Шепітько І.І., судді Бондаренка В.П. , судді Лакізи В.В.

при секретарі –Погребняк А.М.

за участю

прокурора –Гавриленко О.В. посвідчення № 173 від 23.08.2007 року

представників:

позивача –Кулінічевої Н.О. за дорученням № 08-11/4116/2-07 від 10.12.2007 року

відповідача – Бессонова В.А. за дорученням б/н від 15.01.2008 року, після перерви не з’явився

третьої особи на стороні позивача –Ремінного В.І. за дорученням № 20/1126 від 04.04.2008 року

третьої особи на стороні відповідача –не з’вився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційне подання прокурора (вхідний №346Х/1-32) на рішення господарського суду Харківської області від "23" січня 2008 року по справі

за позовом Прокурора м.Харкова в інтересах держави, в особі Харківської міської ради, м.Харкова

3-тя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –Управління з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області, м.Харків

до Повного господарського товариства “Степанюк і Степанюк” Виробничо-комерційної фірми “Прінц”, м. Харків

3-тя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Харківський університет Повітряних Сил Збройних сил України, м.Харків

про звільнення самовільно зайнятої ділянки

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 23 січня 2008 року (суддя Прохоров С.А.) в задоволенні позову відмовлено.

Прокурор не погодився з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційним поданням, в якому просить рішення господарського суду Харківської області від 23 січня 2008 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що відповідач в порушення вимог ст.125 Земельного кодексу України користується спірною земельною ділянкою без документів, що посвідчують право на користування нею. У зв’язку з виявленими порушеннями Харківським міським управлінням земельних ресурсів, за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, директора ВКФ “Прінц” було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП.

У відзиві на апеляційне подання позивач зазначає, що він підтримує апеляційне подання прокурора, просить його задовольнити, рішення господарського суду Харківської області від 23 січня 2008 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Вказує на те, що відповідачем не надано суду документів, які посвідчують право власності або користування земельною ділянкою.

3-тя особа на стороні позивача також підтримує апеляційне подання прокурора, просить його задовольнити, рішення господарського суду Харківської області від 23 січня 2008 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Вказує на те, що під час перевірки встановлено, що рішення органу місцевого самоврядування відносно надання ВКФ “Прінц” земельної ділянки по вул.23 Серпня,4-а та вул. Клочківській, 228 у м.Харкові не приймалося.

Відповідач вказує на те, що апеляційне подання не підлягає задоволенню з тих підстав, що оскаржене рішення прийняте при повному з’ясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим та відповідає як фактичним обставинам справи, так і вимогам чинного законодавства. На цій підставі просить рішення господарського суду Харківської області від 23 січня 2008 року залишити без змін, а апеляційне подання прокурора залишити без задоволення. Вказує на те, що він не займає земельні ділянки розташовані по вул.23 Серпня,4-а та вул. Клочківській, 228 у м.Харкові.

Представник Харківського університету Повітряних Сил Збройних сил України в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином про що в матеріалах справи є зворотнє повідомлення про вручення ухвали суду, у зв’язку з чим судова колегія вважає можливим на підставі ст.75 ГПК України розглядати апеляційне подання за відсутністю третьої особи на стороні відповідача за наявними у матеріалах справи доказами.

07.04.2008 року у судовому засіданні апеляційне подання слухалося по суті та для надання сторонами документів, які мають суттєве значення для повного та повного розгляду справи у судовому засіданні оголошено перерву до 11.04.2008 року.

Заслухавши прокурора та представників сторін, дослідивши викладені в апеляційному поданні доводи, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Прокурор звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею орієнтовно 0,1835 га, що розташована за адресою: м.Харків по вул.23 Серпня,4-а (зазначену в плані-схемі земельної ділянки акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11.07.2006 року) та повернути її Харківській міській раді з приведенням її у придатний для подальшого використання стан. Прокурор обґрунтовував позовні вимоги тим, що відповідач без належних правових підстав самовільно займає вищевказану земельну ділянку.

11 липня 2006 року головним спеціалістом Харківського міжрайонного відділу Харківської облдержземінспекції Ткач М.В. проведено перевірку з питання дотримання вимог земельного законодавства ВКФ “Прінц”, за результатами якої складено Акт ( т.1 а.с.9).

З Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11 липня 2006 року вбачається, що земельної ділянка, розташована за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня,4-А загальною площею орієнтовно 0,1835 га використовується ВКФ "Принц" для зберігання автомобільної техніки і на момент перевірки, документи, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою відсутні, що є порушенням ст.125 Земельного кодексу України.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Главою 15 Земельного кодексу України визначено два види користування землею - право постійного користування земельною ділянкою, право оренди земельної ділянки.

У ст. 125 Земельного кодексу України визначені підстави виникнення права користування земельної ділянки, а саме - одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, і виникнення права оренди земельної ділянки, а саме - укладення договору оренди і його державна реєстрація.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Як встановлено ст.212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

При цьому згідно ст.1 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель” самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Відповідно до п. 4.2 Наказу "Про затвердження порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель" (далі Наказ)№ 312 від 12.12.2003 р. при проведенні перевірки державний інспектор: встановлює особу, яка є власником земельної ділянки чи землекористувачем; при встановленні факту зміни власника чи користувача об'єкта нерухомості уживає заходів для з'ясування особи фактичного власника чи користувача; встановлює правомірність використання земельних ділянок іншими землекористувачами, яким вони не надані у власність чи користування; перевіряє наявність документів, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою; перевіряє дотримання режиму використання земельної ділянки відповідно до цільового призначення; уточнює відповідність місця розташування та меж земельної ділянки, мір ліній, визначених у документах, які посвідчують право користування земельною ділянкою, фактичним мірам ліній на місцевості.

У п. 5.4 Наказу № 312 зазначено, що при складанні акту перевірки державний інспектор в акті перевірки повинен зазначити місце розташування земельної ділянки, її площу згідно із земельно-кадастровою документацією та фактичну площу, яка використовується.

Актом перевірки не встановлено які саме дії відповідача свідчать про фактичне самовільне використання ним земельної ділянки, не встановлено протягом якого часу здійснюється таке використання.

Матеріалами, які б засвідчували факт порушення, зокрема, є планово-картографічні матеріали з нанесенням меж самовільно зайнятої земельної ділянки і дані натуральних обмірів, дані земельно-кадастрової документації, тощо.

У Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11 липня 2006 року ( т.1.а.с.9) зазначено, що до нього додається план-схема земельної ділянки. Проте, при зверненні до суду позивачем не додано до позовної заяви плану-схеми земельної ділянки.

Протягом розгляду позову у суді першої інстанції Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області подано План розміщення майданчику на території автопарку Факультету (т.1 а.с.117), з посиланням на те, що зазначений план є додатком до Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11 липня 2006 року.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що з наданого плану схеми не вбачається, що відображена на плані земельна ділянка є земельною ділянкою загальною площею орієнтовно 0,1835 га, що розташована за адресою: м.Харків по вул.23 Серпня,4-а.

У плані-схемі земельної ділянки відсутні дані про місце розташування земельної ділянки, її площу згідно із земельно-кадастровою документацією та фактичну площу, яка використовується відповідачем, тобто з даного плану-схеми неможливо встановити відповідно до якої земельної ділянки проводилася перевірка.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів вважає, що прокурор ні під час вирішення спору у господарському суді, ні при розгляді справи у суді апеляційної інстанції не надав доказів самовільного використання саме відповідачем земельної ділянки загальною площею орієнтовно 0,1835 га, що розташована за адресою: м.Харків по вул.23 Серпня,4-а.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що заперечення прокурора, викладені в апеляційному поданні не відповідають матеріалам справи, що не дає підстав для скасування рішення господарського суду Харківської області від 23 січня 2008 року.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,

постановила:

Апеляційне подання прокурора залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 23 січня 2008 року по справі № 44/383-06 залишити без змін.

Головуючий суддя (підпис) Шепітько І.І.

суддя (підпис) Бондаренко В.П.

суддя (підпис) Лакіза В.В.