ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 29/49

14.03.08

За позовом Об"єднаного кооперативу по будівництву та експлуатації колективних автостоянок "Дніпровський"

до Київської міської ради

третя особа 1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Метрополіс"

третя особа 2 Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про спонукання Київради оформити право користування

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача не з’явились;

від відповідача Кузьменкова Ю.М. (довіреність № 225-КР-121 від 30.01.2007р.);

від третьої особи 1 Корнієнко Д.С. директор;

від третьої особи 2 Кузьменкова Ю.М. (довіреність № 06-34/2560 від 25.01.2008р.)

14.03.2008р. у судовому засіданні, за згодою присутніх представників сторін у відповідності до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об’єднаний кооператив по будівництву та експлуатації колективних автостоянок "Дніпровський" (надалі ОК по будівництву та експлуатації колективних автостоянок "Дніпровський", позивач) звернувся до суду з позовною заявою про спонукання Київську раду народних депутатів оформити право користування земельної ділянки ОК Дніпровський за адресою м. Київ, проспект Визволителів 1а.

Подані позивачем уточнення до позовних вимог, згідно яких заявлялись вимоги про визнання недійсним рішення Київської міської ради від 29.03.2007р. № 401/1062, договору оренди земельної ділянки від 25.06.2007р. (укладений Київською міською радою з ТОВ "Метрополіс"), та зобов’язання спонукати Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації передати необхідні матеріали у встановленому законі порядку прийняття рішення відносно розгляду Київрадою клопотання позивача про оформлення право користування земельної ділянки, спонукання Київської ради народних депутатів на 30 днів розглянути клопотання про оформлення право користування земельної ділянки ОК Дніпровський за адресою: м. Київ, просп. Визволителів 1, автостоянка "Турист", судом не прийняті, оскільки подана на розгляд суду заява позивача по своїй суті не є власне заявою про збільшення розміру позовних вимог, подана з порушенням процесуального закону. Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві (пп. 3.7 пункту 3 роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України", з наступними змінами і доповненнями). Одночасна зміна предмету і підстав позову (шляхом доповнення іншої вимоги) не збільшує позовні вимоги, та відповідно є порушенням процесуального законодавства.

Ухвалою суду від 04.03.2008р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Метрополіс".

З урахуванням встановлених обставин справи, судом до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення прав позивача уникає оформити право користування спірної земельної ділянки, яка була відведена у відповідності до Рішення Виконавчого комітету Київської міської ради № 21028/19 від 17.07.1978р. для виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів в тимчасове користування для влаштування відкритої автостоянки для машин які знаходяться в користуванні громадян.

Відповідач надав відзив на позов, проти задоволення заявлених позовних вимог заперечує через їх необґрунтованість, оскільки вирішення питань про передачу землі у власність чи користування є виключним правом ради як суб’єкта права власності на землю у зв’язку з чим заяви зацікавлених осіб про зобов’язання відповідної ради передати земельну ділянку у власність або користування задоволенню не підлягають.

Третьою особою 1 по справі надані пояснення у яких зазначено, що законним орендарем спірної земельної ділянки є саме ТОВ "Компанія "Метрополіс", згідно рішення Київської міської ради від 29.03.2007р. № 401/1062. Право користування за товариством підтверджується укладеним договором оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів за № 66-6-00400 від 03.07.2007р..

В судове засідання призначене на 14.03.2008р. представник позивача не з’явився, однак докази, наявні в матеріалах справи є достатніми для прийняття рішення у справі. Інформації щодо відмови позивача від позову або ж відомостей про вирішення спору між сторонами, суду станом на час прийняття рішення у справі не повідомлено.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, третіх осіб, дослідивши позицію щодо позовних вимог, викладену в позовній заяві, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2002 року Об’єднаний кооператив по будівництву та експлуатації колективних автостоянок „Дніпровський” звернувся до Київської міської ради із листом №40 про надання дозволу на відведення земельної ділянки по проспекту Визволителів, 1 на якій розташована відкрита автостоянка об’єднаного кооперативу „Дніпровський”.

13.11.02 Київським міським головою надано доручення №28173 розглянути вказаний лист у встановленому порядку.

Спір у справі виник з причин того, що позивач вважає, що ним було виконано дії та надано необхідні документи, для оформлення права користування земельною ділянкою у відповідності ст. 125 Земельного кодексу України, але відповідач порушує встановлений порядок та зволікає із оформлення право користування земельною ділянкою позивачу, як того передбачає ст. 123, 124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України „Про оренду землі”.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги об’єднаного кооперативу по будівництву та експлуатації колективних автостоянок „Дніпровський” не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. а) ст. 9 та п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України виключними повноваженнями щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, а також продаж земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, наділена Київська міська рада.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України умови і строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Форма типового договору, нормативи та строки розробки проектів відведення земельних ділянок визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 184 Земельного кодексу України землеустрій передбачає складання проектів відведення земельних ділянок

Відповідно до ст. 25 Закону України „Про землеустрій” проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є видом документації із землеустрою.

Відповідно до ст. 26 Закону України „Про землеустрій” розробниками документації із землеустрою є юридичні та фізичні особи, які отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою відповідно до закону. Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

Згідно із ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Відповідно до ст. 9 Закону України „Про державну експертизу землевпорядної документації” від 17.06.2004 № 1808-IV обов'язковій державній експертизі підлягають, зокрема проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ст. 33 Господарського кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що на момент звернення до суду із позовом позивач не подавав на розгляд Київської міської ради розроблений та погоджений в установленому порядку проект відведення спірної земельної ділянки, яка знаходиться по проспекту Визволителів, 1-а у Дніпровському районі м. Києва з одержаним висновком державної землевпорядної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що Київською міською радою не приймалось рішення про передачу земельної ділянки по проспекту Визволителів, 1-а об’єднаному кооперативу по будівництву та експлуатації колективних автостоянок „Дніпровський”, відсутні правові підстави для укладання договору оренди спірної земельної ділянки між Київською міською радою та позивачем.

Також, судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів від 23.03.81 №188 „Про організацію тимчасових стоянок для індивідуальних транспортних засобів в нічний час на проїзжих частинах другорядних вулиць міста” вирішено затвердити перелік вулиць, тупиків та вільних площадок для використання під тимчасові стоянки для транспортних засобів індивідуальних власників в нічний час. Додатком до вказаного рішенням встановлено перелік вільних площадок для використання під тимчасові стоянки транспортних засобів індивідуальних власників, серед яких і площадка по пр. Освободителів.

Таким чином, рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів від 23.03.81 №188 земельна ділянка по проспекту Визволителів, 1-а об’єднаному кооперативу по будівництву та експлуатації колективних автостоянок „Дніпровський” в користування не надавалась.

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів від 11.03.80 №114 з метою впорядкування будівництва і експлуатації кооперативних колективних автостоянок району, а також приведення їх фінансово-господарської діяльності в сувору відповідність з діючим законодавством, вирішено провести об’єднання автостоянок, у зв’язку з чим створити об’єднаний кооператив по будівництву і експлуатації колективних автостоянок Дніпровського району з одним правлінням кооперативу і однією бухгалтерією з повним підпорядкуванням виконкому.

З тексту рішення виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів від 11.03.80 №114 вбачається, що питання стосовно передачі позивачеві у користування земельної ділянки по проспекту Визволителів, 1-а не вирішувалось, що також підтверджує відсутність прав позивача на користування спірною земельною ділянкою.

У відповідності до ст. 16 Земельного кодексу Української РСР, затвердженого Законом Української РСР від 08.07.70, який діяв на момент прийняття двох вище вказаних рішень, надання земель у користування здійснюється в порядку відведення. Відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад народних депутатів в порядку, встановленому законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Згідно ст. 20 Земельного кодексу Української РСР право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР. Право короткострокового тимчасового користування землею засвідчується рішенням органу, який надав земельну ділянку в користування. Право довгострокового тимчасового користування землею засвідчується актами, форма яких встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Стаття 126 Земельного кодексу України встановлює, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Позивачем не надано доказів, передбачених законодавством, які б підтверджували його право користування земельною ділянкою по проспекту Визволителів 1-а у Дніпровському районі м. Києва.

Відсутність у позивача права користування спірною земельною ділянкою підтверджується також рішенням Київської міської ради від 29.03.07 №401/1062, яким було припинено відкритому акціонерному товариству "Український науково-дослідний та проектний інститут сталевих конструкцій імені В. М. Шимановського" право користування частиною земельної ділянки площею 0,31 га, відведеної відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих від 11.04.67 N 546 "Про відвод Державному проектному інституту "Укрпроектстальконструкція" Держбуду СРСР земельної ділянки під будівництво лабораторно-виробничого корпусу для проектних організацій Держбуду СРСР в м. Києві" (лист-згода від 27.02.2007 N 468/01), та віднести її до земель запасу житлової та громадської забудови, а також припинено комунальному об'єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" право користування частиною земельної ділянки площею 0,93 га, відведеної відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих від 23.02.65 N 230 "Про відвод Управлінню зеленої зони м. Києва земельних ділянок для влаштування парків-скверів в Дарницькому районі" (лист-згода від 28.02.2007 N 148-384), та віднести її до земель запасу житлової та громадської забудови.

Таким чином земельна ділянка на перетині проспектів Броварського та Визволителів у Дніпровському районі м. Києва (складовою частиною є спірна земельна ділянка) товариству з обмеженою відповідальністю „Компанія „Метрополіс” передана за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови.

На підставі рішення Київської міської ради від 29.03.07 №401/1062 між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю „Компанія „Метрополіс” укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів за №66-6-00400 від 03.07.07.

Орендарем земельної ділянки на перетині проспектів Броварського та Визволителів у Дніпровському районі м. Києва у відповідності до положень ст. 93, 95, 125, 126 Земельного кодексу України є Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „Метрополіс”.

Заявлені позивачем вимоги про спонукання Київську раду народних депутатів оформити право користування земельної ділянки ОК Дніпровський за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 1-а не підлягають задоволенню, через відсутність нормативного обґрунтування вказаних вимог з боку позивача. Зокрема, позивачем не визначено, які саме дії слід спонукати вчинити відповідача, порушення яких положень в силу закону було допущено Київською міською радою, що призводить до обов’язку вчинити відповідні дії. Яким чином (шляхом вчинення яких дій) відповідач має оформити право користування спірною земельною ділянкою за встановлених обставин справи тощо.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав.

У відповідності до ст. 20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Пунктом 4 ч.2 ст.54 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до ч.4 ст.84 ГПК України резолютивна частина рішення має містити висновок про задоволення позову або про відмову в позові повністю чи частково по кожній з заявлених вимог. Висновок не може залежати від настання або ненастання якихось обставин (умовне рішення). При задоволенні позову в резолютивній частині рішення вказуються: найменування сторони, на користь якої вирішено спір, і сторони, з якої здійснено стягнення грошових сум або яка зобов'язана виконати відповідні дії, строк виконання цих дій, а також строк сплати грошових сум при відстрочці або розстрочці виконання рішення.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження його порушеного або оспорюваного права та охоронюваного законом інтересу.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд спонукати Київську раду народних депутатів оформити право користування земельної ділянки ОК Дніпровський за адресою м. Київ, проспект Визволителів 1а, тобто, позивачем заявлені вимоги про абстрактне спонукання щодо оформлення права користування взагалі та на майбутнє.

Задоволення таких позовних вимог унеможливлене вимогами статті 84 ГПК України, згідно з якою господарський суд може зобов’язати вчинити лише конкретні дії.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійним вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, в тому числі, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем під час судового розгляду та його представниками в судових засіданнях наполягалось на заявлених вимогах про спонукання відповідача оформити право користування земельної ділянки ОК Дніпровський за адресою м. Київ, проспект Визволителів 1а.; заяв та клопотань іншого змісту суду не подавалось та представниками не заявлялось. За таких обставин, суд при винесенні рішення обмежений предметом та підставами, зазначеними позивачем.

З урахуванням викладеного вище, судом вбачається, що правові підстави для задоволення позову відсутні, оскільки позивачем було вибрано засіб захисту порушеного права, який не відповідає чинному законодавству.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Об’єднаного кооперативу по будівництву та експлуатації колективних автостоянок „Дніпровський” до Київської міської ради, 3-ті особи: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „Метрополіс” про спонукання Київську раду народних депутатів оформити право користування земельної ділянки ОК Дніпровський за адресою: м. Київ, проспектів Визволителів, 1-а є безпідставними, а тому в задоволенні позову належить відмовити.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя Усатенко І.В.

24.03.2008