ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2008 р.

Справа № 9/10/08

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Петрова М.С.

Суддів: Разюк Г.П.

Колоколова С.І.

при секретарях судового засідання: Бухтіяровій О.Г., Волощук О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Штокало О.В., довіреність № 023/07-991 від 28.12.07р.;

від відповідача: Зотов Е.Е., довіреність № 88/01 від 13.05.08 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія” “Миколаївобленерго” в особі філії м.Миколаєва (ВАТ “ЕК”Миколаївобленерго”)

на рішення господарського суду Миколаївської області від 05.03.08 р.

по справі № 9/10/08

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія” “Миколаївобленерго” в особі філії м.Миколаєва

до Дослідного заводу інституту імпульсних процесів та технологій Національної Академії наук України (Дослідний завод)

про зобов'язання укласти договір

В С Т А Н О В И Л А:

09 січня 2008 року ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго” звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Дослідного заводу, виклавши свої позовні вимоги в наступній редакції: зобов'язати відповідача до укладення з позивачем договору на постачання електричної енергії № 44/22 від 12.06.07 р. на умовах проекту, наданого ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго”, з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 12.12.07 р. до договору, зокрема пункт 2 додатку № 10, додаток № 11 до договору викласти в редакції ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго”.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 05.03.08 р. (суддя Філінюк І.Г.) в задоволенні позову ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго” відмовлено з огляду на те, що запропонована відповідачем у протоколі розбіжностей від 12.06.07 р. редакція п.2 додатку № 10 до договору не протирічить Правилам користування електричною енергією. Стосовно додатку № 11 до договору місцевий господарський суд погодився із редакцією Дослідного заводу, оскільки величина втрат електроенергії в мережах споживача є постійною величиною і має бути визначена при укладанні договору про постачання електричної енергії та додатків до нього, а тому керуючись законом України “Про електроенергетику”, Правилами користування електричною енергією у редакції постанови НКРЕ від 17.10.05 р. № 910 (далі по тексту Правила КЕЕ) відмовив ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго” у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго” звернулось з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 05.03.08 р. та задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго” зазначає на те, що господарський суд Миколаївської області дійшов невірного висновку щодо відповідності запропонованої відповідачем редакції п.2 додатку № 10 до договору Правилам КЕЕ, оскільки п.6.6 Правил КЕЕ передбачає здійснення оплати за електричну енергію, що відпускається споживачу саме у формі попередньої оплати, а не за фактичну відпущену електричну енергію, як це пропонує відповідач.

На думку скаржника відповідно до абз.2 п.п.6.6 Правил КЕЕ оплата вартості обсягу електричної енергії за фактично відпущену електричну енергію може проводитись після її споживання лише за взаємною згодою сторін за договором, однак такої згоди ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго” не давало.

Крім того, скаржник посилається на те, що місцевий господарський суд не взяв до уваги той факт, що втрати електроенергії в мережах споживача залежать від обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період, а тому не можуть бути визначені сторонами при укладанні договору та додатків до нього як постійна величина.

Дослідний завод відзив на апеляційну скаргу не надав, але в судовому засіданні її представник просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін, вважаючи його обґрунтованим та відповідаючим вимогам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки судом першої інстанції встановлених фактичних обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до 5.1. Правил КЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

18.11.2005 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір на постачання електричної енергії і про технічне забезпечення електропостачання споживача № 44/22.

У зв'язку з прийняттям нових Правил КЕЕ, затверджених постановою НКРЕ України №910 “Про внесення змін до Правил КЕЕ” від 17.10.05 р., виникла необхідність в укладанні договору у відповідності із новими Правилами КЕЕ.

01.10.2007 р. відповідач отримав від ВАТ „ЕК Миколаївобленерго” проект договору про постачання електричної енергії № 44/22 від 12.06.2007 р. та додатки до нього.

Дослідний завод, розглянувши вищезазначений проект договору та додатки до нього, підписав його з протоколом розбіжностей та надіслав їх позивачу супровідним листом від 06.12.07 р., який останній отримав 10.12.07 р.

Згідно із протоколом розбіжностей від 04.12.07 р. Дослідний завод виклав п.2 додатку № 10 до договору “Порядок розрахунків” в редакції договору про постачання електричної енергії № 44/22, укладеного сторонами 18.11.2005 р., а саме: „споживач зобов'язується робити щомісячні авансові платежі за електроенергію у наступні строки: 60% планового електроспоживання електроенергії з урахуванням витрат електроенергії на комунально-побутові потреби до 5 числа поточного місяця, 40% - до 10 числа поточного місяця. Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період, а також розрахунки за перевищення договірних величин електроспоживання та потужності, нарахування за актами порушення ПКЕЕ, пеня та інші платежі, оформлені рахунками енергопостачальної організації, здійснюється споживачем самостійно в 5-ти денний строк після дати виписки рахунків.”

Додаток №11 до договору “ Розрахунок втрат електроенергії в мережах споживача” в частині другого варіанту розрахунку втрат в повітряних і кабельних лініях 6, 10, 35 кВ в протоколі розбіжностей від 04.12.07 р. Дослідний завод виклав також у редакції додатку №11 до договору №44/22 від 18.11.05 р., а саме: „

дельта Р х L x 100 (24,34 х 0,04 х 100)

дельта Р = ------------------------ = ------------------------- = 0,057%.”

Р ек 1700

При цьому відповідач зазначає на те, що він фактично не має заперечень щодо методики і вихідних даних по розрахунку втрат в повітряних і кабельних лініях, але наполягає на тому, що позивач не визначився по якому варіанту Методики обчислюються втрати і не виконав розрахунок втрат у відсотковому відношенні для практичного використання при взаємних розрахунках.

18.12.07 р. позивач супровідним листом направив Дослідному заводу протокол узгодження розбіжностей від 12.12.07 р. за вказаним договором, однак розбіжності залишились неврегульованими. Тому, відповідно до ст.181 ГК України ВАТ “ЕК “Миколаївобленерго” звернулось до господарського суду.

Згідно із п.6.6 Правил КЕЕ оплата електричної енергії, яка відпускається споживачу, здійснюється споживачем, як правило, у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період.

Підприємства житлово-комунального господарства та підприємства, які надають послуги щодо забезпечення комунально-побутових потреб населення, в межах наданих населенню послуг, установи та організації, які фінансуються з державного та/або місцевого бюджету, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показниками засобів обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання або купівлю-продаж електричної енергії.(абз.3 п.6.6 Правил КЕЕ).

Як вбачається із змісту наведеного пункту Правил КЕЕ попередня оплата за електроенергію встановлена не для всіх споживачів, до такої категорії споживачів відносяться зокрема підприємства ЖКГ, установи та організації, які фінансуються з державного та місцевого бюджету. При цьому оплата такими споживачами здійснюється один раз за фактичними показниками засобів обліку електричної енергії, а не за заявленими обсягами споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період.

Наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідач є державним підприємством, але як вбачається із п.1.7 статуту Дослідного заводу, який був витребуваний апеляційним судом відповідно до ст.38, 101 ГПК України, відповідач здійснює свою діяльність на основі повного господарського розрахунку і самофінансування, тобто на нього не розповсюджуються положення абзацу 3 п.п.6.6 Правил КЕЕ.

Таким чином, судова колегія вважає, що взаємовідносини сторін за спірним договором щодо оплати спожитої електроенергії регулюються положеннями абзаців 1, 2 п.п.6.6 Правил КЕЕ, тому вимоги ВАТ „ЕК Миколаївобленерго” про зобов’язання відповідача укласти п.2 додатку № 10 до спірного договору в його редакції є обґрунтованими, оскільки оплата за фактично відпущену електроенергію є можливою тільки у випадку наявності взаємної згоди сторін. В даному ж випадку ВАТ „ЕК Миколаївобленерго” наполягає на попередній оплаті, тому місцевий господарський суд помилково відмовив останньому у задоволенні позовних вимог щодо п.2 додатку № 10 до спірного договору.

В той же час вимоги ВАТ „ЕК Миколаївобленерго” щодо зобов’язання відповідача укласти додаток №11 до спірного договору в його редакції в частині розрахунку втрат електричної енергії в кабельних і повітряних лініях, не підлягають задоволенню, оскільки у тому вигляді, який ВАТ „ЕК Миколаївобленерго” надсилало відповідачу цей додаток, він не може бути пропозицією для його укладання, так як з вказаного додатку №11 невідомо за яким варіантом сторони обчислюють втрати електроенергії, тому що в ньому визначені 2 варіанта і позивачем не підкреслено будь-який з них, хоча у примітці до додатку вказано, що варіант розрахунку повинен бути підкреслений. Не виконаний і сам розрахунок втрат у відсотковому відношенні. На вказані недоліки, як зазначалося вище, вказував і відповідач.

Вищенаведене підтверджується і позицією сторін щодо неможливості визначення по якому варіанту необхідно розраховувати втрати електричної енергії в кабельних і повітряних лініях.

Так, в судовому засіданні на вимогу апеляційного суду до представника ВАТ „ЕК Миколаївобленерго” визначити позицію щодо варіанту розрахунку втрат електричної енергії в кабельних і повітряних лініях, останній заявив, що ці втрати необхідно розраховувати за першим варіантом. Відповідач же у протоколі розбіжностей розрахунок втрат зробив за другим варіантом і в судовому засіданні його представник підтвердив, що із додатку 11 до спірного договору, який запропонував позивач, неможливо визначити його пропозицію щодо формули розрахунку втрат електричної енергії в кабельних і повітряних лініях.

Крім того, позивач надіславши відповідачу додаток №11, не зазначив до якого договору він відноситься, також не зазначено посадову особу, яка його підписала, дату підписання.

За таких обставин судова колегія вважає, що фактично не маючи пропозиції щодо укладення додатку №11 до спірного договору, відповідача неможливо зобов’язати укласти цей додаток в редакції, на який наполягає позивач у позові.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ВАТ „ЕК Миколаївобленерго” підлягає частковому задоволенню, оскаржене рішення суду 1 інстанції слід скасувати в частині відмови позивачу у зобов’язанні укласти пункт 2 додатку № 10 до договору на постачання електричної енергії № 44/22 від 12.06.07 р. з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 12.12.07 р., решту рішення залишити без змін.

Згідно із ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49,99,101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1.Апеляційну скаргу ВАТ „ЕК Миколаївобленерго” задовольнити частково, рішення господарського суду Миколаївської області від 05.03.08 р. скасувати частково, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

„Позов ВАТ „Енергопостачальна компанія Миколаївобленерго” задовольнити частково.

Зобов'язати Дослідний завод Інституту імпульсних процесів та технологій Національної академії наук України (54000, м.Миколаїв, вул.Чкалова, 197, р/р 2001 МФ КБ “Приватбанк”, МФО 326610) укласти з ВАТ „Енергопостачальна компанія „Миколаївобленерго” пункт 2 додатку №10 до договору на постачання електричної енергії №44/22 від 12.06.07 р. з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 12.12.07 р., а саме: „споживач до 15 числа поточного місяця здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого обсягу споживання електричної енергії.

В день надання “Акту про використану електричну енергію” Постачальник надає Споживачу рахунок на здійснення попередньої оплати та рахунок вартості фактично спожитої електроенергії.

В разі неповної попередньої оплати за минулий розрахунковий період, різниця між сумою попередньої оплати та вартістю фактично спожитої електроенергії має бути сплачена Споживачем протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунку за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію.

Якщо сума попередньої оплати перевищує вартість фактично використаної електроенергії , надлишкові кошти зараховуються як оплата наступних платежів”.

Решту позову залишити без задоволення.

Стягнути з Дослідного заводу Інституту імпульсних процесів та технологій Національної академії наук України (54000, м.Миколаїв, вул.Чкалова, 197, р/р 2001 МФ КБ “Приватбанк”, МФО 326610) на користь з ВАТ „Енергопостачальна компанія „Миколаївобленерго” (54017, м.Миколаїв, вул.Громадянська, 40, п/р 8001 в МФ КБ “Приватбанк”, МФО 326610, ЗКПО 24789699) витрати по сплаті держмита у сумі 51 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59 грн. 00 коп.

Видати наказ.”

2.Стягнути з Дослідного заводу Інституту імпульсних процесів та технологій Національної академії наук України (54000, м.Миколаїв, вул.Чкалова, 197, р/р 2001 МФ КБ “Приватбанк”, МФО 326610) на користь з ВАТ „Енергопостачальна компанія „Миколаївобленерго” (54017, м.Миколаїв, вул.Громадянська, 40, п/р 8001 в МФ КБ “Приватбанк”, МФО 326610, ЗКПО 24789699) витрати по сплаті держмита за подачу апеляційної скарги у сумі 25 грн. 50 коп.

3.Видачу наказів доручити господарському суду Миколаївської області.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя М.С. Петров

Суддя Г.П. Разюк

Суддя С.І. Колоколов