ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.04.2008                                                              Справа № 12/44

за позовом колективного підприємства „Агрошляхбуд”, м. Виноградів

до відповідача Християнського релігійного братства „Світло любові”, м. Виноградів

про стягнення заборгованості в сумі 9 705 грн. та суми 164 грн. –вартості робіт по виготовленню кошторисної документації.

Суддя Тисянчин В. М.

Представники:

Від позивача –Гонтар Д. І., (представник за довіреністю № 7 від 03.03.2007 року)

Від відповідача – не з’явився (не викликався, явка на розсуд сторін)

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов колективним підприємством „Агрошляхбуд”, м. Виноградів до Християнського релігійного братства „Світло любові”, м. Виноградів про стягнення заборгованості в сумі 9 705 грн. та суми 164 грн. –вартості робіт по виготовленню кошторисної документації.

Представнику позивача роз’яснено права і обов’язки передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не заявлено.

Позивач підтримує позовні вимоги посилаючись на їх обгрунтованість матеріалами справи.

Відповідач не заперечив позов, про що ствердив письмовим відзивом на позов (вх. № 4172 від 17.04.2008 року).

Вивчивши доводи позовної заяви та матеріали справи, дослідивши їх, заслухавши пояснення представників кожної сторони, суд

ВСТАНОВИВ:

Заборгованість відповідача в сумі 9 705 грн. –основного боргу щодо оплати за виконані, згідно договору № 39 від 02.08.2007 року, роботи по благоустрою території навколо будинку сиріт та суми 164 грн. - вартості робіт по виготовленню кошторисної документації, підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- довідкою про вартість виконаних підрядних робіт № 72 за вересень –жовтень 2007 року;

- актом приймання виконаних підрядних робіт № 72 за вересень –жовтень 2007 року;

- розрахунком позову, а за таких обставин сума основного боргу підлягає стягненню примусово.

Заявлені вимоги позивача (претензія № 36 від 06.03.2008 року) про добровільне погашення боргу відповідач не виконав, чим порушив ст. ст. (11; 526); 509; 530 ЦК України (чинного з 01.01.04).

Саме ця обставина і послужила підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново –господарські зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору у суді, обставини спору (права і зобов’язання сторін) оцінюються судом з огляду на правила ЦК та ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору чи вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 509 ЦК України в силу зобов’язання –кредитор вправі вимагати виконання обов’язку від боржника у випадку невиконання останнім своїх зобов’язань у відносинах. Підставою виникнення зобов’язання є юридичний факт.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду, підрядчик зобов’язується виконати на свій ризик певну роботу за завданням замовника (з його або своїх матеріалів), а замовник зобов’язується прийняти й оплатити виконану роботу.

В даній правовій ситуації юридичним фактом, на підставі якого виникли зобов’язальні відносини між сторонами, є виконані роботи по благоустрою території навколо будинку сиріт та роботи по виготовленню кошторисної документації (ст. 11 ЦК України).

Отже, обов’язок відповідача оплатити вартість виконаних робіт по благоустрою території навколо будинку сиріт та робіт по виготовленню кошторисної документації є безспірним.

Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 615; 625 ЦК України).

Відтак, договір є обов’язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

При постановленні судового рішення враховується характер зобов’язання, наслідки його невиконання, особа відповідача, ступінь його вини, суспільно – державну значимість господарської діяльності сторін, обставини, що впливають на неможливість виконання відповідачем зобов’язання належним чином та межі здійснення цивільних прав (п.3 ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, безпідставного збагачення за рахунок погіршення фінансово –майнового стану сторони у спорі.

За ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право.

Отже, із встановлених судом обставин вбачається, що склад цивільно –правової відповідальності є наявним на момент судового розгляду справи.

Встановлюючи дійсні обставини справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, в даному випадку –письмовими доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а перевіряються на достовірність.

Таким чином, позивачем доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, поклавши відшкодування судових витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідача з огляду його вини у виникненні спору.

Виходячи з викладеного, оцінивши повноту, достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. 124 Конституції України; ст. 2 Закону України „Про судоустрій України”; ст.ст. 4, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82 - 84, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.           Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Християнського релігійного братства „Світло любові” (м. Виноградів, вул. Тюльпанів, 36; код 22110462) на користь колективного підприємства „Агрошляхбуд” (м. Виноградів, вул. І. Франка, 92; код 03580334) суму 9 705 (девять тисяч сімсот п’ять грн.) –основного боргу; 164 (сто шістдесят чотири грн.) –вартість робіт по виготовленню кошторисної документації та 102 (сто дві грн.) - у відшкодування витрат по оплаті держмита; 118 (сто вісімнадцять грн.) –у відшкодування витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тисянчин В. М.