ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "17" березня 2008 р. по справі № 6/41-38

Господарський суд Волинської області у складі заступника голови господарського суду, судді Пахолюк В.А.

За участю представників:

Від позивача:. Карпець В.А. - дов. від 12.02.2008р.

Від відповідача: Семенюк Л.В. - дов. № 1244-1 від 04.09.2007р.

Розглянувши справу

За позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім.Ватутіна

До Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ "Луцьккондитер"

Про стягнення 32587,50 грн..

Суть спору:

Позивач - СГВК ім.Ватутіна звернувся із позовом до ТзОВ "Луцьккондитер" та просить стягнути 32 587,50 грн. заборгованості в т.ч. 30000грн. основного, 2100 пені,487,50 штрафу за несвоєчасну оплату зобов'язання по оплаті поставленого цукру.

В підтвердження позовних вимог позивач посилається на довіреність ЯОЕ

№ 366732 від 10.08.2007р., накладну № 700 від 11.07.2007р, платіжні дорученя

№ 635 від 19.09.2007р. та № 2290 від 28.09.2007р. про здійснену часткову оплату в сумі 20 000 грн.

Відповідач у поданному на адресу суду відзиву та в судовому засіданні повідомив про сплату суми основного боргу в добровільному порядку, що підтверджує платіжними дорученнями № 171 від 06.03.2008р., № 734 від 17.03.2008р, № 183 від 07.03.2008р., № 637 від 11.03.2008р., № 723 від 14.03.2008р. За таких обставин просить провадження у справі припинити.

Розглянувши наявні матеріали по справі, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю ВКФ "Луцьккондитер" згідно накладної № 700 від 11.07.2007р. на підставі довіреності ЯОЕ № 366732 від 10.08.2007р. отримав у СГВК ім.Ватутіна цукор на загальну суму 50 000 грн.

Оскільки сторонами строк виконання зобов'язання встановлений не був, то позивач 30.11.2007р. направив на адресу відповідача вимогу про оплату продукції на протязі семи днів, тобто до 08.12.2007р. , як це предбачено ст.530 Цивільного кодексу України.

Між тим, відповідач оплату за цукор здійснив частково в сумі 20 000 грн. Заборгованість на день подачі позову до суду становила 30 000 грн.

Водночас, відповідач в процесі розгляду справи розрахувався за поставлений цукор повністю , що підтверджується платіжними дорученнями № 171 від 06.03.2008р., № 734 від 17.03.2008р, № 183 від 07.03.2008р., № 637 від 11.03.2008р., № 723 від 14.03.2008р.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов”язків є договори та інші правочини.

Як встановлено, цивільні права та обов”язки у сторін виникли на підставі договору купівлі-продажу товару укладеного шляхом підпису накладної на відпуск товару, як це передбачено п.2 ст.639 Цивільного кодексу України.

За договором купівлі-продажу ( ст.655 ЦК України) одна сторона

( продавець) передає або зобов'язується передати майно ( товар) у власність другій стороні ( покупцеві) , а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно

( товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як підтверджено матеріалами справи, сума основного боргу відповідачем на день розгляду справи погашена в повному розмірі.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, зобов"язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Разом з тим, суд дійшов висновку про безпідставність нарахування позивачем пені в сумі 2100 грн. та штрафу в сумі 487,50 за несвоєчасне виконання товариством зобов'язання по оплаті.

При цьому судом взято до уваги вимоги ст.213, 232 Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання" , відповідно до яких пеня за прострочення оплати поставленого товару нараховується згідно з умовами договору.

Оскільки між позивачем та відповідачем письмовий договір купівлі-продажу товару не укладався, то у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача пені та штрафу.

Таким чином, провадження у справі на суму 30000 грн підлягає припиненню У позові на суму 2587,50 грн. слід відмовити, як безпідставно заявлені.

Оскільки справу до розгляду в суді доведено з вини відповідача , то судові витрати по справі , саме по сплаті державного мита із суми основного боргу в розмірі 300 грн. та витрат на ІТЗ в розмірі 118 грн., згідно ст.44.49 Господарського процесуального кодексу України, слід покласти на відповідача

Керуючись викладеним та ст.ст.11, 526 ,546,548,655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 25, 44, 49, ст.ст.80,82-85 ГПК України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1.В позові на суму 2587,50 грн. відмовити.

2.Провадження у справі на суму 30000 грн. припинити.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ "Луцьккондитер"

( м.Луцьк. вул.Володимирська,57, р/р 13 в ВДВ Промінвестбанку, МФО 303138) на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім.Ватутіна

( Волинська обл.,Рожищенський район, с.Топільно, р/р 0001 в ВДУ "Приватбанк") 300 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Заступник голови

господарського суду Волинської області, суддя                               В.А.Пахолюк