ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

22.02.2008

Справа №2-28/17029-2007

За позовом – Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ,

до відповідача – Відкритого акціонерного товариства «Крименерго», м. Сімферополь,

про стягнення 64 586 772,28 грн.

Суддя С.М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

18.02.2008 р.

22.02.2008 р.

Від позивача – Лаухіна В.В. – юрисконсульт, довіреність № 01/22-176Д від 26.12.2007 р. (к/копія довіреності у справі)

Від відповідача – Сіроткіна О.М. – начальник юридичного відділу юридичного департаменту, довіреність № 003-Д від 03.01.2008 р. (к/копія довіреності у справі)

Суть спору:

Державне підприємство «Енергоринок», м. Київ, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Крименерго», м. Сімферополь, про стягнення 64 586 772,28 грн., у тому числі 46 107 545,68 грн. основного боргу, 3 775 765,19 грн. пені, 11 798 126,22 грн. індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 2 905 335,19 грн.

11.02.2008 р., до розгляду справи у засіданні суду, на адресу господарського суду АР Крим надійшла заява про уточнення розміру позовних вимог № 42/753 від 01.02.2008 р., в якій позивач, у зв’язку з частковим погашенням відповідачем суми заборгованості просив стягнути з відповідача 37 915 146,42 грн. основного боргу, у зв’язку зі зменшенням сум пені та 3 % річних просив стягнути 3 058 140,72 грн. пені і 3 % річних у розмірі 2 758 301,73 грн., а також збільшив розмір індексу інфляції і просив стягнути з відповідача 13 527 530,31 грн. індексу інфляції.

Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 18.02.2008 р., позовні вимоги, з урахуванням вищевказаної заяви про уточнення розміру позовних вимог № 42/753 від 01.02.2008 р., підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у цьому ж засіданні суду з уточненими позовними вимогами не погодився, з мотивів, зокрема, викладених у відзиві на позовну заяву № 10/70 від 12.01.2008 р., і просив у позові відмовити.

За результатами судового засідання було оголошено перерву до 22.02.2008 р. до 10 години 45 хвилин, для надання сторонами додаткових документів та доказів у справі.

Після перерви розгляд справи був продовжений за участю тих самих представників сторін.

Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та надав суду письмове пояснення від 20.02.2008 р. до заяви про уточнення розміру позовних вимог, в якому позивач повідомив суд про те, що відповідачем у жовтні 2007 року було сплачено суму боргу, яка перевищувала куповану у цьому ж місяці електроенергію на 8 192 399,26 грн., у зв’язку з чим цю суму було зараховано за грудень 2005 року – в розмірі 2 868 418,09 грн. та за листопад 2005 року – у розмірі 5 323 981,17 грн.

Таким чином, сума основного боргу на день порушення провадження у справі складала 37 915 146,42 грн., у зв’язку з чим, в частині стягнення 8 192 399,26 грн. основного боргу, погашеного відповідачем до порушення провадження у справі, позивач просив припинити провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Також, оскільки сума основного боргу зменшилась, позивачем було здійснено перерозрахунок сум 3 % річних, індексу інфляції та пені, у зв’язку з чим в частині стягнення з відповідача 717 624,47 грн. пені та 3 % річних у розмірі 147 033,46 грн. позивач також просив припинити провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Представник відповідача у засіданні суду з уточненими позовними вимогами в частині стягнення основного боргу у розмірі 37 915 146,42 грн. погодився та надав суду акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р. станом на 01.12.2007 р., підписаний обома сторонами на вказану суму основного боргу без заперечень.

Також, представник відповідача надав суду письмове клопотання від 22.02.2008 р., в якому відповідач вказав на те, що позивачем були допущені арифметичні помилки у розрахунку суми індексу інфляції, у зв’язку з чим, відповідач вважає суму індексу інфляції у розмірі 7 211,84 грн. неправомірно нарахованою.

Також, представник відповідача додав до цього клопотання контррозрахунок, зокрема, суми індексу інфляції.

Строк вирішення спору був продовжений у порядку ст. 69 ГПК України за згодою сторін, для надання сторонами додаткових доказів і документів у справі.

Розгляд справи відкладався та у засіданні суду оголошувалась перерва відповідно до вимог ст. 77 ГПК України для надання сторонами додаткових документів у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В :

31 липня 2002 року між сторонами був укладений договір № 1119/01.

Відповідно до п. 1.1. ст. 1 договору за цим договором позивач зобов’язувався продавати, а відповідач – купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору.

Пунктом 5.4. ст. 5 договору передбачено, що остаточний розрахунок за куплену відповідачем у позивача електроенергію в розрахунковому місяці здійснюється відповідачем до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, з поточних або інших (крім поточного із спеціальним режимом використання) рахунків відповідача. У цьому випадку відповідач був зобов’язаний обов’язково вказати призначення платежу.

Позивач свої зобов’язання за даним договором виконував у повному обсязі та своєчасно, передавши відповідачу електроенергії на загальну суму 509 308 811,88 грн., що підтверджено відповідними актами купівлі – продажу електроенергії за січень 2005 р. - грудень 2005 року, підписаними обома сторонами без заперечень.

Однак, у порушення вимог цього договору, відповідач свої зобов’язання виконував несвоєчасно та не у повному обсязі, у зв’язку з чим за відповідачем за вказаний період станом на 01.10.2007 р. виникла заборгованість у розмірі 46 107 545,68 грн.

За таких обставин, позивач звернувся до господарського суду про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 46 107 545,68 грн. станом на 01.10.2007 р.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання відповідача перед позивачем.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Підпунктом 6.3.2. п. 6.3. ст. 6 договору, зокрема, передбачено, що в разі несплати відповідачем за куплену у позивача електроенергію відповідно до термінів, встановлених п. 5.4. цього договору, з останнього дня місяця, наступного за розрахунковим позивач може нарахувати відповідачу неустойку у розмірі 0,2% від сумі простроченого платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення.

Тому, відповідачу було нараховано 3 775 765,19 грн. пені за період з січня 2005 року по грудень 2005 року, яка, з урахуванням заяви позивача про уточнення розміру позовних вимог № 42/753 від 01.02.2008 р., була зменшена до 3 058 140,72 грн.

Однак, як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Оскільки позивачем нарахована пеня за період з січня 2005 р. по грудень 2005 р. то позовна давність для подачі позовної заяви про стягнення з відповідача пені сплинула, у зв’язку з чим у позові в частині стягнення з відповідача пені в сумі 3 775 765,19 грн. повинно бути відмовлено.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідачу з урахуванням заяви позивача про уточнення розміру позовних вимог № 42/753 від 01.02.2008 р., було нараховано 3 % річних у сумі 2 758 301,73 грн., які і підлягають стягненню з відповідача.

Також, відповідачу, було нараховано 11 798 126,22 грн. індексу інфляції, однак, згідно заяви про уточнення розміру позовних вимог № 42/753 від 01.02.2008 р., позивачем був збільшений розмір індексу інфляції до 13 527 530,31 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем при нарахуванні індексу інфляції були допущені арифметичні помилки, у зв’язку з чим стягненню з відповідача підлягає індекс інфляції в розмірі 13 524 237,77 грн.

Як було зазначено вище, 11.02.2008 р., до розгляду справи у засіданні суду, на адресу господарського суду АР Крим надійшла заява про уточнення розміру позовних вимог № 42/753 від 01.02.2008 р., в якій позивач, у зв’язку з частковим погашенням відповідачем суми боргу, просив стягнути з відповідача 37 915 146,42 грн. основного боргу, а також у зв’язку зі зменшенням, зокрема, суми 3 % річних просив стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 2 758 301,73 грн.

Також, позивач надав суду пояснення від 20.02.2008 р. до заяви про уточнення розміру позовних вимог, в якому повідомив суд про те, що відповідачем у жовтні 2007 року було сплачено суму боргу у розмірі 8 192 399,26 грн.

Оскільки сума основного боргу зменшилась, позивачем було здійснено перерозрахунок, зокрема, сум 3 % річних та індексу інфляції.

З викладеного вбачається, що 8 192 399,26 грн. основного боргу було погашено відповідачем у жовтні 2007 р., тобто до порушення провадження у справі, у зв’язку з чим в цій частині у позові повинно бути відмовлено.

Також, позивач у вказаній заяві вказав, що оскільки відповідачем сплачено основний борг у розмірі 8 192 399,26 грн., то зменшився, зокрема, розмір 3 % річних на 147 033,46 грн., у зв’язку з чим просив провадження у справі припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Однак, оскільки 3 % річних у розмірі 147 033,46 грн. були нараховані на вищевказану суму основного боргу в розмірі 8 192 399,26 грн., яка була погашена відповідачем до порушення провадження у справі, то в частині стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 147 033,46 грн. у позові також повинно бути відмовлено.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем, на день розгляду справи, в сумі 54 197 685,92 грн., у тому числі 37 915 146,42 грн. основного боргу, 3 % річних в розмірі 2 758 301,73 грн. та 13 524 237,77 грн. індексу інфляції, документально встановлений та підтверджений матеріалами справи, а в частині стягнення основного боргу у розмірі 37 915 146,42 грн. – визнаний відповідачем у вищевказаному акті звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р. станом на 01.12.2007 р., підписаному обома сторонами на вказану суму основного боргу без заперечень.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представників сторін, згідно зі ст. 85 ГПК України, у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене у відповідності до ст. 84 ГПК України і підписане 29.02.2008 року.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1). Позов задовольнити частково.

2). Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» (95034, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Київська, 74/6, п/р 0163 у Кримському центральному відділенні Промінвестбанку України, МФО 324430, код ЄДРПО України 00131400) на користь Державного підприємства «Енергоринок» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Комінтерну, 25, фактична адреса: 01032, м. Київ-32, вул. Комінтерну, 27, п/р зі спеціальним режимом використання в національній валюті № 1 у Головному операційному управлінні ВАТ «Ощадний банк України», МФО 300465, код ЄДРПО України 21515381) 37 915 146,42 грн. основного боргу.

3). Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» (95034, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Київська, 74/6, п/р 0163 у Кримському центральному відділенні Промінвестбанку України, МФО 324430, код ЄДРПО України 00131400) на користь Державного підприємства «Енергоринок» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Комінтерну, 25, фактична адреса: 01032, м. Київ-32, вул. Комінтерну, 27, п/р в національній валюті № 1 у Головному операційному управлінні ВАТ «Ощадний банк України», МФО 300465, код ЄДРПО України 21515381) 13 524 237,77 грн. індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 2 758 301,73 грн., а також 20 840,18 грн. державного мита та 96,44 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4). В іншій частині у позові відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.