ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" квітня 2008 р.

Справа № 19/1347

За позовом Приватного підприємства „ІКІО” с. Богданівці Хмельницького району

до Хмельницького комунального підприємства „Спецкомунтранс” м. Хмельницький

про зобов’язання повернути майно

суддя І.В. Розізнана

Представники:

позивача: не з’явився;

відповідача: Клімик С.І. –за довіреністю № 977 від 15.11.2007 року;

Рішення приймається 9.04.2008 року, оскільки в судовому засіданні оголошувались перерви.

Суть спору:

Позивач просить суд зобов’язати відповідача повернути майно, а саме два спеціалізовані автомобіля - сміттєвози КО-431 на шасі ЗІЛ 433362, шасі № 2510891, двигун № 667949 і КО –431 на шасі ЗІЛ –43362, шасі № 2428192, двигун № 510066. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням господарського суду від 24.09.2007 року у справі № 20/6018 розірвано лізингову угоду від 15.06.2006 року, укладену між сторонами. Оскільки відповідач добровільно не повертає майно, отримане за даною угодою, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач проти позову заперечує, у поданому до суду письмовому відзиві звертає увагу суду на те, що лізингова угода укладена терміном на два роки з правом викупу двох одиниць спеціалізованих автомобілів. Умовами договору передбачено, що відповідач зобов’язаний протягом двох років сплатити повну вартість автомобілів, всього 202610 грн. Станом на жовтень 2007 року відповідач сплатив повністю суму платежів, яку повинен був сплатити до червня 2008 року. Відповідно до умов договору, а саме п. 8.1, майно перейшло у власність відповідача, а тому вимоги позивача про зобов’язання повернути дане майно є безпідставними.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

15.06.2006 року між Приватним малим підприємством „Кіден” (правонаступник „ІКІО”) та Хмельницьким комунальним підприємством „Спецкомунтранс” укладена лізингова угода, відповідно до умов якої позивач надає відповідачу в оренду з правом викупу дві одиниці спеціалізованих автомобілів загальною вартістю 157600 грн., за обумовлену орендну плату. Постачальником майна є ВАТ „Київський завод комунального машинобудування „КОММАШ” ( п.1.1 угоди). Пунктом 5.1 угоди передбачено, що дія угоди припиняється після закінчення терміну дії або виплати усієї суми орендної плати. Відповідно до п.п. 8.1, 8.2 угоди, майно переходить у власність відповідача при настанні наступних умов: якщо внесені відповідачем орендні платежі будуть дорівнювати розміру орендної плати, яка передбачена угодою; у випадку дострокової сплати вартості орендованого майна. Перехід права власності на майно оформляється окремою угодою.

Відповідно до накладної № 9 від 16.06.2006 року на підставі довіреності ЯМД № 256750 від 16.06.2006 року відповідач через Матущака В.Ф. отримав два спеціалізовані автомобіля, які на час розгляду справи в суді знаходяться у володінні відповідача, що підтверджується договором на стоянку транспортних засобів від 15.06.2006 року та не заперечується відповідачем.

Господарським судом Хмельницької області у справі № 20/6018 за позовом Приватного підприємства „ІКІО” до Хмельницького комунального підприємства „Спецкомунтранс” про розірвання лізингової угоди від 15.06.2006 року прийнято рішення від 24.09.2007 року, яким позов задоволено. Рішення суду сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили. Рішення мотивоване порушенням Хмельницьким комунальним підприємством „Спецкомунтранс” умов договору в частині своєчасної сплати орендної плати, що відповідно до ЗУ „Про фінансовий лізинг” є підставою для розірвання договору.

Відповідно до довідки, наданої позивачем, заборгованість позивача перед відповідачем станом на 01.11.2007 року становить 3148,76 грн. Згідно платіжних доручень, наданих відповідачем 16 та 19 жовтня 2007 року, після набрання законної сили рішенням від 24.09.2007 року, відповідач сплатив позивачу відповідно 42000 грн. та 30110 грн.

Аналізуючи надані сторонами докази, наведені міркування, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 292 ГК України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Так, згідно ст. 10 ЗУ „Про фінансовий лізинг” лізингодавець має право, зокрема вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках та зобов’язаний, зокрема, прийняти предмет лізингу в разі дострокового розірвання договору лізингу або в разі закінчення строку користування предметом лізингу.

Згідно ст. 11 ЗУ „Про фінансовий лізинг” лізингоодержувач зобов'язаний, зокрема, у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

При вирішенні даного спору преюдиціальним, відповідно до ст. 35 ГПК України, є факт розірвання лізингової угоди від 15.06.2006 року в судовому порядку та припинення зобов’язань до даній угоді з 4.10.2007 року.

Враховуючи те, що на час припинення зобов’язань по лізинговій угоді відповідач не набув права власності на об’єкт лізингу, вимоги позивача про зобов’язання повернути майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 35, 44, 49, 82-85, ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства „ІКІО” с. Богданівці Хмельницького району до Хмельницького комунального підприємства „Спецкомунтранс” м. Хмельницький про зобов’язання повернути майно задовольнити.

Зобов’язати Хмельницьке комунальне підприємство „Спецкомунтранс” м. Хмельницький, вул. Толстого, 1 (код 03356565) передати Приватному підприємству „ІКІО” с. Богданівці Хмельницького району (код 14158667) два спеціалізовані автомобілі - смяттєвози КО-431 на шасі ЗІЛ 433362, шасі № 2510891, двигун № 667949 і КО –431 на шасі ЗІЛ –43362, шасі № 2428192, двигун № 510066.

Стягнути з Хмельницького комунального підприємства „Спецкомунтранс” м. Хмельницький, вул. Толстого, 1 (код 03356565) на користь Приватного підприємства „ІКІО” с. Богданівці Хмельницького району (код 14158667) 85 грн. (вісімдесят п’ять грн.) відшкодування сплаченого державного мита, 118 грн. (сто вісімнадцять грн.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                      І.В. Розізнана