ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.04.08 р.                     Справа № 38/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Какуша Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Дистриб”юторські системи Донбасу Нова” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Айсмен” м. Донецьк

про стягнення 30 605грн.89коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Нікітін В.В. юрисконсульт, довіреність №8 від 05.02.2008 р.

від відповідача: Назаренко С.С. заступник директора за дов. № б/н від 25.03.2008 р.

У судовому засіданні оголошувалася перерва з 15.04.2008р. до 17.04.2008р. відповідно до ст. 75 ГПК України.

Суть спору:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Дистриб”юторські системи Донбасу Нова” м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Айсмен” м. Донецьк про стягнення основного боргу за договором купівлі-продажу №418 від 05.08.2005р. у розмірі 27 211грн.94коп., пені у розмірі 672грн.85коп. та штрафу у розмірі 2721грн.10коп., а всього 30 605грн.89коп.

З метою забезпечення позову просить накласти арешт на грошові кошти відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу № 418 від 05.08.2005р.

03.03.2008р. на адресу господарського суду надійшов лист із головного управління статистики Донецької області № 22-10/598 від 27.02.2008 р., відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Айсмен” м. Донецьк станом на 27.02.2008р. значиться у ЄДРПОУ як юридична особа ( ідентифікаційний код 33257424), та знаходиться за адресою: 83027, м. Донецьк, вул.Савченка,10/5, який судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Від позивача на адресу господарського суду 03.03.2008 р. надійшло уточнення №58 від 03.03.2008р. на виконання вимог ухвали суду від 25.02.2008р. щодо повного найменування сторін по справі, яке судом розглянуте, прийняте до уваги та залучене до матеріалів справи.

Позивач 26.03.2008 р. у судовому засіданні надав клопотання (уточнення до позовної заяви), в якому пояснив, що у зв’язку з раніше витребуваними вимогами про стягнення заборгованості 27211 грн. 94 коп. дана сума була вказана помилково, оскільки на час пред’явлення позовної заяви заборгованість склала 26857 грн. 30 коп., яка відповідачем була сплачена у повному обсязі після подачі позову, що підтверджується актом звірки станом на 18.02.2008 р. Клопотання судом розглянуте, прийняте до уваги та залучене до матеріалів справи.

Крім того, позивач надав уточнення до позовної заяви № 326 від 25.03.2008 р., де зменшив суму позовних вимог та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 604 грн. 45 коп., штраф - 2685 грн. 73 коп., держмито – 306 грн. 05 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення – 118 грн. 00 коп., яке судом розглянуте, прийняте до уваги та залучене до матеріалів справи.

14.04.2008 р. відповідач представив суду відзив на уточнені позовні вимоги № б/н від 14.04.2008 р., в якому зазначив, що вважає договір купівлі – продажу № 418 від 05.08.2005р. таким, що втратив чинність та просить суд зобов’язати позивача провести перерахунки пені та штрафу за період з 14.11.2007 р. по 18.02.2008 р. Відзив судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

17.04.2008 р. позивач у судовому засіданні надав довідку № 85 від 16.04.2008 р., де пояснив, що господарські правовідносини з клієнтом ТОВ “Айсмен” почалися з 05.08.2005 р. на підставі договору купівлі – продажу № 418, та інших договірних правовідносин з ним не має, яка судом розглянута та залучена до матеріалів справи.

Крім того, позивач у судовому засіданні 17.04.2008р. надав заяву, в якій відмовився від позову в частині стягнення основного боргу та просить суд припинити провадження у справі в цій частині та просить суд стягнути з відповідача за порушення грошового зобов’язання пеню у розмірі 604, 45 грн. та штраф у розмірі 2685, 73 грн. Заява судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні сторони надали клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши уповноважених представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.08.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Дистриб”юторські системи Донбасу Нова” м. Донецьк (за договором – продавець, далі – позивач ) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Компанія “Айсмен” м. Донецьк (за договором – покупець, далі – відповідач) було укладено договір купівлі – продажу № 418 (далі - договір), згідно якого продавець зобов’язувався передати у власність покупця продукти харчування ( далі – товар), а покупець зобов’язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених договором ( п.1.1договору).

Кількість та асортимент товару, який поставляється, узгоджується сторонами та відображується у накладних, які є невід’ємними частками договору (п.1.2 договору).

Розділом 4 договору сторони передбачили ціну та загальну суму договору, а саме ціна товару узгоджується сторонами та відображується у накладній, яка є невід’ємною часткою договору (п.4.1договору). Загальна сума договору визначається по його закінченню, шляхом складання фактичних сум оплати згідно платіжних документів, які підтверджують оплату товару (п.4.2 договору).

Розділом 6 договору передбачено порядок розрахунків, а саме: покупець здійснює оплату за поставлений товар на розрахунковий рахунок продавця протягом 14 календарний днів з моменту поставки товару (п.6.1 договору).

Пунктом 7.3 договору передбачена відповідальність за неналежне виконання умов договору, а саме: за порушення строку оплати, вказаного в п.6.1 договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, яка діє у період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Пунктом 7.5 договору передбачена відповідальність за неналежне виконання умов договору, а саме: у випадку прострочки оплати строком більш 30 (тридцяти) календарних днів, покупець крім пені та суми основної заборгованості, сплачує постачальнику штраф у розмірі 10 % від вартості неоплаченого у строк товару.

На виконання вимог договору купівлі-продажу № 418 від 05.08.2005 р. позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 32557 грн. 13 коп., що підтверджується видатковими накладними № 71509 від 14.11.2007 р. на суму 9146 грн. 18 коп.; № 71510 від 14.11.2007 р. на суму 6469 грн. 20 коп.; № 71508/1 від 16.11.2007 р. на суму 2118 грн. 48 коп.; 75211 від 27.11.2007 р. на суму 1668 грн. 00 коп.; № 75213 від 27.11.2007 р. на суму 7950 грн. 15 коп.; № 75212 від 27.11.2007 р. на суму 5205 грн. 12 коп.

Відповідач свої зобов’язання за договором виконав частково, а саме сплатив суму у розмірі 5345 грн. 19 коп., що підтверджується банківськими виписками, які містяться у матеріалах справи, а в останній частині, оплата за поставлену продукцію залишилась не сплаченою та склала 27211 грн.94 коп.

Оскільки, після подачі позову відповідачем була у повному обсязі сплачена заборгованість, яка була позивачем уточнена та склала 26857 грн. 30 коп., позивач відмовився від позову в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 26857 грн. 30 коп.

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору згідно п. 7.3 та п. 7.5 договору з урахуванням уточнень позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України, позивач наполягає на стягненні з відповідача пені у розмірі 604 грн. 45 коп. та штрафу у розмірі 2685 грн. 73 коп. за порушення строків оплати.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних вимог посилається на договір № 418 від 05.08.2005р., видаткові накладні, банківські виписки, акт звірки розрахунків, уточнення № 58 від 03.03.2008 р., уточнення № 326 від 25.03.2008 р., довідку № 327 від 25.03.2008 р., розрахунок суми штрафних санкцій, клопотання від 26.03.2008 р., заяву від 17.04.2008 р., довідку № 85 від 16.04.2008 р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач посилається на відзив від 14.04.2008 р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач обґрунтовує свої вимоги нормами Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, тому судом при розгляді справи застосовані ці норми, бо суд не має право самостійно змінювати предмет або підстави позову.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює правовідношення у господарській сфері.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України)

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідач у процесі розгляду спору погасив суму заборгованості у розмірі 26857грн.30коп., позивач відмовився від позовних вимог в цій частині, а відтак провадження у справі в цій частини підлягає припиненню.

До відносин щодо забезпечення виконання зобов’язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов’язань може забезпечуватися в т.ч. неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов”язання ( ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми ( неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Суб’єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

В даному випадку, пунктом 7.3 Договору передбачено: що за порушення строку оплати покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, діючий у період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до частини 2 статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов”язань врегульовано Законом України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов”язань”, згідно з пунктами 1, 3 якого розмір пені за прострочку платежу, що встановлюється за згодою сторони, обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на викладене, враховуючи встановлення Законом України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов”язань” граничного розміру відповідальності за прострочення платежу у вигляді пені, розмір якої не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за прострочку платежу за договором може бути стягнута лише сума неустойки, яка не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Як видно з розрахунку пені, наданого позивачем, сума нарахованої пені не перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, яка є граничним розміру пені і може бути стягнута за прострочку виконання грошового зобов’язання.

Отже, відповідачу за період з 28.11.2007р.по 17.02.2008р. обґрунтовано нарахована пеня у сумі 604грн.45коп., яка підлягає стягненню.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов”язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов”язання.

Пунктом 7.5 договору передбачена відповідальність за неналежне виконання умов договору, а саме: у випадку прострочення оплати строком більш 30 (тридцяти) календарних днів, покупець крім пені та суми основній заборгованості, сплачує постачальнику штраф у розмірі 10 % від вартості неоплаченого у строк товару.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у сумі 2685 грн. 73 коп. за порушення строків оплати обґрунтованими, доказаними та такими, що підлягають задоволенню.

Вимога позивача щодо забезпечення позову та накладання арешту на грошові кошти відповідача не підлягає задоволенню з причині відсутності доказів у її підтвердження.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, який необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи викладене та керуючись 174, 193, 230, 343 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 509, 526, 546, 549 ЦК України, ст.ст.22, 33, 43, 44, 49, 78, п.4 ст. 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Дистриб”юторські системи Донбасу Нова” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Айсмен” м. Донецьк про стягнення пені у розмірі 604грн.45коп. та штрафу у розмірі 2685грн.73коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Айсмен” м.Донецьк (83027, м. Донецьк, вул. Савченко, 10, кв.5, р/р 6000 у ДОД АППБ „Аваль” м. Донецьк, МФО 335076, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Дистриб”юторські системи Донбасу Нова” м.Донецьк (83045, м. Донецьк, вул.Куйбишева,34, р/р у ДФ ВАТ „Родовідбанк” м. Донецька, МФО 394512, ) пеню в сумі 604грн.45коп., штраф в сумі 2685грн.73коп., держмито в сумі 306грн.06коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп.

В частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 26 857грн.30коп. провадження у справі припинити у звязку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Рішення оголошено у судовому засіданні 17.04.2008року.

Видати наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Радіонова О.О.

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2—сторонам у справі