Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "13" травня 2008 р. Справа № 11/17-Д

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Маріщенко Л.О.

судді

за участю представників сторін

від позивача Чумальчук Т.Б. дов.за №17 від 19.02.2008року;

від відповідача Штиколенко Т.П. дов.за №1/05 від 12.05.2008року;

Розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Промислово-торгівельної фірми"Україна" (м.Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсвіт" (м. Житомир)

про припинення дії договору оренди №8/2001 від 01.11.2001р.

Позивачем пред'явлено позов про припинення договору оренди №8/2001 від 01.11.2001року.

Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі у відповідності до пред'явлених вимог, посилаючись на те, що відповідачем були порушені умови договору, а саме несвоєчасне погашення платежів по Договору та самовільне перепланування приміщень, що призвело до аварійного стану будівлі.

Представник відповідача проти позову заперечує в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому вважає , що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, так як, ТОВ "Будсвіт" на протязі всього часу дії договору належним чином виконує умови, які передбачені договором. на протязі дії догов

Також, наголошує на тому, що ТОВ" Будсвіт" вчасно та належним чином проводив розрахунки по орендній платі, в підтвердження чого додаються розрахунки, наголошує на тому, що відповідно до п.6.2.Договору орендар має право здійснювати капітальні ремонти та реконструкції орендованих об'єктів за згодою орендодавця, з дотриманням правил технічної безпеки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2001 року між Товариством з обмеженою відповідальністю промислово - торгівельна фірма "Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будсвіт" укладено договір оренди за №8/2001(а.с.9-10) та додаткову угоду по договору оренди №8/2001 від 01.05.2002року були передані у користування певні об'єкти:

- приміщення під склад загальною площею 253 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна, 75 (по технічній документації об'єкти: 2-8, 2-9, 2-10, 2-11) без перегородок та з'єднаних два складських приміщення проємом в стіні;

- кімнату під магазин площею 28,5 кв.м.. яка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна, 75 (по технічній документації об'єкт: 3-16);

- відкритий майданчик та склад для металу, які розташовані біля складу, загальною площею триста квадратних метрів з правом використання частини залізничної гілки;

- складське приміщення загальною площею 40 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна, 75.

Відповідно до п.2 договору оренди вищевказані об'єкти надаються з метою використання для оптової та роздрібної торгівлі товарами народного споживання, іншої продукції.

За п.3 договору оренди термін оренди складає десять років з 01.01.2002р. до 31.12.2011р.

Відповідно до п.4.1. Додаткової угоди до договору оренди №8/2001 від 01.05.2002р. розмір орендної плати за всі орендовані об'єкти складає 1700,00грн. в місяць.

Позивач в обґрунтування своїх заперечень посилається, зокрема на те, що відповідачем систематично порушуються своєчасне проведення платежів по Договору оренди, несплачує орендних платежів протягом трьох місяців підряд.

Так як відповідачем не виконуються умови Договору в частині проведення розрахунків за користування майном, позивач просить також розірвати Договір відповідно до ст. 651 ЦК України, у зв'язку з істотним порушенням відповідачем його умов.

Господарський суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 206 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозицію про це другій стороні за договором (ч.2 ст. 188 ГК України). Тобто пропозиція щодо внесення змін до договору або його розірвання може виходити від будь-якої сторони і має бути викладена письмово.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (ч.3 ст. 188 ГК України).

У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч.4 ст. 188 ГК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався до відповідача з пропозицією про розірвання договору оренди від 11.01.2001року..

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

Оскільки господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при зміні або розірванні договорів, то тільки дотримання сторонами встановленого статтею 188 ГК України порядку зміни та розірвання договору і недосягнення при цьому в досудовому порядку згоди може свідчити про наявність між ними спору. Якщо ж особа, яка бажає змінити або розірвати договір, не зверталася з відповідною пропозицією до іншої сторони, то в цьому разі відсутні підстави стверджувати про існування між сторонами спору.

Таким чином оскільки позивач не звертався до відповідача з пропозицією про розірвання договору, то у позивача немає підстав стверджувати про існування між ним та відповідачем спору про розірвання договору та передавати його на вирішення до суду на підставі п. 4 ст. 188 ГК України.

За таких обставин, позовні вимоги в частині розірвання договору оренди від 01.11.2001року не підлягають задоволенню.

Господарський суд дійшов висновку, що до правовідносин, пов'язаних з виконанням умов договору, та які є предметом розгляду по справі, слід застосовувати положення Цивільного кодексу України, оскільки права та обов'язки сторін за договором оренди від 01.11.2001р. продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України, а саме після 01.01.2004р.

Згідно з ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд вважає, що позивач необґрунтовано вимагає припинення дії договору так, як роботи по встановленню воріт, проведені роботи по розчищенню складах, встановлені додаткові металоконструкції для підсилення опорних стін складу, проведений демонтаж складу для металу та розчищений відкритий майданчик від будівельного сміття, проведення покриття відкритого майданчика щебенем та його укатка, бетонування території біля складу були проведені з дозволу та погоджені з орендодавцем, що підтверджується листом №20/2001 від 05.11.2001року та кошторисом на проведення зазначених робіт за підписом генерального директора ТОВ "ПТФ "Україна" Сафронова А.В.

Також, слід звернути увагу, на те, що пунктом 6.2. Договору передбачено, що орендар має право здійснювати капітальні ремонти та реконструкції орендованих об'єктів за згодою Орендодавця, з дотриманням правил технічної безпеки.

Ствердження позивача про звернення до відповідача про звільнення орендованого приміщення орендарем на кілька місяців для проведення капітального ремонту, безпідставне, так як відповідно до ч.3.ст.776 ЦК України капітальний ремонт орендованого приміщення проводиться у тому разі, якщо не проведення капітального ремонту орендодавцем перешкоджає його використанню, отже дана норма закону не відповідає вимогам заявлених позивачем.

Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд на підставі ст.782 ЦК України шляхом направлення повідомлення про відмову договору, в зв'язку з цим позивач не використав свого права стосовно припинення дії договору згідно даної норми закону, так як з боку відповідача жодних порушень по оплаті не виникало.

З урахуванням викладеного, задоволення позовних вимог про припинення дії договору оренди від 01.11.2001року є безпідставними з наступних міркувань.

Ст.783 ЦК України встановлює підстави розірвання договору найму (оренди), а саме: наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Господарський суд, досліджуючи матеріали справи, не встановив жодної з підстав розірвання договору оренди від 01.11.2001року.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд відмовляє в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі ст.ст.13,15, 651,759, 782,783 ЦК України, керуючись ст.ст.22,33,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законноїсили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Маріщенко Л.О.

дата підписання 16.05.07 р.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3- сторонам