ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.04.2008 року                                                            Справа № 8/598пд

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :

головуючого судді                     Якушенко Р.Є.

суддів                                        Бородіної Л.І.

Іноземцевої Л.В.

Склад судової колегії призначено розпорядженням заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 22.02.2008

при секретарі

судового засідання                    Шабадаш Д.С.

за участю представників сторін

від позивача                              не прибув

від відповідача                    Ополонець І.В., дов. №1/03-08 від 20.03.08

Розглянувши

апеляційну скаргу                    Приватного підприємства „Транзит” , м. Луганськ

на рішення

господарського суду           Луганської області

від                                         05.02.2008

у справі                               № 8/598пд (суддя Середа А.П.)

за позовом                               Приватного підприємства „Транзит”, м. Луганськ

до відповідача                    Державного підприємства „Укрспецавтобаза”,

м. Київ

про                                         визнання недійсним договору

Рішенням господарського суду Луганської області від 05.02.08 у справі №8/598пд (суддя Середа А.П.) відмовлено у задоволені позову приватного підприємства «Транзит»(далі ПП «Транзит») до державного підприємства «Укрспецавтобаза»(далі ДП «Укрспецавтобаза») про:

- визнання недійсним договору комісії на купівлю транспортних засобів №5/09/ТР від 25.11.05 року, укладеного між ДП “Укрспецавтобаза” та ПП “Транзит”;

- повернення сторін за договором у первісний стан та зобов’язання їх повернути одна одній у натурі все одержане на виконання договору (провести тристоронню реституцію).

Рішення суду з посиланням на норми статей 11, 202-205, 237, 239, 241, 526, 626, 1011, 1013 Цивільного кодексу України мотивоване необґрунтованістю заявлених вимог.

Відмовляючи в позові місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним спірного договору комісії №5/09/ТР від 25.11.05 та застосування правил статті 215 Цивільного кодексу України, статей 207, 208 Господарського кодексу України. Відповідачем належним чином доведено, що позивач своїми діями спрямованими на реальне виконання спірного договору, схвалив правочин, укладений від імені ПП «Транзит»директором Рудь О.В.

Позивач у справі, ПП «Транзит», не погодився з вказаним рішенням господарського суду та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його як таке, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, та постановити нове рішення, яким задовольнити позов.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує наступне.

Позивач вважає, що судом неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи та не погоджується з висновками суду, що позивач своїми діями схвалив правочин, укладений від імені ПП „Транзит” директором Рудь О.В.

На думку позивача акти виконаних робіт та акти приймання-передачі транспортних засобів від 13.02.06, 31.07.06, 31.08.06, 12.03.07, 16.03.07 та визнання боргу перед відповідачем не свідчать про прийняття договору до виконання в повному обсязі.

Крім того, ціна в договорі не визначена, а правочин не спрямований на настання реальних правових наслідків.

Відповідач надав відзив, в якому заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає їх необгрунтованими та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Луганської області від 05.02.08 у справі №8/598пд –без змін.

Позивач, заявник апеляційної скарги, знов подав клопотання про відкладення розгляду скарги на інший строк у зв”язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника у судове засідання. Дане клопотання відхиляється судовою колегією, оскільки позивачу вже надавалась можливість забезпечити явку представника у судове засідання і розгляд скарги у попередньому судовому засіданні був відкладений саме за клопотанням позивача.

Відповідно до вимог статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням представника відповідача здійснювалося фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доводи апеляційної скарги, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія апеляційної інстанції

ВСТАНОВИЛА:

25.11.05 року між Приватним підприємством “Транзит”(Комісіонер), позивачем у справі, - з одного боку, - та Державним підприємством “Укрспецавтобаза”(Комітент), відповідачем у справі, - з іншого боку, - укладено договір комісії №5/09/ТР, згідно якому Комітент доручає Комісіонеру, а останній зобов’язується укласти від свого імені та за рахунок Комітента зовнішньоекономічні договори на купівлю транспортних засобів, істотні умови яких визначаються сторонами у Додатку №1 до цього договору, та передати все одержане за договорами купівлі Комітенту на митній території України, після повного митного очищення, у відповідності до умов цього договору та додатків до нього (п.1.1 договору) (а.с. 9-14).

Передбачене п. 1.1 цього договору доручення Комісіонер зобов’язується виконати на умовах, найбільш вигідних для комітента (п. 1.2).

Комісіонер зобов’язаний укласти договори купівлі в межах виділених коштів, розмір яких визначається у п. 4, у строк до 31 грудня 2005 року, якщо більший розмір не буде погоджено сторонами (п. 1.3).

Комісіонер, виконуючи доручення Комітента, передбачене п. 1.1 цього договору, здійснює розрахунки з третьою особою –продавцем (нерезидентом) за договорами купівлі у валюті, через свій поточний рахунок (п. 1.4).

Розрахунки між Комісіонером та Комітентом проводяться виключно в національній валюті України (па. 1.5).

Майно, отримане Комісіонером у відповідності до умов цього договору та договорів купівлі, є власністю Комітента (п. 1.7).

Комітент відповідно до умов договору зобов’язаний:

не пізніше 5-ти банківських днів з моменту набрання чинності цим договором передати Комісіонеру кошти для виконання доручення за цим договором у сумі , яка погоджена у п. 4 додатку №1 (п. 3.1.1);

здійснити остаточний розрахунок з Комісіонером не пізніше 10-ти банківських днів після виконання Комісіонером доручення (передачі Комітенту транспортних засобів) та подання звіту (п. 3.1.2).

За виконання доручення відповідно до умов цього договору Комітент сплачує Комісіонеру винагороду у розмірі 1% від суми договорів купівлі (п. 4.1).

Після передачі Комітенту кожної партії транспортних засобів Комітент сплачує Комісіонеру у безготівковому порядку у термін не пізніше 5-ти банківських днів винагороду у розмірі пропорційному вартості переданих Комітенту транспортних засобів, виходячи з розміру винагороди, визначеної п. 4.1 даного договору (п. 5.1).

Сторони також уклали та підписали Додаток №1 до договору комісії на купівлю транспортних засобів №5/09/ТР, згідно пункту 1.1. якої предметом купівлі є транспортні засоби марки „Daіmler-Benz Actros” типу тягач сідельний у кількості 16 штук, з напівпричепами тентованими (п.1.1); вартість одного сідельного тягача –не більше 25000 євро (п.1.6), вартість одного напівпричепа –не більше 12000 євро (п. 1.7).

Сума коштів, яка перераховується Комітентом –Комісіонеру для виконання доручення за цим договором, становить 1.500.000,00 грн. Гроші перераховуються на розрахунковий рахунок Комісіонера не пізніше 5-ти банківських днів від дати укладання договору. Після укладення Комісіонером договору (договорів) на купівлю транспортних засобів, Комісіонер подає Комітенту розрахунок вартості придбаних транспортних засобів та митних платежів для митного оформлення транспортних засобів.

Остаточний розрахунок між Комітентом та Комісіонером , у т.ч. і по виплаті винагороди, проводиться у відповідності до умов цього договору та додатків до нього (п. 4).

Сторонами також підписано Додаток №2 до основного договору, яким врегульовано обов’язок Комісіонера здійснити розмитнення транспортних засобів, ввезених на митну територію України на виконання умов договору.

Після підписання договору сторони приступили до його виконання, що підтверджується:

- актом виконаних робіт від 13.02.06 року, згідно якому підтверджено факт виконання робіт з доставки Комісіонером –Комітенту 1 сідельного тягача та одного напівпричепу, у зв’язку з чим Комісіонеру належить до сплати комісійна винагорода у розмірі 1800,00 грн.;

- актом приймання-передачі транспортних засобів №б/н від 13.02.06 року –про передачу 1-го сідельного тягача “Daimler-Benz 954.03 Actros 1835LS” та 1-го напівпричепу “СRONE CDP 27”, а також додатками до нього, згідно яким загальна вартість тягача та напівпричепа становить 253352,82 грн.;

- двома актами приймання-передачі транспортних засобів №б/н від 31.07.06 року –про передачу 2-х сідельних тягачів „Daimler-Benz 954.03 Actros 1835LS” та 2-х напівпричепів “СRONE CDP 27”, а також додатками до них, згідно яким вартість 2-х тягачів та двох напівпричепів –становить 486006,41 грн.;

- актом виконаних робіт від 31.08.06 року, згідно якому підтверджено факт виконання робіт з доставки Комісіонером –Комітенту 2-х сідельних тягачів та 2-х напівпричепів, у зв’язку з чим Комісіонеру належить до сплати комісійна винагорода у розмірі 3480,00 грн.;

- актом виконаних робіт від 31.08.06 року, згідно якому підтверджено факт виконання робіт з доставки Комісіонером –Комітенту 1-го сідельного тягача та 1-го напівпричепа, у зв’язку з чим Комісіонеру належить до сплати комісійна винагорода у розмірі 2000,00 грн.;

- актом приймання-передачі транспортних засобів №б/н від 31.08.06 року –про передачу 1-го сідельного тягача „Daimler-Benz 954.03 Actros 1835LS” та 1-го напівпричепа “СRONE CDP 27”, а також додатками до нього, згідно яким вартість тягача та напівпричепа –становить 281093,71 грн.;

- актом виконаних робіт від 12.03.07 року, згідно якому підтверджено факт виконання робіт з доставки Комісіонером –Комітенту 1-го сідельного тягача та 1-го напівпричепа, у зв’язку з чим Комісіонеру належить до сплати комісійна винагорода у розмірі 7220,00 грн.;

- актом приймання-передачі транспортних засобів №б/н від 16.03.07 року –про передачу 1-го сідельного тягача „Daimler-Benz 954.03 Actros 1835LS”, а також додатком до нього, згідно якому вартість тягача становить 200960,28 грн.

18.07.07 за вих. № 117 позивач направив відповідачеві листа, в якому визнав борг перед відповідачем за договором комісії № 5/09/ТР від 25.11.05 станом на 01.07.07 в сумі 230081 грн. 86 коп., у зв’язку з чим просив відповідача в рахунок погашення боргу розглянути питання про можливість передачі напівпричепа рефрижератора «SCHMITZ»вартістю 212340 грн., залишок 17741 грн. 26 коп. позивач зобов’язався погасити до 01.12.07.

07.12.07 позивач звернувся до господарського суду Луганської області з вимогами:

- визнати договір комісії на купівлю транспортних засобів №5/09/тр від 25.11.2005 укладений між ДП „Укрспецавтобаза” та ПП „Транзит” недійсним,

- повернути сторони за договором у первісний стан та зобов”язати ї повернути одна одній у натурі все одержане на виконання договору (провести трьохсторонню реституцію).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що:

- ціну договору комісії, яка є його істотною умовою, сторонами не визначено та не зазначено у договорі, а правочин не спрямований на настання реальних правових наслідків: фактично вона становить не 1 500 000,00 грн., які відповідач перерахував на користь позивача, - а 3 522 400,00 грн.;

- особа, що підписала договір від імені ПП “Транзит” –директор, перевищила свої повноваження, надані їй згідно п. 4.4.5 Статуту підприємства, згідно якому директору надано право самостійно приймати рішення про укладення договорів на суму, що не перевищує 10000 грн., однак директором здійснено підписання договору на суму, що перевищує вказаний розмір, без отримання письмової згоди засновника ПП “Транзит”. Тобто директор на момент підписання договору не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом відповідач проти позову заперечував посилаючись на те, що позивач схвалив спірний договір та вжив заходів до його виконання.

Рішенням господарського суду від 05.02.2008 у задоволенні позову відмовлено з підстав зазначених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом даного позову є визнання недійсним правочину –договору комісії № 5/09/ТР на купівлю транспортних засобів від 25.11.2005 та застосування правових наслідків недійсності правочину.

Зазначений договір за своєю правовою природою є договором комісії, зміст якого визначено статтями 1011-1012 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до пункту 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Умови чинності (дійсності) правочину визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Матеріали справи свідчать, що сторони вільно виявили своє волевиявлення, уклали договір комісії № 5/09/ТР від 25.11.05 на купівлю транспортних засобів у письмовій формі, узгодили його умови.

Вказаний договір підписаний та стверджений печатками двох підприємств без заперечень.

Предмет договору визначений пунктом 1.1 відповідає змісту статті 1011 Цивільного кодексу України.

Підписавши зазначений договір сторони приступили до його виконання.

На виконання зазначеного договору позивачем були виконані зобов’язання за договором комісії № 5/09/ТР від 25.11.05 та передано відповідачу транспортні засоби, що підтверджується актами приймання-передачі транспортних засобів від 13.02.06, 31.07.06, 31.08.06, 16.03.07, 12.03.07 та додатками до цих актів (а.с. 21-40).

Вказані акти підписані представниками сторін, з боку позивача директором Рудь О.В. - акт від 13.02.06, решта актів - директором Чернуха С.П., завірені печатками обох сторін, мають посилання на спірний договір № 5/09/ТР від 25.11.05, найменування сторін за договором, перелік транспортних засобів їх індивідуальні ознаки, в додатках до актів приймання-передачі визначені вартість транспортних засобів згідно контрактів та сума комісійної винагороди.

Судовою колегією встановлено, що відповідно пункту 1 Статуту позивача у справі засновником підприємства є Чорнуха Сергій Петрович. Згідно пункту 4.4.5 Статуту директор після отримання попередньої письмової згоди Засновника приймає рішення про укладення угод (договорів, контрактів) на суму, що еквівалентна 10 тисячам або більше доларів США за офіційним курсом долара США до гривні, встановленого Національним банком України на момент укладення угод.

Як вбачається з матеріалів справи договір №5/09/ТР від 25.11.2005 укладено без попередньої згоди засновника Чорнухи С.П.

Проте, підписані позивачем акти приймання-передачі транспортних засобів відповідачу за договором, що оспорюється, перерахування відповідачем йому коштів підтверджує схвалення позивачем дій директора підприємства Рудь О.В., що підписав договір, який є предметом спору.

Крім того, цивільна дієздатність юридичної особи визначена статтею 92 Цивільного кодексу України.

За змістом пункту 3 цієї статті орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Судовою колегією під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що відповідачу не було відомо про наявність обмежень щодо укладення договору та у позивача відсутні будь-які документи, що можуть свідчити про обізнаність відповідача стосовно зазначених обмежень.

Не знайшли підтвердження за матеріалами справи доводи апеляційної скарги, що оспорюваний правочин не спрямований на настання реальних наслідків. Відсутність істотних умов договору не може бути підставою для визнання недійсним цього договору.

Отже, викладені в апеляційній скарзі не спростовують зазначених висновків місцевого господарського суду.

З огляду на викладене судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення господарського суду від 05.02.2008 у справі №8/598пд відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати за апеляційною скаргою покладаються на позивача у справі.

Відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись статтями 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства „Транзит” на рішення господарського суду Луганської області від 05.02.2008 у справі №8/598пд залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 05.02.2008 у справі №8/598пд залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у місячний строк через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                            Р.Є. Якушенко

Суддя                                                                                Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                 Л.В. Іноземцева