ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2008 Справа № 27/1-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Лисенко О.М.

при секретарі судового засідання: Прокопець Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача - не з”явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 39);

від відповідача - не з”явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 40);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2008 року по справі № 27/1-08

за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області

до відкритого акціонерного товариства “Криворізький залізорудний комбінат”, м. Кривий Ріг

про стягнення 28970,17грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2008 року (суддя Татарчук В.О.) в позові Відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення 28970,17 грн. заборгованості по страховим виплатам відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що страхові виплати здійснюються за рахунок внесків роботодавців і Законом України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” не передбачає права Фонду на звернення до страхувальника (роботодавця) з регресними вимогами щодо відшкодування сплачених Фондом страхових виплат.

Не погодившись із рішенням господарського суду, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області його оскаржує на предмет невідповідності нормам матеріального права. Скаржник вказує, що виплата перерахунків потерпілим внаслідок вини підприємства з 01.04.2001 року є цільовим використанням бюджетних коштів. Адже джерелом відшкодування шкоди потерпілим є страхові внески підприємств, в плануванні надходження та витрачання яких, згідно Постанови КМУ № 1423 від 13.09.2000 року "Про затвердження Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві", вид таких витрат як виявлені помилки підприємств, і внаслідок чого - перерахунок (збільшення) страхових виплат, не враховувався. Неправомірні додаткові витрати тягнуть за собою збитки Фонду, чим спричинено шкоду Відділенню Фонду а відповідно, й Державі. Зідно із статтею 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати, понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною. Оскільки підприємство надало недостовірні дані, внаслідок чого Фонд зазнав додаткові, непередбачені його доходною частиною, витрати, підприємство зобов'язано ці витрати відшкодувати.

Представник скаржника в судове засідання не з”явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

17.04.2008 року від відповідача надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутністю представника. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач доводи апеляційної скарги спростовує, вважає рішення суду законним, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09.08.2005 року по справі № 2-2622 було стягнуто з відділення Фонду на користь Люблинського В.М. заборгованість по щомісячних страхових платежах за період з 01.04.2001 року по 01.07.2005 року, яке було виконано і потерпілому виплачена заборгованість в розмірі 28970,12 грн., що підтверджується відміткою на виконавчому листі (а.с. 9).

Так, згідно з частиною 1 статті 9 Закону України “Про охорону праці” відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”.

Одним із основних принципів страхування від нещасного випадку є своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком (частина 1 статті 5 вказаного Закону).

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов’язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні.

Усі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види профілактичних заходів, передбачених статтями 21 та 22 цього Закону, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду (стаття 25 Закону), а можливість відшкодування Фондом моральної шкоди передбачена частиною 3 статті 28 Закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 46 Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків провадить збір та акумулювання страхових внесків, має автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування.

Частиною 3 статті 46 Закону встановлено, що кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не включаються до складу Державного бюджету України, використовуються виключно за їх прямим призначенням і зараховуються на єдиний централізований рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків в установах банків, визначених Кабінетом Міністрів України для обслуговування коштів Державного бюджету України, або спеціалізованого банку, який обслуговує фонди соціального страхування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 47 Закону страхові тарифи, диференційовані по групах галузей економіки (видах робіт) залежно від класу професійного ризику виробництва, встановлюються законом.

Сума страхових внесків страхувальників до Фонду соціального страхування від нещасних випадків повинна забезпечувати:

- фінансування заходів, спрямованих на вирішення завдань, передбачених статтею 1 цього Закону;

- створення відповідно до пункту 9 частини сьомої статті 17 цього Закону резерву коштів Фонду для забезпечення його стабільного функціонування;

- покриття витрат Фонду, пов’язаних із здійсненням соціального страхування від нещасного випадку.

На виконання вказаної норми відповідачем здійснювалось перерахування внесків Фонду.

Так, згідно з довідкою від 06.12.2007 року товариством було сплачено: за 2001 рік – 1001876,12 грн., 2002 рік – 4065948,43 грн., 2003 рік –4648352,47 грн., 2004 рік – 6072100,81 грн., 2005 рік – 8477575,97 грн., 2006 рік – 4520220,52 грн., 2007 рік – 7788737,28 грн.

Отже, відповідачем був виконаний законодавчо встановлений обов’язок щодо фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що страхові виплати здійснюються за рахунок внесків роботодавця і Закон не передбачає права Фонду на звернення до страхувальника (роботодавця) з регресними вимогами щодо відшкодування виплачених Фондом страхових виплат.

За наведених підстав доводи скаржника до уваги не приймаються.

З огляду на викладене, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2008 року відповідає діючому законодавству. Підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, та, керуючись статтями 49, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2008 року по справі № 27/1-08 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.В.Джихур

Суддя О.М.Виноградник

Суддя О.М.Лисенко