ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.07.2008

Справа №2-29/1863-2008А

За позовом – Малого приватного підприємства «ЮТТА», м. Феодосія.

До відповідача – Кримської регіональної митниці, м. Сімферополь.

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи Державної миневої служби України, м. Київ.

Про визнання протиправним та скасування рішення.

Суддя Башилашвілі О.І.

Секретар судового засідання Романів В.В.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - Ключник О.С. – представник, довіреність від 03.03.2008р.

Від відповідача - Зудінов О. О. – представник, довіреність від 09.01.07р. № 1707/07.

За участю третьої особи - не з'явився.

Суть спору: Мале приватне підприємство «ЮТТА» звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача – Кримської регіональної митниці про визнання неправомірним та скасування рішення про визначення коду товару від 19.07.2007р. № КТ-600-281-07.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне рішення не відповідає положенням Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та прийнято з порушення Конституції України.

Відповідач проти позову заперечує, посилається на те, що спірне рішення прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений Митним Кодексом України.

Третя особа, в письмових поясненнях по справі зазначила, що питання класифікації товарів для цілей митного оформлення належить виключно до компетенції митних органів.

Після з’ясування усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів.

Після закінчення дебатів, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, а також заслухавши представників сторін та тертю особу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до контракту № 1/02 від 23.03.2007р., укладеного між ТОВ «Агропромкомплекс» і МПП «ЮТТА», на адресу позивач був відвантажений в залізничному вагоні-цистерні паливо пічне побутове світле в кількості 59213 кг.

Після прибуття на залізничну станцію Айвазовська, пічне паливо було злито на оформлений ліцензійний митний склад і знаходилося під митним контролем.

Відповідно до отриманих від постачальників документів, директор МПП «ЮТТА», підготувала документи для митного оформлення товару на митному посту «Феодосія» Кримської регіональної митниці, а саме митну декларацію і отримала у відділі сертифікації ДП «Кримстандартметрологія» свідоцтво про визнання, яким підтверджений сертифікат відповідності № РОСС RU.АЕ58.Н75809 від 29.05.2007р., наданий постачальником на підтвердження якості поставленого пічного палива.

16.07.2007р. позивач подав на митний пост «Феодосія», необхідні для митного оформлення товару документи. У митній декларації були зазначені відомості, які були в товаросупровідних документах і були підтверджені фахівцями ДП «Кримстандартметрологія», а також відомостями лабораторного дослідження 308 випробувальній лабораторії паливних і змащувальних матеріалів Чорноморського флоту Російської Федерації (м. Севастополь).

19.07.2007р. відділом контролю митної вартості і номенклатури митного посту «Феодосія» було прийнято рішення про визначення коду товару, відповідно до якого був змінений код Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності з (пічне паливо) на (газойли). Відповідно до цього рішення отримане паливо було визнане газойлем і відповідно до довідки по товару позивачу був нарахований акцизний збір по найбільшій ставці 45 євро за 1000 кг. (а.с. 7).

20.07.2007р. позивач сплатив нарахований йому митним органом акцизний збір і закінчив митне оформлення товару.

Однак, 02.08.2007р. відносно директора позивача був складений протокол про порушення митних правил № 156/60000/07, в якому вказано, що директор заявив в митній декларації помилкові відомості і надав митному органу документи з такими відомостями в якості підстави для звільнення від сплати акцизного збору в сумі 18573,53 грн. та ПДВ в сумі 3714,70 грн.

19.09.2007р. відносно директора позивача винесена постанова по справі про порушення митних правил № 156/60000/07 від 19.09.2007р., яким директор був визнаний винуватим в здійсненні порушення митних правил, передбачених ст. 355 Митного кодексу України. Цією ж ухвалою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 8500 грн.

Позивач посилається на те, що спірне рішення винесено відповідачем з порушенням закону.

Суд встановивши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у зв’язку з наступним.

Згідно із Законом України «Про Митний тариф України» №2371-111 від 05.04.01 Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) є товарною номенклатурою Митного тарифу, що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності та при здійсненні митного оформлення товарів.

Згідно із ст. 4 Митного кодексу України митне регулювання здійснюється на основі принципу виключної компетенції митних органів України щодо здійснення митної справи.

Пунктами 2 та 13 ст. 11 Митного кодексу України на митні органи покладено завдання із захисту економічних інтересів України та ведення УКТ ЗЕД.

Частиною 2 статті 312 Митного кодексу України визначено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади в галузі митної справи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України N 1863 від 12.12.2002 р. затверджено Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності. Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що Держмитслужба визначає процедуру щодо класифікації товарів в УКТ ЗЕД.

Відповідно до ст. 313 Митного кодексу України, митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Відповідно до преамбули Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність», цей Закон визначає правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні, регулює відносини у сфері метрологічної діяльності та спрямований на захист громадян і національної економіки від наслідків недостовірних результатів вимірювань.

Стаття 10 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність» передбачає, що результати вимірювань можуть бути використані за умови, якщо відомі відповідні характеристики похибок або невизначеності вимірювань.

Вимірювальні лабораторії можуть виконувати вимірювання у сфері поширення державного метрологічного нагляду за умови їх атестації на проведення цих вимірювань.

Методики виконання вимірювань, що використовуються у сфері поширення державного метрологічного нагляду, повинні бути атестовані.

Атестація цих методик проводиться метрологічними центрами, територіальними органами, підприємствами і організаціями, уповноваженими у державній метрологічній системі на проведення цієї атестації.

Атестовані методики заносяться до Державного реєстру методик виконання вимірювань, що застосовуються у сфері поширення державного метрологічного нагляду, у порядку, встановленому нормативним документом з метрології ЦОВМ.

Необхідність атестації методик виконання вимірювань, що використовуються поза сферою поширення державного метрологічного нагляду, визначається їх розробниками чи користувачами.

Відповідно до Правил уповноваження і атестації в державній метрологічній системі затверджених наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання і споживчої політики (Держспоживстандарт) від 29.03.2005 р. № 71 одним з органів тих, що мають право на проведення атестації вимірювальних лабораторій є Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-дослідний центр стандартизації, метрології, сертифікації і захисту прав споживачів» (Укрметртестстандарт).

Суд встановив, 15.03.2007р. Укрметртестстандарт видав Свідоцтво про атестацію № ПТ-069/07 службі по експертному забезпеченню митних органів Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи Державної митної служби України (04073, м. Київ, Московський проспект, 8), в додатку до якого вказані роботи по проведенню вимірювань у сфері розповсюдження державного метрологічного нагляду, які може проводити лабораторія Кримської служби по експертному забезпеченню митних органів Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи Державної митної служби України. У цьому переліку робіт відсутня назва і опис пічного палива.

Про те, що лабораторія відповідача не має права проводити будь-які дослідження палива пічного побутового свідчить і відповідь Укрметртестстандарта від 25.12.2007р. за вих. № 100-04/51 на запит міського суду Феодосії (а.с. 13).

Згідно пояснень третьої особи, висновок № 20-2333 від 18.07.2007р. був складений на підставі лабораторних досліджень, проведених в лабораторії Кримської служби Центрального митного управління лабораторних досліджень і експертної роботи Державної митної служби України, третя особа пояснила, що Кримська митна лабораторія до 18.07.2007 р. не проводила дослідження пічного палива і тому не було необхідності звертатися в Укрметртестстандарт для проведення атестації митної лабораторії у сфері досліджень пічного палива.

Таким чином, суд вважає, що в розумінні ст. 10 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність» митна лабораторія не мала права проводити дослідження пічного палива і давати висновок № 20-2333 від 18.07.2007 р., а ОНК Кримської регіональної митниці не мав права посилатися на такий висновок та не мав права направляти запит № 77/6 від 16.07.2007р. в не атестовану митну лабораторію.

Суд встановив, що відповідно до акту взяття проб і зразків товару від 10.07.2007р. для проведення досліджень на відповідність товару, складеного інспектором митного посту Феодосія було відібрано 3 літри пічного палива, які упакували в 3 скляних пляшки, які були відправлені до адреси Кримстандартметрології для проведення робіт на відповідність пічного палива заявленим показникам в сертифікаті відповідності Російської Федерації. Надалі дві проби було відправлені на адреси 308 лабораторії ПММ Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації, єдиної на той момент в АР Крим лабораторії, акредитованої відповідно до законодавства України, з яких одна проба була відкрита 11.07.2007 р. і було проведено дослідження проби за показниками запрошуваним Кримстандартметрологиєю, а друга проба була відкрита 25.09.2007 р. і було проведено її дослідження на фракційний склад на підставі листа позивача за вих. № 41 від 24.09.2007р., тобто після винесення відповідачем постанови у справі про порушення митних правил № 156/60000/07 від 19.09.2007р. відносно директора МПП «ЮТТА». Третя проба, відібрана 10.07.2007р., була передана і знаходиться на зберіганні в МПП «ЮТТА».

Відповідно до дослідження на фракційний склад, проведеного 308 лабораторією ПММ, пічне паливо відповідає заявленим в ДМД від 16.07.2007р. характеристикам, а саме при температурі 350°С отгоняется 84,5 %.

Досліджень 308 лабораторії ПММ приймаються як митною лабораторією, так і ОКСіН КРМ. Підтвердженням цього факту є висновок № 20-2333 від 18.07.2007р., в якому є посилання на паспорт № 6 308 лабораторії ПММ і це також зазначено в спірному рішенні.

Таким чином, спірне рішення не відповідає фактичним визначальним характеристикам, поставленого на адресу позивача палива пічного побутового.

Так, суд вважає, що відповідачем порушені приписи п. 2.11. вказаного порядку, відповідно до якого, рішення про визначення коду товару повинне відповідати встановленій формі та підписується посадовцем, який готував це рішення, а також начальником ОНК або особою що його заміщає.

В спірному рішенні відсутній п. 2 «Зразки товару (опис товару)», та воно підписане заступником начальника Оксен, докази про право підписання таких рішень цією особою в матеріалах справи відсутні

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачених Конституцією і законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

-          на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-          з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-          обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають

-          значення для прийняття рішення (вчинення дії);

-          безсторонньо (неупереджено);

-          добросовісно;

-          розсудливо;

-          з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

-          пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

-          з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

-          своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду обґрунтованість спірного рішення, а викладені обставини свідчать про його невідповідність ст. 10 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність» та ст. 19 Конституції України, оскільки фактично воно винесено відповідачем на підставі припущень.

За викладених обставин, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджується матеріалами справи, у зв’язку з чим підлягає задоволенню.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені в судовому засіданні – 01.07.2008р.

Повний текст постанови оформлений та підписаний – 07.07.2008р.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 152, п. 1 ст. 153, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати неправомірним та скасувати рішення Кримської регіональної митниці м/п «Феодосія» про визначення коду товару від 19.07.2007р. № КТ-600-281-07.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.