ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" лютого 2008 р.

Справа № 6/6-08-18

Позивач: Мале транспортне учбово-виробниче підприємство „ВЛОС”

Відповідач: Відкрите акціонерне товариство Одеське виробничо-торгівельне шкіргалантерейне підприємство „Вікторія”

Про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлових будівель від 20.11.1997р та визнання права власності на будівлю розташовану за адресою: м. Одеса, Балтська дорога, 8.

Суддя Демешин О. А.

Представники:

Від позивача: Вернігоров Л. Р. –директор.

Від відповідача: не з’явився.

СУТЬ СПОРУ: Мале транспортне учбово-виробниче підприємство „ВЛОС” (далі –Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства Одеське виробничо-торгівельне шкіргалантерейне підприємство „Вікторія” (далі – Відповідач) про визнання дійсним Договору купівлі-продажу будівель від 20.11.1997 року, за яким Відповідач передав у власність Позивачу нежитлові будівлі, які в цілому складаються із приміщень відповідно до технічного паспорту від 30.04.2004 року, виданого ОМБТІ та РОН та розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 8.

Позивач також просить визнати за ним право власності на будівлю, що відображена в технічному паспорті від 30.04.2004 року, виданого ОМБТІ та РОН та розташована за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 8.

Відповідач відзиву на позов не надав. Справа розглядається за наявними матеріалами, в порядку ст. 75 ГПК України.

В С Т А Н О В И В :

20.11.1997 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір № 56 купівлі-продажу будівлі, відповідно якого Відповідач (продавець за договором) зобов’язався передати у власність Позивача (покупець) три будівлі з прилеглими земельними ділянками, розташовані за адресою Балтська дорога, 8, з переоформленням прав користування у відповідності з існуючими вимогами. Пунктом 4. Договору встановлено дату остаточного розрахунку - не пізніше 31.12.2000 року.

27.09.1999 року сторони уклали додаткову угоду до вказаного договору, якою встановили дату остаточного розрахунку –30.12.2003 року.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак з боку відповідача відповідних дій для нотаріального посвідчення Договору не зроблено.

Як встановлено ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Вимоги до договору купівлі-продажу нерухомого майна встановлені ст. 657 ЦК України - Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Аналізуючи Договір від 20.11.1997 № 56, укладений між Позивачем та Відповідачем, Суд дійшов висновку що в ньому найшли відображення всі необхідні, для такого договору, істотні умови та він повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно п. 3. ст. 640 ЦК України - договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

В той же час, згідно п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити у повному обсязі.

2.          Визнати дійсним Договір купівлі-продажу будівель № 56 від 20.11.1997 року,

укладений між Малим транспортним учбово-виробничим підприємством „ВЛОС” та Відкритим акціонерним товариством Одеське виробничо-торгівельне шкіргалантерейне підприємство „Вікторія”, за яким Відкрите акціонерне товариство Одеське виробничо-торгівельне шкіргалантерейне підприємство „Вікторія” передало у власність Малому транспортному учбово-виробничому підприємству „ВЛОС” нежитлові будівлі, які в цілому складаються із приміщень відповідно до технічного паспорту від 30.04.2004 року, виданого ОМБТІ та РОН, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 8.

3.          Визнати за Малим транспортним учбово-виробничим підприємством „ВЛОС”

(м.Одеса, вул.Балтська дорога, 8, код 13886985) право власності на будівлю колишнього гуртожитку загальною площею 502,2кв.м., що відображена в технічному паспорті від 30.04.2004 року, виданого ОМБТІ та РОН та розташована за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 8.

4. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Одеське виробничо-торгівельне шкіргалантерейне підприємство „Вікторія” (м.Одеса, вул..Балтська дорога, 5) на користь Малого транспортного учбово-виробничого підприємства „ВЛОС” (м.Одеса, вул..Балстська дорога, 8) витрат по сплті держмита 85гривень ита витрат по сплаті послуг на ІТЗ судового процесу 118 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя Демешин О.А.