ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

22.05.08 р.                     Справа № 20/227а

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді - Приходько І. В.;

при секретарі судового засідання – Давидовській Т. В.;

за участю представники сторін:

від позивача – не з’явився;

від відповідача – не з’явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Слов’янський крейдовапняний завод” с. Черкаське Донецької області,

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка,

про припинення дій, що порушують право та визнання недійсним рішення комісії, -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач - відкрите акціонерне товариство „Слов’янський крейдовапняний завод” с. Черкаське Донецької області (далі – Завод), з позовом до відповідача - відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка (далі – Товариство), про припинення дії, що порушує право ВАТ „Слов’янський крейдовапняний завод" та визнати недійсним рішення комісії ВАТ “Донецькобленерго”, яке оформлено протоколом засідання комісії № 7 від 30.05.07 р.

17 серпня 2007 р. до суду надійшли письмові пояснення позивача, у яких останній, зокрема, просить суд визнати недійсним рішення комісії Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго”, яке оформлено протоколом засідання комісії № 7 від 30.05.2007р. по акту № 017074 від 08.02.2006 р.; зобов’язати ВАТ “Донецькобленерго” припинити дію, що порушує право ВАТ „Слов’янський крейдовапняний завод", яка полягає у незаконному та протиправному складанні протоколів засідання комісії по розгляду акту № 017074 від 08.02.2006 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що акт про порушення Правил користування електричною енергією (далі - Правила), на підставі якого відповідачем прийнято оскаржуване рішення, складено відповідачем із порушенням п.6.41 Правил, що рішенням господарського суду Донецької області від 23.11.06 р. по справі № 24/240пн встановлено вищезазначений факт.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що його дії із складання вищезазначеного акту та прийняття оскаржуваного рішення відповідають вимогам діючого законодавства України, Правил тощо.

В обґрунтування своїх заперечень надав суду копії акту від 08.02.06 р. № 017074, протоколу № 7 від 30.05.07 р., листа від 16.05.07 р. № 06-1385, службову записку від 09.08.07 р., пояснювальну записку від 01.08.07 р.

Рішенням господарського суду від 20.08.2007 р. позовні вимоги задоволені частково, рішення комісії, оформлене протоколом № 7 від 30.05.2007 р. визнано недійсним, в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 31.10.2007 р. мотивувальну частину рішення господарського суду від 20.08.2007 р. змінено, резолютивна частина рішення залишена без змін.

Постановою від 13.02.2008р. Вищий господарський суд України частково задовольнив касаційну скаргу Товариства, скасував рішення господарського суду Донецької області від 20.08.2007р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 31.10.2007р., посилаючись на те, що судами не було перевірено відповідність заявлених позовних вимог положенням ст. 12 ГПК України.

Справу направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Відповідно до ст. 11112 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

При новому розгляді справи судом встановлено, що 01 грудня 2006 р. між відповідачем (Постачальник) та позивачем (Споживач) укладено договір № 1023 про постачання електричної енергії (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу, а Споживач – оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електроенергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п.1 Договору).

Згідно із п.2.1 Договору, під час виконання його умов, а також при вирішенні усіх питань, що ним не обумовлені, сторони зобов’язуються керуватися чинними законодавством України, зокрема, Правилами.

08.02.2006р. відповідачем здійснено перевірку на підприємстві позивача та складено акт порушення „Правил користування електричною енергією” № 017074 відповідно до п. 6.41 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ України № 910 в редакції від 17.10.2005р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.11.2005р. за № 1399/11679.

Відповідно до частин 1, 3 п. 6.41 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Відповідно до частин 1, 4 п. 6.42 Правил, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недорахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності через 10 робочих днів після вручення протоколу споживачу, за винятком випадків оскарження цього рішення в судовому порядку.

На підставі вищезазначеного акту порушення „Правил користування електричною енергією” № 017074 від 08.02.2006р., комісією Слов’янського РЕМ Краматорських електричних мереж ВАТ „Донецькобленерго” прийнято наступне рішення: „Выдать на руки протокол, счет, дать разъяснение по п. 6.42 ППЭЭ, выдано уведомление о прекращении подачи электрической энергии”, яке оформлено протоколом засідання комісії Слов’янського РЕМ Краматорських електричних мереж ВАТ „Донецькобленерго” № 29 від 15.02.2006р.

Рішенням господарського суду від 23.11.2006р. по справі № 24/240пн, яке набрало чинності, вищезазначене рішення відповідача визнано недійсним.

30 травня 2007 р. комісією Краматорського РЕМ удруге розглянуто акт про порушення Правил № 017074 від 08.02.06 р., прийнято рішення, оформлене Протоколом № 7, а саме –розрахунок здійснити відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення Споживачем Правил, роз’яснень НКРЕ, згідно із листом НКРЕ № 6170/11/17-06 від 23.11.06 р. “Щодо надання роз’яснень”: 598873 кВт/г, сума заподіяних споживачем збитків складає 146669,18грн. (п.1 Протоколу № 7).

За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у ст. 16 ЦК України. Одним з таких способів, як зазначено у п. 10 ч. 1 вказаної статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 ст. 20 ГК України, яка кореспондується з положенням ст. 16 ЦК України, встановлює, що права та законні інтереси суб'єктів господарювання та споживачів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єктів господарювання або споживачів. Тобто за змістом вказаної норми господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Статтею 12 ГПК України визначений перелік справ, що підвідомчі господарським судам. Суд виходить з того, що стаття 12 ГПК України містить вичерпний перелік справ, які підвідомчі господарським судам.

Акт державного чи іншого органу – це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин. Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і індивідуальні. Індивідуальні акти (ненормативні) породжують права і обов’язки тільки у тих суб’єктів, кому вони адресовані.

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв’язку з неявкою позивача та необхідністю витребування додаткових документів, які мають значення для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 12.05.2008р. зобов’язано позивача:

·          уточнити письмово чи підтримує він позовні вимоги в частині зобов’язання відповідача про припинення дій що порушують його право, які полягають у незаконному та протиправному складанні протоколів засідання комісії, що були викладені у поясненнях та надані до суду 17.08.2007 р. за № 0241/32092

·          у випаду підтримання зазначених вимог у редакції від 17.08.2007 р., обґрунтувати їх з посиланням на норму матеріального права;

·          надати до суду до суду письмові пояснення на вказівки, викладенні у постанові Вищого господарського суду України від 13.02.08 р. та викласти позовні вимоги щодо визнання недійсним рішення комісії відповідача у відповідності до положень ст.12 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач у судові засідання 12.05.2008р. та 22.05.2008р. не з’явився, витребуваних судом документів не надав.

Вищий господарський суд України постановою від 13.02.2008р. при скасуванні судових рішень посилався на те, що судами не було перевірено відповідність заявлених позовних вимог положенням ст. 12 ГПК України.

Відповідно до ст. 11112 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Крім того, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, спір повинен бути вирішений господарським судом у строк не більше двох місяців з дня надходження позовної заяви. Продовження строків розгляду справи допускається у виключних випадках головою (заступником голови) господарського суду або за клопотанням обох сторін.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області від 26.03.2008р. справу № 20/227а було передано на розгляд судді Приходько І. В. Тобто, розгляд справи повинен бути закінчений у строк до 26.05.2008р.

Таким чином, ненадання позивачем витребуваних судом документів суттєво перешкоджає вирішенню спору та унеможливлює розгляду його по суті у встановлені законодавством строки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ненадання витребуваних судом документів є підставою для залишення позову без розгляду на підставі п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України

Залишення без розгляду позову не перешкоджає повторному зверненню з ним до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись статтями 33, 43, 81 п.5, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Залишити без розгляду позов Відкритого акціонерного товариства „Слов’янський крейдовапняний завод” с. Черкаське Донецької області, до Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка, про визнання недійсним рішення комісії, яке оформлено протоколом засідання комісії № 7 від 30.05.2007р. по акту № 017074 від 08.02.2006 р.; зобов’язання припинити дію, що порушує право, яка полягає у незаконному та протиправному складанні протоколів засідання комісії по розгляду акту № 017074 від 08.02.2006 р.

Суддя Приходько І.В.

Вик.: пом. с. Давидовська Т.В.

Надруковано 3 прим.:

1 прим. – позивачу;

1 прим. – відповідачу;

1 прим. – у справу.