КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2008                                                                                           № 32/554

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:           Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:           Голюк Н.І.

За участю представників:

Від позивача – не з’явився.

Від відповідача 1 – не з’явився.

Від відповідача 2 – не з’явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Севастопольської міської Ради

на рішення Господарського суду м.Києва від 29.11.2007 р.

у справі № 32/554 (Хрипун О.О.)

за позовом                               Споживчий кооператив "Новий Фіолент"

до                                                   Севастопольська міська Рада

Севастопольська міська державна адміністрація

про                                                  визнання рішення недійсним.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про визнання недійсним рішення конкурсної комісії Севастопольської міської Ради та Севастопольської міської державної адміністрації щодо визначення орендаторів земельної ділянки, яке оформлене протоколом № 2/05 від 02.12.2005 р., в частині розгляду питання щодо визначення орендатора земельної ділянки № 6 в районі Кріпосного шосе та визнання Споживчого кооперативу “Новий Фіолент” переможцем конкурсу по визначенню орендаря земельної ділянки № 6 в районі Кріпосного шосе в м. Севастополі, який відбувся 02.12.2005 р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.11.2007 р. у справі № 32/554 позов СК “Новий Фіолент” до Севастопольської міської Ради та Севастопольської міської державної адміністрації про визнання рішення недійсним був повністю задоволений. Зокрема, було визнано недійсним рішення конкурсної комісії Севастопольської міської Ради та Севастопольської міської державної адміністрації по проведенню конкурсів по визначенню орендарів земельних ділянок, оформлене протоколом № 2/05 від 02.12.2005 р., в частині розгляду питання щодо визначення орендаря земельної ділянки № 6 в районі Кріпосного шосе; визнано СК “Новий Фіолент” переможцем конкурсу по визначенню орендаря земельної ділянки № 6 в районі Кріпосного шосе в м. Севастополі, який відбувся 02.12.2005 р. У цьому ж рішенні було вирішено стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті державного мита, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Севастопольська міська Рада звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, у позові відмовити повністю, оскільки вважає, що воно було прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник стверджує, що оскаржуване позивачем рішення від 02.12.2005 р. конкурсної комісії, оформлене протоколом проведення конкурсу по встановленню орендарів земельних ділянок, не є рішенням Севастопольської міської Ради в розумінні, зокрема, статті 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, що воно не приймалося відповідачем на пленарному засіданні. Скаржник стверджує, що місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні не обґрунтував, чому саме протокол конкурсної комісії суд визнає рішенням конкурсної комісії Севастопольської міської Ради та Севастопольської міської державної адміністрації, як документ, який прийнятий органом владних повноважень та не обґрунтував, чому саме не приймає доводи відповідача щодо того, що протокол конкурсної комісії не є рішенням органу владних повноважень, який може бути оскаржено в суді, відповідно до вимог чинного законодавства.

Скаржник звертає увагу на те, що позивач звернувся до суду з позовною вимогою про визнання його переможцем конкурсу, однак, нормами Цивільного Кодексу України, Господарського Кодексу України, Земельного Кодексу України, Закону України “Про оренду землі”, іншими законами саме такий спосіб захисту не передбачений.

Також скаржник стверджує, що суд не має повноважень приймати рішення з питань, які віднесені до виняткових повноважень місцевих рад.

Крім того, скаржник у своїй апеляційній скарзі стверджує, що місцевий господарський суд у своєму рішенні, встановивши, що позивачем, як учасником конкурсу, були надані найкращі пропозиції, встановив певний факт. Однак, відповідно до вимог статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам не підвідомчі спори за позовами про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2008 р. було порушено апеляційне провадження у справі № 32/554, розгляд справи був призначений на 19.03.2008 р.

19.03.2008 р. представники сторін у судове засідання не з’явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Згідно ст. 75 ГПК України, справа переглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу та відзив позивача на неї, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України встановлено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об’єкти незавершеного будівництва та законсервовані об’єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів – відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров’я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об’єкти, визначені відповідно до закону як об’єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно ч. 5 ст. 16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” від імені та в інтересах територіальних громад права суб’єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Рішенням XI сесії Севастопольської міської Ради № 1350 від 14.10.2003 р. було затверджено Положення про проведення конкурсу по визначенню орендарів земельних ділянок (далі по тексту – Положення), яке було чинне на час прийняття конкурсною комісією спірного рішення.

Пунктом 2.1. Положення передбачено, що з метою дотримання принципів об’єктивності та публічності при організації та проведенні конкурсу при прийнятті рішення по визначенню переможця конкурсу на право оренди земельної ділянки створюється спільна комісія Севастопольської міської Ради та Севастопольської міської державної адміністрації по проведенню конкурсів по визначенню орендарів земельних ділянок.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2005 р. відбулось засідання конкурсної комісії, до складу якої було включено депутатів Севастопольської міської Ради та працівників Севастопольської міської державної адміністрації, по визначенню орендаря земельної ділянки № 6, яка розташована в районі Кріпосного шосе за участю двох учасників – СК “Новий Фіолент” та Споживчого кооперативу “Бриз-1”.

Рішенням конкурсної комісії, оформленим протоколом № 2/05 від 02.12.2005 р., був припинений конкурс по визначенню орендарів земельної ділянки в районі Кріпосного шосе, прийнято рішення про уточнення цільового призначення земельної ділянки та передачу необхідних матеріалів по зазначеній ділянці до Севастопольської міської державної адміністрації для підготування матеріалів на аукціон по продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 3.6. Положення про проведення конкурсу по визначенню орендарів земельних ділянок (в редакції на час проведення конкурсу) за підсумками конкурсу конкурсна комісія може прийняти виключно одне з наступних рішень:

про визнання претендента переможцем конкурсу та направлення матеріалів до міської ради для прийняття рішення про дозвіл на складення проекту відводу земельної ділянки у встановленому порядку з наступною передачею її в оренду;

про оголошення конкурсу таким, що не відбувся у випадку ненадання претендентами документів у встановлений строк або надання ними недостовірних відомостей;

про припинення конкурсу по визначенню орендаря конкретної земельної ділянки та передачею необхідних документів по зазначеній земельній ділянці в Севастопольську міську державну адміністрацію для внесення її в проект переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, які підлягають продажу на аукціоні або конкурсі.

Згідно з п. 6 ст. 16 Закону України “Про оренду землі”, у разі надходження двох або більше заяв (клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки, що перебуває в державній або комунальній власності, відповідні органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування проводять аукціон або конкурс щодо набуття права оренди земельної ділянки, якщо законом не встановлено інший порядок.

Чинним законодавством не передбачено проведення кількох конкурентних способів для визначення орендарів земельних ділянок (і конкурс, і аукціон).

Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прийняття комісією Севастопольської міської Ради та Севастопольської міської державної адміністрації по проведенню конкурсів по визначенню орендарів земельних ділянок іншого рішення, ніж передбаченого пунктом 3.6. Положення про проведення конкурсу по визначенню орендарів земельних ділянок є неправомірним, таким, що суперечить чинному законодавству, а тому підлягає визнанню недійсним.

Оскільки ні Положенням, ні іншим чинним законодавством зазначеній конкурсній комісії відповідачів не надано права за результатами проведення конкурсу приймати рішення про уточнення цільового призначення земельної ділянки та передачу необхідних матеріалів по зазначеній ділянці до Севастопольської міської державної адміністрації для підготування матеріалів на аукціон по продажу права оренди земельної ділянки, то обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що спірне рішення суперечить чинному законодавству, а тому підлягає визнанню недійним.

Згідно з п. 1.6. Положення, конкурс проводиться у випадку надходження двох та більше клопотань суб’єктів підприємницької діяльності на передачу в оренду однієї і тієї ж земельної ділянки, а також за рішенням міської ради та за поданням Севастопольської міської державної адміністрації.

Відповідно до п. 1.5. Положення, метою конкурсу по визначенню орендаря земельної ділянки є вибір суб’єкта підприємницької діяльності – юридичної або фізичної особи, яка запропонувала найбільш вигідні для міста умови використання даної земельної ділянки згідно з її цільовим призначенням та умовами конкурсу.

Пунктами 4.1. – 4.9. Положення закріплено критерії визначення переможця конкурсу.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що конкурс по визначенню орендаря земельної ділянки № 6 в районі Кріпосного шосе фактично відбувся, для участі в конкурсі було подано пропозиції двох претендентів, конкурсна комісія заслухала пропозиції учасників, здійснила аналіз запропонованих пропозицій учасників конкурсу, але не прийняла жодного з можливих рішень відповідно до п. 3.6 Положення про проведення конкурсу по визначенню орендарів земельних ділянок.

Оцінюючи вимоги позивача щодо визнання його переможцем конкурсу по визначенню орендаря земельної ділянки № 6 в районі Кріпосного шосе в м. Севастополі, який відбувся 02.12.2005 р., суд виходить з того, що оскільки конкурс фактично відбувся, але прийняте рішення суперечить чинному законодавству, то з метою захисту прав позивача суд має визначити те рішення, яке підлягало б прийняттю конкурсною комісією відповідно до п. 3.6. Положення.

У зв’язку з тим, що конкурс фактично відбувся, рішення про продаж зазначеної земельної ділянки ніким не приймалось, то за таких обставин, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що конкурсною комісією 02.12.2005 р. мало бути прийнято лише рішення про визнання претендента переможцем конкурсу та направлення матеріалів до міської ради для прийняття рішення про дозвіл на складення проекту відводу земельної ділянки у встановленому порядку з наступною передачею її в оренду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем була запропонована більш вища ставка орендної плати, крім того, позивач прийняв на себе зобов’язання щодо розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Севастополя та Балаклавського району з виділенням з цією метою коштів в сумі 2 000 000,00 грн.

Водночас, Споживчим кооперативом “Бриз-1” не було надано конкретних пропозицій щодо участі в розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Севастополя, а лише зазначено, що програма створення загальної інфраструктури, благоустрою та інше знаходиться на стадії розробки з Приватним підприємством “Квестор”. Отже, позивач запропонував більш значні та кращі пропозиції по критеріям оцінки переможців конкурсу.

Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача в частині визнання СК “Новий Фіолент” переможцем конкурсу по визначенню орендаря земельної ділянки № 6 в районі Кріпосного шосе в м. Севастополі, який відбувся 02.12.2005 р. є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

При цьому судом також враховується, що оскільки порядок оскарження результатів конкурсів по визначенню орендарів земельних ділянок, порядок та права контролюючих та судових органів при вирішенні цих скарг та позовів ні чинним законодавством України, ні Положенням про проведення конкурсу по визначенню орендарів земельних ділянок, затвердженим рішенням Севастопольської міської Ради № 1350 від 14.10.2003 р., не врегульований, то за таких обставин позивач вправі вимагати судового захисту своїх прав у будь-якій формі, яка передбачена чинним законодавством.

Правомірність спірного рішення відповідачами не доведена, вимоги та доводи позивача не спростовані.

Безпідставним є твердження скаржника про те, що протокол конкурсної комісії не є рішенням органу владних повноважень, який може бути оскаржено в суді, відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому колегією береться до уваги наступне.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (аналогічне положення закріплене й в ч. 3 ст. 1 Закону України “Про судоустрій України” від 07.02.2002 р. № 3018-IIІ).

Частиною 5 ст. 158 Земельного Кодексу України встановлено, що у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Безпідставним є твердження скаржника про те, що місцевий господарський суд у своєму рішенні, встановивши, що позивачем, як учасником конкурсу, були надані найкращі пропозиції, встановив певний факт чим фактично порушив статтю 12 Господарського процесуального кодексу України, оскільки господарським судам не підвідомчі спори за позовами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, оскільки предметом позову у даній справі є визнання недійсним рішення, а не встановлення факту, що має юридичне значення.

Враховуючи викладене вище, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 29.11.2007 р. у справі № 32/554 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Севастопольської міської Ради на рішення Господарського суду м. Києва від 29.11.2007 р. у справі № 32/554 – залишити без задоволення.

2.          Рішення Господарського суду м. Києва від 29.11.2007 р. у справі № 32/554 – залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 32/554 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

21.03.08 (відправлено)