ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"09" червня 2008 р.

Справа № 17/75

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. при секретарі судового засідання Горловій М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/75

за позовом: Нововознесенської сільської ради Маловисківського району, с. Нововознесенка Маловисківського району Кіровоградської області

до відповідача: Територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області, м. Кіровоград

про визнання портиправними дії та зобов"язання вчинити певні дії

За участю представників:

від позивача - Карпова Л.В., секретар, рішення №2 від 11.04.06р.; Лапа В.М., довіреність від 14.05.2008 р.

від відповідача - Іванченко О.С. , довіреність № 05-10-876 від 07.04.08, перший заступник начальника інспекції праці - заступник головного державного інспектора праці.

Час прийняття постанови 18:35 год.

Новознесенською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області в порядку адміністративного судочинства подано позовну заяву з вимогами визнати неправомірними та скасувати висновки територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області, викладені в акті перевірки № 11-15-007/298 від 25.02.2008 р.

Відповідач позов заперечив, вказавши про правомірність дій інспекції і зазначив про те, що акт не є рішенням суб”єкта владних повноважень та не може бути оскарженим, просить відмовити у розгляді питання щодо скасування акту перевірки (а.с. 14-17).

09.06.2008 р. позивачем подано уточнення до адміністративного позову ( а.с. 102-118), згідно якого змінено предмет позову та заявлено вимоги:

1. Визнати протиправними дії державного інспектора праці територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області по внесенню до акту перевірки № 11-15-007/298 від 25.02.2008 р. та акту перевірки № 11-15-007/526 від 16.04.2008 р. Новознесенської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області записів про те, що секретар сільської ради Карпова Л.В. протягом 2007-2008 років у порушення ст. 33 Закону України “Про оплату праці” починаючи з червня 2007 р. по січень 2008 р. видавалися розпорядження про встановлення секретарю сільради надбавки за високі досягнення у праці у розмірі 50 відсотків посадового окладу; про те, що у порушення вимог п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 р. секретаря сільської ради преміювали в розмірі 25 відсотків від заробітної плати без відповідного рішення сільської ради; про те, що у вересні 2007 р. секретарю сільської ради нараховано 812,0 грн. доплати за 4 місяці виконання обов”язків сільського голови.

2. Зобов”язати відповідача виключити із акту перевірки №11-15-007/298 від 25.02.2008 р. та акту перевірки № 11-15-007/526 від 16.04.2008 р. вказані записи та переглянути питання про притягнення до адміністративної відповідальності секретаря сільської ради Карпової Л.В. за результатами перевірки.

В судовому засіданні 09.06.2008 р. позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с.119), згідно якої вимоги пункту 1 уточнення до адміністративного позову викладено в наступній редакції:

- визнати протиправними дії державного інспектора праці територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області по внесенню до акту перевірки № 11-15-007/298 від 25.02.2008 р. та акту перевірки № 11-15-007/526 від 16.04.2008 р. Новознесенської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області записів про те, що секретар сільської ради Карпова Л.В. протягом 2007-2008 років у порушення пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 р. починаючи з червня 2007 року по січень 2008 року видавала розпорядження про встановлення собі надбавки в розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років та премії в розмірі 25 відсотків нарахованої заробітної плати не в межах повноважень секретаря;

- про те, що у порушення вимог пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 р. секретаря сільської ради преміювали в розмірі 25 відсотків із заробітної плати без відповідного рішення сільської ради;

- про те, що у вересні 2007 року секретарю сільської ради нараховано 812 грн. доплати за 4 місяці виконання обов”язків сільського голови.

Відповідач позовні вимоги з урахування уточнення заперечив, вказав на правомірність дій інспекції та просить відмовити у розгляді питання щодо виключення з актів перевірок зазначених в пункті 1 позову записів та відмовити у перегляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності секретаря Новознесенської сільської ради (а.с. 120-122)

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,

ВСТАНОВИВ

25.02.2008 р. посадовими особами територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області проведено перевірку додержання законодавства про працю, загальнообов”язкове державне соціальне страхування у Новознесенській сільській раді Маловисківського району Кіровоградської області.

За результатами перевірки складено акт № 11-15-007/298 від 25.02.2008 р., в якому зафіксовано виявлені порушення ст. 115 КЗпП України, ст. 33 Закону України “Про оплату праці”, ст. 33 Закону України “Про державну службу”, п. п. 2, 6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 ( а.с.11-12).

25.02.2008 р. територіальною державною інспекцією праці у Кіровоградській області винесено припис № 11-15-007/298-255 про усунення виявлених перевіркою порушень (а.с. 115).

За результатами перевірки виконання припису інспекції праці від 25.02.2008 р. встановлено його невиконання про що складено акт № 11-15-007/526 від 16.04.2008 р. ( а.с. 108-109).

Позивач, не погоджуючись із діями посадових осіб щодо внесення до актів № 11-15-007/298 від 25.02.2008 р. та 11-15-007/526 від 16.04.2008 р. окремих записів про виявлені порушення, просить визнати такі дії протиправними та зобов”язати відповідача виключити із актів відповідні записи і переглянути питання про притягнення секретаря сільської ради до адміністративної відповідальності.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2000 № 1351 у складі Міністерства праці та соціальної політики утворено Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю як урядовий орган державного управління.

Згідно з Положенням про Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 50 від 18.01.2003 р., одним із основних завдань вказаного органу є забезпечення захисту прав працівників шляхом здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю (крім питань охорони праці) та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття на підприємствах, в установах і організаціях усіх форм власності та у фізичних осіб, які використовують найману працю.

Згідно з пунктом 9 вказаного Положення для виконання покладених на Держнаглядпраці завдань утворюються за погодженням з Мінпраці територіальні державні інспекції праці.

Проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальними органами регламентується відповідним Порядком, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 72 від 21.03.2003 р. (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1.3. Порядку посадові особи Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю (далі - Держнаглядпраці) та територіальних державних інспекцій праці (далі - ТДІП) (головні державні інспектори праці, їх заступники, державні інспектори праці) контролюють додержання законодавства про працю та про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині забезпечення прав і гарантій застрахованих осіб шляхом проведення перевірок роботодавців та робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4.1. Порядку встановлено, що за результатами кожної перевірки обов'язково складається акт перевірки, а в разі виявлення порушень законодавства про працю чи загальнообов'язкове державне соціальне страхування - припис щодо їх усунення.

Акт - документ, складений посадовою особою Держнаглядпраці чи ТДІП, що підтверджує будь-які встановлені факти порушення законодавства про працю чи загальнообов'язкове державне соціальне страхування. В акті почергово описується кожне виявлене порушення законодавства про працю чи загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Акт оформляється останнім днем перевірки. ( п.п. 4.1, 4.2. Порядку).

Як вбачається зі змісту акта перевірки № 11-15-007/298 від 25.02.2008 р., під час проведення перевірки Новознесенської сільської ради виявлено порушення законодавства при отриманні секретарем сільської ради доплат, надбавок та премій за 2007-2008 р.р.

Зокрема, в акті перевірки зафіксовано,          що щомісячно, починаючи з червня 2007 р. по січень 2008 р., секретарем сільської ради видавались розпорядження щодо встановлення секретарю надбавки за високі досягнення у праці у розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням доплати за ранг державного службовця та вислугу років (568,50 грн.), а саме: розпорядження від 21.06.2007 р. №57, від 20.07.2007 р. № 61, від 21.08.2007 р. № 63, від 20.09.2007 р. № 65, від 18.10.2007 р. № 69, від 17.11.2007 р. № 71, від 18.12.2007 р. № 74, від 24.01.2008 р. № 78. Рішення сесії щодо встановлення надбавки секретарю не приймалося. Відповідно до розпорядження секретаря від 24.01.2008 р. № 79 в січні 2008 р. секретаря премійовано в розмірі 25 відсотків нарахованої заробітної плати. Рішення сесії щодо надання премії секретарю не приймалося. Розпорядження секретаря сільської ради щодо встановлення собі надбавки в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та премії видані не у межах повноважень секретаря і є безпідставними. Вказане порушує пункти 2, 6 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 р. “Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів”.

Відповідно до статей 5, 10 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” сільська рада є органом місцевого самоврядування.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначається Законом України “Про службу в органах місцевого самоврядування”.

Згідно статті 1 вказаного Закону служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (ст. 2 Закону).

Правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України (ст. 7 Закону).           Умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України (ст. 21 Закону).

Згідно статті 12 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста є сільський, селищний, міський голова. Відповідно до статті 42 Закону до повноважень сільського, селищного, міського голови віднесено, зокрема, здійснення керівництва апаратом ради та її виконавчого комітету; видача розпоряджень у межах своїх повноважень; здійснення інших повноважень місцевого самоврядування, визначених цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.

Відповідно до частини 1 статті 42 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання і закінчуються в момент вступу на цю посаду іншої обраної відповідно до закону особи, крім випадків дострокового припинення його повноважень.

Випадки дострокового припинення повноважень сільського голови передбачені статтею 79 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” серед яких - звернення голови з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень голови ( п. 1 ч. 1 ст. 79 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням сесії Новознесенської сільської ради № 26 від 29.05.2007 р. на підставі статті 79 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” згідно поданої заяви звільнено з посади сільського голови Березовського Дмитра Миколайовича у зв”язку з погіршенням стану здоров”я за власним бажанням ( а.с. 74).

Частина 1 статті 42 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” встановлює, що у разі дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови чи неможливості виконання ним своїх повноважень повноваження сільського, селищного, міського голови здійснює секретар відповідної сільської, селищної, міської ради. Секретар сільської, селищної, міської ради тимчасово здійснює зазначені повноваження з моменту дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови і до моменту вступу на посаду новообраного сільського, селищного, міського голови відповідно до закону.

Згідно статті 50 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” секретар сільської, селищної, міської ради обирається за пропозицією сільського, селищного, міського голови відповідною радою з числа її депутатів та працює в раді на постійній основі. Секретар сільської, селищної, міської ради у випадку, передбаченому частиною першою статті 42 цього Закону, здійснює повноваження сільського, селищного, міського голови.

Згідно рішення сесії Новознесенської сільської ради № 2 від 11.04.2006 р. секретарем Новознесенської сільської ради є Карпова Любов Володимирівна ( а.с. 46).

Таким чином, у зв”язку із достроковим припиненням повноважень сільського голови Березовського Д.М. до моменту вступу на посаду новообраного сільського голови, повноваження голови Новознесенської сільської ради здійснює секретар цієї ради Карпова Л.В.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 р. “Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів” до повноважень керівників органів виконавчої влади та інших органів віднесено установлення у межах затвердженого фонду оплати праці надбавок за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи: керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та вислугу років; здійснення преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Частиною 2 пункту 6 зазначеної постанови передбачено, що преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

З викладених норм вбачається, що встановлення надбавок та преміювання посадових осіб сільської ради здійснюється за розпорядженнями голови цієї ради, а надбавка та преміювання сільського голови повинні бути здійснені за рішенням відповідної ради.

Статтею 9 Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування” унормовано, що посадова особа місцевого самоврядування має право, зокрема, на оплату праці залежно від посади, яку вона займає, рангу, який їй присвоєно, якості, досвіду та стажу роботи.

Оскільки секретар сільської ради Карпова Л.В. у відповідності до ст. 42 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” тимчасово здійснює повноваження голови сільської ради, то вона в межах повноважень голови сільської ради має право видавати розпорядження щодо преміювання та встановлення надбавок посадовим особам Новознесенської сільської ради. Так як, Карпова Л.В. продовжує займати посаду секретаря сільської ради, а не голови сільської ради, то оплата її праці має здійснюватись з урахуванням займаної посади секретаря сільської ради. Преміювання та встановлення надбавки такій особі не потребує рішення відповідної сільської ради.

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає, що видача секретарем Новознесенської сільської ради Карповою Л.В. розпоряджень про встановлення секретарю сільської ради надбавки і премії за відсутності рішення відповідної ради здійснено в межах її повноважень та не порушує вимоги пунктів 2, 6 постанови Кабінету Міністрів україни № 268 від 09.03.2006 р. “Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів”. Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій державного інспектора праці територіальної інспекції праці у Кіровоградській області по внесенню зазначених записів до акту перевірки № 11-15-007/298 від 25.02.2008 р. та зобов”язання їх виключити є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо відображення вказаних записів в акті № 11-15-007/526 від 16.04.2008 р. господарський суд вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки зазначений акт складено за результатами перевірки виконання позивачем припису № 11-11-007/298-255 від 25.02.2008 р. В даному акті зафіксовано результати виконання кожної вимоги припису, який позивачем не оскаржується.

Позивач не заперечує факт безпідставного нарахування у вересні 2007 р. секретарю сільської ради Карповій Л.В. 812 грн. доплати за чотири місяці виконання обов”язків сільського голови, про що відображено в акті перевірки. Те, що у жовтні 2007 р. вказану суму було відраховано із заробітної плати секретаря сільської ради також відображено в акті перевірки. Оскільки зазначені обставини мали місце, господарський суд вважає, що їх відображення в акті перевірки є правомірним, а тому позовні по їх виключенню з акту є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

За правилами розділу 5 Порядку проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов”язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів після оформлення акта і внесення припису проводиться юридичний аналіз за наслідками проведеної перевірки з метою визначення подальшого реагування згідно з нормами чинного законодавства про працю та повноважень Держнаглядпраці. Якщо за матеріалами перевірки в діях посадових осіб вбачаються ознаки злочинів, передбачених статтями Кримінального кодексу - матеріали перевірки негайно направляються до правоохоронних органів із супровідним листом, який підписує начальник ТДІП. У разі відсутності передбачених Кримінальним кодексом ознак злочинів досліджується достатність підстав для притягнення винних посадових осіб до адміністративної відповідальності. Рішення посадових осіб Держнаглядпраці та ТДІП можуть бути оскаржені в десятиденний термін у вищої посадової особи територіальної державної інспекції праці, а в разі невирішення питання - в керівництві Держнаглядпраці та в суді в порядку, установленому законодавством.

Таким чином, у разі незгоди з рішенням посадових осіб територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області, прийнятим за результатами перевірки, позивач має право його оскаржити.

У господарського суду відсутні правові підстави зобов”язувати відповідача переглянути питання про притягнення до адміністративної відповідальності секретаря сільської ради Карпової Л.В., а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо заперечень відповідача про те, що акт перевірки не є рішенням суб”єкта владних повноважень, а тому його не може бути оскаржено, господарський суд звертає увагу на наступне.

Предметом позовних вимог у даній справі з урахуванням поданих позивачем уточнень є визнання дій посадових осіб територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області протиправними та виключення з акту перевірки окремих записів щодо позивача. Господарський суд у даній справі не розглядає питання щодо скасування акту перевірки та не переглядає питання про притягнення посадової особи позивача до адміністративної відповідальності за виявлені під час проведення перевірки порушення.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які дії суб”єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких дій встановлено інший порядок судового провадження. У відповідності до вимог статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про зобов”язання відповідача – суб”єкта владних повноважень вчинити певні дії та інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

У відповідності до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому з Державного бюджету відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 71, 94, ч.ч. 1-3 ст. 160, ст. ст. 162, 163, 186, ч.ч. 1-4 ст. 254, ст. 258, п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного інспектора праці територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області по внесенню до акту перевірки № 11-15-007/298 від 25.02.2008 р. Новознесенської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області записів про те, що секретарем сільської ради Карповою Л.В. протягом 2007-2008 років у порушення пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268, починаючи з червня 2007 р. по січень 2008 р. видавалось розпорядження про встановлення собі надбавки в розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років та премії в розмірі 25 відсотків нарахованої заробітної плати не в межах повноважень секретаря; про те, що у порушення вимог пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 секретаря сільської ради преміювали в розмірі 25% із заробітної плати без відповідного рішення сільської ради.

Зобов"язати територіальну державну інспекцію праці у Кіровоградській області виключити із акту перевірки № 11-15-007/298 від 25.02.2008 р. записи про те, що секретарем сільської ради Карповою Л.В. протягом 2007-2008 років у порушення пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268, починаючи з червня 2007 р. по січень 2008 р. видавалось розпорядження про встановлення собі надбавки в розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років та премії в розмірі 25 відсотків нарахованої заробітної плати не в межах повноважень секретаря; про те, що у порушення вимог пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 секретаря сільської ради преміювали в розмірі 25% із заробітної плати без відповідного рішення сільської ради.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Новознесенської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області ( с. Новознесенка, вул. Графська, 27) судовий збір в розмірі 1 грн. 70 коп.

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

В.В.Тимошевська