ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

р.

Справа №

За позовом

до

про

Представники:

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання за ним право власності на цілісний майновий комплекс, розташований за адресою с. Вільні Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, вул. Крікента, 52 та про зобов'язання відповідача видати свідоцтво про право власності, провести реєстрацію права власності на вказаний майновий комплекс.

Відповідач надав відзив де зазначив, що 04.06.07р. реєстратором комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації Верхньодніпровського району" було прийнято рішення про відмову в реєстрації права власності на нерухоме майно позивача у зв'язку з неподанням необхідних для реєстрації документів, згідно п.6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно введеного в дію Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.02р.

У судовому засіданні від 28.02.08р. оголошувалась перерва до 13.03.08р.

В судовому засіданні за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням тринадцятої сесії двадцять третього скликання Верхньодніпровської районної ради від 02.03.01р. №114-13/ХХІІІ Вільнохуторський кістково-туберкульозний санаторій виділено із складу районної лікарні в самостійний лікувально-профілактичний заклад з правами юридичної особи.

П'ятою сесією двадцять четвертого скликання Верхньодніпровської районної радою прийнято рішення №42-5/ХХІV від 04.12.02р. про передачу до спільної власності територіальних громад області (обласної комунальної власності) Новомиколаївську туберкульозну лікарню та Вільнохутірський кістково-туберкульозний санаторій, які є спільною власністю територіальних громад району (районною комунальною власністю).

30.01.04р. тринадцятою сесією двадцять четвертого скликання керуючись п. 20, 32 ч. 1 ст. 43, ч. 2 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Законом України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" прийнято рішення №№311-13/ХХІV про прийняття до спільної власності територіальних громад області цілісний майновий комплекс: Вільнохутірського кістково-туберкульозного санаторію, розташований за адресою: с. Вільні Хутори, що належить до власності територіальної громади Верхньодніпровського району.

Згідно Статуту обласного комунального закладу "Вільнохутірський кістково-туберкульозний санаторій" (далі - Заклад), затвердженого рішенням Дніпропетровської обласної ради 22.03.06р. №773-33/ІV Заклад є установою охорони здоров'я, що діє на підставі цього Статуту та чинного законодавства України.

Заклад заснований на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області і знаходиться в управлінні Дніпропетровської обласної ради.

Згідно п.4.2 Статуту майно закладу (в т.ч. і цілісний майновий комплекс) є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області і закріплено за позивачем на правах оперативного управління.

Посилання позивача на те, що нерухоме майно, яке складається з цілісного майнового комплексу, а саме, 11 капітальних споруд, знаходиться на балансі закладу, є не ознакою його права власності.

Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості мана та обсягу фінансових зобов'язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на те, що позивач не довів що він є власником цілісного майнового комплексу розташованого у с. Вільні Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, вул. Крікента, 52 у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.