ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"19"
березня 2008 р.

Справа
№ 03/30-2А.

за
позовом Підприємця
ОСОБА_1, м. Луцьк

до
відповідача Луцької
об'єднаної державної податкової інспекції, м. Луцьк

про скасування податкового
повідомлення-рішення №/1 від 05.12.2007р.

Суддя Сініцина Л.М.

При секретарі Пастушук А.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2.
-адвокат, договір, дов. в справі

від відповідача: Дячук В.М.
-гол. держ. под. інспектор, дов. в справі

Суть
спору: Підприємець
ОСОБА_1просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції №/1 від 05.12.2007р.. Свої вимоги
обґрунтувала тим, що чинне законодавство України для представників спрощеної
системи оподаткування не передбачає обов'язку мати у наявності документи на
придбання товару, оскільки перебування на даній системі оподаткування
визначається виключно за сумою валових доходів, а валові витрати до уваги не
беруться. На платників податків не покладено обов'язку контролювати своїх
контрагентів на предмет перебування їх у стадії ліквідації. Накладні, що були
надані представниками СП ТзОВ «Дельта -Случ»не викликали у неї жодних сумнівів
щодо їх діяльності, оскільки на останніх наявні відтиски печатки, оригінали
накладних їй передані, хоча вона має повне право їх не вимагати. Юридична
відповідальність особи має індивідуальний характер. Луцька ОДПІ бажає
притягнути до відповідальності особу, яка не причетна до законних чи незаконних
дій нерадивих працівників СП ТзОВ «Дельта -Случ». Працівники податкової служби
не мали права самостійно в ході перевірки не враховувати надані накладні, а
повинні були подати позов до суду про визнання угод недійсними (за вказаними
накладними). Проте Луцька ОДПІ зробила самостійний висновок про недійсність
накладних (угод) і відповідно висновок про те, що вона є податковим агентом.
При винесенні податкового повідомлення-рішення у ревізора були наявні лише його
суб'єктивні припущення, які абсолютно нічим не підтверджені, що суперечить
вимогам чинного законодавства. Луцькою ОДПІ порушено п.4 Розділу ІІ Порядку
оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та
валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності -фізичними
особами; вимоги ст. 19,61,62 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні».

В
заяві про зміну позовних вимог представник позивача просить скасувати податкове
повідомлення-рішення від 28.01.2008р. №000390170/2, оскільки під час розгляду
справи підприємцем ОСОБА_1. було отримано податкове повідомлення-рішення від
28.01.2008р. №/2.

Згідно
частини 1 статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС
України) позивач має право змінити підставу або предмет адміністративного
позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від
адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду.

Отже,
судом приймається заява про зміну позовних вимог і позовна заява розглядається
в межах вимог викладених в ній.

Представник
відповідача в запереченнях із вимогами викладеними в позовній заяві не згідний,
вважає їх безпідставними посилаючись на те, що в ході проведення виїзної
планової документальної перевірки, за наслідками якої складено акт
№223/17-235/ від 13.09.2007р. було встановлено, що основними
постачальниками по придбанню товару -закупівлі мобільних телефонів були СП ТзОВ
«Дельта -Случ», СПД ОСОБА_3., ТОВ «Фокстрот-телеком», СП «Нот», ТзОВ
«Профліга». Від СП ТзОВ «Дельта -Случ»мобільні телефони придбано згідно
накладних №ОФ-00091 08.05.2006р. на суму 109 287,90 грн.; №ОФ-000116 від
04.07.2006р. на суму 37 592,10 грн.; №ОФ-000131 від 18.07.2006р. на суму 31
697,00 грн.; №ОФ-000157 від 07.08.2006р. на суму 160 350,00 грн. Всього на суму
338 927 грн. Юридичну особу СП ТзОВ «Дельта -Случ»припинено у зв'язку з
визнанням банкрутом в період, який охоплювався виїзною плановою документальною
перевіркою. Згідно письмового пояснення ОСОБА_4. -ліквідатора СП ТзОВ «Дельта
-Случ»господарські взаємовідносини з СПД ОСОБА_1. в період з 27.03.2006р. по
31.12.2006р. були відсутні; продаж товарно-матеріальних цінностей не
проводився. Первинні документи по взаємовідносинах не оформлялися, не
підписувалися і про існування СПД ОСОБА_1. не відомо. Відповідно до п. 1.15 ст.
1 Закону України від 22.05.2003р. «Про податок з доходів фізичних осіб»СПД
ОСОБА_1. виступає податковим агентом, який нараховує (виплачує) оподатковуваний
дохід на користь такого платника податку відповідно до п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». Тому, за результатами
перевірки підлягає донарахуванню податок з доходів фізичних осіб за 2006 рік
всього у розмірі 44 060,51 грн. (338 927,00 х 13%). Крім того, платники єдиного
податку мають вести книгу обліку доходів і витрат, яка має перебувати на місці
здійснення підприємницької діяльності. Записи платник єдиного податку веде в
хронологічному порядку -в календарній послідовності виникнення фактів отримання
доходів та фактів понесення витрат. З урахуванням вищевикладеного, можна
зробити висновок про нікчемність угоди придбання мобільних телефонів у СП ТзОВ
«Дельта -Случ», оскільки, як вбачається із отриманих матеріалів, є факт
відсутності взаємовідносин СП ТзОВ «Дельта -Случ»з СПД ОСОБА_1. та відповідно
невідповідність згаданої угоди вимогам закону, яка вчинена з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, при цьому порушуються
права та законні інтереси Луцької ОДПІ у вигляді перешкоджання виконання
безпосереднього обов'язку по поповненню державного бюджету. Визнання судом
недійсним нікчемного правочину не вимагається. Просив в задоволенні позовних
вимог СПД ОСОБА_1. відмовити.

В
судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог, представник відповідача позов
заперечив з підстав, викладених у запереченнях.

Із
досліджених матеріалів справи, пояснень представників сторін, оглянутої в
судовому засіданні справи №4/124 «Б»за заявою кредиторів -Новоград-Волинської
об'єднаної державної податкової інспекції та Управління пенсійного фонду
України в м. Новоград-Волинському до боржника -Спільного українсько-німецького
підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта -Случ»про
порушення справи про банкрутство, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Актом
Луцької об'єднаної державної податкової інспекції №223/17-235/ від
13.09.2007р. «Про результати планової документальної перевірки дотримання вимог
податкового законодавства при здійсненні підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 за період з 27.03.2006р. по 30.06.2007р.» було встановлено факт
придбання підприємцем у СП ТзОВ «Дельта -Случ», яке визнано банкрутом,
мобільних телефонів згідно накладних №ОФ-00091 від 08.05.2006р. на суму 109
287,90 грн.; №ОФ-000116 від 04.07.2006р. на суму 37 592,10 грн.; №ОФ-000131 від
18.07.2006р. на суму 31 697,00 грн.; №ОФ-000157 від 07.08.2006р. на суму 160
350,00 грн. та було направлено запит до Новоград-Волинської ОДПІ щодо подання
інформації по взаєморозрахунках СП ТзОВ «Дельта -Случ»та підприємця ОСОБА_1.
(а.с.23-30,78).

Актом
Луцької об'єднаної державної податкової інспекції (далі Луцької ОДПІ)
№241/17-235/ від 05.10.2007р. «Про результати виїзної позапланової
документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині
взаємовідносин з СП ТзОВ «Дельта -Случ»при здійсненні підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 за період з 27.03.2006р. по
30.06.2007р.»встановлено, що СПД ОСОБА_1. у відповідності до п.1.15 ст.1 Закону
України від 22.05.2003р. «Про податок з доходів фізичних осіб»виступає
податковим агентом, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь
такого платника податку відповідно до п.п.8.1.1 п.8.1 ст. 8 вказаного Закону,
оскільки на запит отримано матеріали, які свідчать про відсутність
взаємовідносин СП ТзОВ «Дельта -Случ»з СПД ОСОБА_1.; відповідно до п.п.4.2.1
п.4.2 ст. 4 вказані вище вимоги включаються до загального місячного оподатковуваного
доходу та повинні бути оподатковувані за ставкою податку, визначеною п.7.1 ст.7
податковим агентом; тому за результатами перевірки підлягає донарахуванню
податок з доходів фізичних осіб за 2006 рік всього в розмірі 44 060,51 грн.
(338 929,00 х 13%) (а.с.10-16).

Вказані
перевірки проводились на підставі повідомлення від 01.08.2007р. (а.с.53),
направлення на перевірку №04199 від 31.08.2007р. (а.с.54), плану перевірки
(а.с.55), наказу Луцької ОДПІ №965 від 01.10.2007р. «Про проведення
позапланової виїзної документальної перевірки»(а.с.57), направлення на
перевірку №04224 від 01.10.2007р. (а.с.58).

За
результатами позапланової перевірки Луцькою ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 від 26.10.2007р., яким згідно п.п. 17.1.9
п.17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»ОСОБА_1визначено суму
податкового зобов'язання з податку з доходів найманих працівників в сумі 132
181,53 грн., в т.ч. 44 060,51 грн. -основний платіж і 88 121,02 грн. -штрафна
(фінансова) санкція (а.с.8).

За
результатами адміністративного оскарження вказаного повідомлення-рішення в
(а.с.32-36) Луцькою ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення №/1
від 05.12.2007р. (а.с.9) та №/2 від 28.01.2008р. (а.с.83).

Згідно
абзацу 2 пункту 1.15 статті 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних
осіб»від 22.05.2003р. з подальшими змінами та доповненнями, податковим агентом,
зокрема є фізична особа, що є суб'єктом підприємницької діяльності чи здійснює
незалежну професійну діяльність, яка використовує найману працю інших фізичних
осіб, щодо виплати заробітної плати (інших виплат та винагород) таким іншим
фізичним особам.

Відповідно
до підпункту 8.1.1 пункту 8.1 статті 8 вказаного Закону податковий агент, який
нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує
податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку,
визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Підпунктом
4.2.1 пункту 4.2 статті 4 цього ж Закону передбачено, що доходи у вигляді
заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику
податку відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору.

Згідно
пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»ставка
податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування, крім випадків,
визначених у пунктах 7.2 - 7.3 цієї статті.

Відповідно
до підпункту 17.1.9 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами»від 21.12.2000р., з подальшими змінами та доповненнями, у разі коли
платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює
грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору
(обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та
сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати,
такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання
з такого податку, збору (обов'язкового платежу). Сплата зазначеного штрафу не
звільняє платника податків від адміністративної або кримінальної
відповідальності та/або конфіскації таких товарів (продукції) або коштів
відповідно до закону.

Однак,
приписами абзацу 1 статті 1 Указу Президента України «Про спрощену систему
оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»від
03.07.1998р. №727/98 з подальшими змінами та доповненнями встановлено, що
спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для
фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної
особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Відповідно
до абзацу 3 статті 1 Указу Президента України виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької
діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з
продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Згідно
абзацу 1 статті 6 Указу суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний
податок, не є платником податку на доходи фізичних осіб (для фізичних осіб
-суб'єктів малого підприємництва).

У
разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, тобто у разі
перевищення обсягу виручки від реалізації продукції протягом календарного року
500 тис. грн.. платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності починаючи з наступного звітного періоду
(кварталу) (стаття 5 Указу).

Як
вбачається з матеріалів справи фізична особа -підприємець ОСОБА_1зареєстрована
Виконавчим комітетом Луцької міської ради Волинської області 27.03.2006р.
(а.с.7).

Згідно
свідоцтв №795580 «Про сплату єдиного податку»від 25.12.2006р. та №025551 від
20.06.2006р. підприємець ОСОБА_1. у період з 01.04.2006р. по 31.12.2006р. та з
01.01.2007р. по 31.12.2007р. перебувала на спрощеній системі оподаткування
(а.с.85-86).

На
підставі прибуткових накладних №ОФ-00091 08.05.2006р. на суму 109 287,90 грн.;
№ОФ-000116 від 04.07.2006р. на суму 37 592,10 грн.; №ОФ-000131 від 18.07.2006р.
на суму 31 697,00 грн.; №ОФ-000157 від 07.08.2006р. на суму 160 350,00 грн.
підприємець ОСОБА_1. отримала від ТОВ СП «Дельта-Случ» мобільні телефони на
загальну суму 338 927,00 грн., в т.ч.
ПДВ (а.с.18-22).

Як
вбачається з акту перевірки від 05.10.2007р., сторінка акту 5, придбані
мобільні телефони у СП «Дельта -Случ», в подальшому реалізовувалися (а.с.14),
тобто господарські операції по зазначених вище прибуткових накладних дійсно
відбулися, телефони підприємцем отримувалися і в подальшому реалізовувалися.

Ухвалою
господарського суду Житомирської області від 01.11.2005р. у справі №4/124
«Б»«Про порушення провадження у справі про банкрутство»Спільного
українсько-німецького підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю
«Дельта-Случ», було заборонено посадовим особам боржника та власникам його майна,
а також податковій інспекції за місцем знаходження боржника вчиняти будь-які
дії, спрямовані на відчуження належного підприємству майна, реорганізацію чи
ліквідацію юридичної особи боржника (а.с.62).

Ліквідаційну
процедуру відкрито постановою господарського суду Житомирської області від
22.11.2005р. (а.с.63-64).

Ухвалою
господарського суду від 15.05.2007р. згідно поданого звіту ліквідатора про
проведену роботу та ліквідаційного балансу банкрута (а.с.70-77), було
ліквідовано юридичну особу банкрута -Спільне українсько-німецьке підприємство
Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта-Случ»(а.с.65-66).

Отже,
проводити господарські операції під час ліквідаційної процедури з 22.11.2005р.
по 15.05.2007р. підприємству «Дельта-Случ»ні законом ні ухвалою суду заборонено
не було; реєстрацію припинення юридичної особи - Спільного
українсько-німецького підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю
«Дельта-Случ»державним реєстратором було проведено 25.06.2007р. (а.с.69).

Актом
№380/15-2 було анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість СП
ТзОВ «Дельта-Случ»тільки 30.11.2006р. (а.с.67-68).

В
порушенні кримінальних справ відносно громадянина ОСОБА_5. -співвласника ТОВ
«Дельта-Случ»за ознаками злочину, передбаченого статтею 221 КК України
постановами від 13.04.2006р. та від 31.05.2006р. було відмовлено (а.с.74-75).

З
акту позапланової перевірки від 05.10.2007р. сторінка акту 6, вбачається, що в
результаті запиту отримано матеріали, які свідчать про відсутність
взаємовідносин СП «Дельта Случ»з СПД ОСОБА_1., що згідно поданого письмового
пояснення ОСОБА_4., який був визначений ліквідатором в справі про банкрутство
СП «Дельта Случ», встановлено, що господарські взаємовідносини з СПД ОСОБА_1. в
періоді з 27.03.2006р. по 31.12.2006р. були відсутні, продаж товарно-матеріальних
цінностей не проводився, первинні документи по взаємовідносинах не оформлялися,
не підписувалися і про існування СПД ОСОБА_1. не відомо; тому враховуючи
вищенаведене перевіркою встановлено: у відповідності до п.1.15 ст.1 Закону
України від 22.05.2003р. №889-ІV «Про податок з доходів фізичних осіб»СПД
-фізична особа ОСОБА_1. виступає податковим агентом, який нараховує (виплачує)
оподатковуваний дохід на користь такого платника податку відповідно до п.п.
8.1.1 п.8.1 ст. 8 Закону України від 22.05.2003р. №889-ІV «Про податок з
доходів фізичних осіб»; відповідно до п.п.4.2.1 п.4.2 ст.4 вказані вище виплати
включаються до загального місячного оподатковуваного доходу та повинні бути
оподатковані за ставкою податку, визначеною п.7.1 ст.7, податковим агентом,
який нараховує (оплачує) оподатковуваний дохід на користь такого платника
податку відповідно до п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8 Закону України від 22.05.2003р.
№889-ІV «Про податок з доходів фізичних осіб»; тому за результатами перевірки
підлягає донарахуванню податок з доходів фізичних осіб за 2006 рік, всього у
розмірі 44 060,51 грн. (338 927,00 х 13%).

Тобто,
службовими особами податкової інспекції робиться висновок про відсутність
взаємовідносин підприємця ОСОБА_1. з СП «Дельта-Случ»і донараховується податок
з доходів фізичних осіб в розмірі 13% від суми, на яку ОСОБА_1. придбавала
мобільні телефони у СП «Дельта-Случ», якби вона їх придбавала у фізичних осіб.

Але
при перевірці не встановлено факту придбання підприємцем мобільних телефонів у
фізичних осіб, висновок перевіряючими зроблено на припущеннях, без посилання на
будь-які докази чи документи.

Згідно
Наказу ДПА України від 10.08.2005р. №327 зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України 25.08.2005р. за №925/11205 «Про затвердження порядку оформлення
результатів документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», за кожним
відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно у разі
відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.
При цьому до акта перевірки додаються пояснення посадових осіб або інших
працівників суб'єкта господарювання (у межах їх компетенції), що перевіряється,
щодо відсутності первинних та інших документів. У разі відмови посадових осіб
суб'єкта господарювання надати перевіряючим письмові пояснення щодо
встановлених порушень та/або причин ненадання первинних та інших документів, що
підтверджують встановлені порушення, факти відмови відобразити в акті (п.2.3.2
Наказу).

Ні в
акті перевірки, ні в судовому засіданні податковою службою не доведено факт
придбання підприємцем мобільних телефонів у фізичних осіб, а також не наведено
документів (перелік їх), що підтверджують факт порушення.

Таким
чином, по зазначених у акті перевірки фактах підприємець під термін податковий
агент не підпадає. Нарахування податку та штрафної санкції проведено
безпідставно, тому податкове повідомлення-рішення не відповідає нормам чинного
законодавства України і підлягає скасуванню.

Крім
того, як вбачається з податкового повідомлення-рішення №/2 від
28.01.2008р., воно прийнято відносно фізичної особи ОСОБА_1., а не -підприємця.

На
підставі вищевикладеного заперечення відповідача судом до уваги не приймаються.

Керуючись
Законами України «Про податок з доходів фізичних осіб», «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами», Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого підприємництва», статтями
51,70,71,86,94,158-163,186 Кодексу адміністративного судочинства України,
господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов
задоволити повністю.

Податкове
повідомлення -рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції
№/2 від 28.01.2008р., яким підприємцю ОСОБА_1визначено суму
податкового зобов'язання за платежем податок з доходів найманих працівників в
сумі 132 181 грн. 53 коп., в т.ч. 44 060 грн. 50 коп. -основний платіж, 88 121
грн. 02 коп. -штрафні (фінансові) санкції, скасувати

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
20 денний строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього 20
денного строку. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови може бути
подана до адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції
протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                        Л.М.Сініцина

В
повному обсязі постанову складено          03.2008р.