донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

21.04.2008 р.                                                              справа №10/318пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Акулової Н.В.

суддів

Діброви Г.І. , Старовойтової Г.Я.

за участю представників сторін:

від позивача:

Борова О.О., довіреність № 01-39/46 від 17.04.2008року,

від відповідача:

Кліжевська С.В., довіреність № б/н від 21.08.2007року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариство з обмеженою відповідальністю "Адамс Девелопмент груп" м.Донецьк

на ухвалу

господарського суду

Донецької області

про

припинення провадження у справі

від

04.03.2008 року

по справі

№10/318пд (Сковородіна О.М.)

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Дондіпрошахт" м.Донецьк

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “АДАМС ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП” м.Донецьк

про

розірвання договору оренди

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство “Дондіпрошахт” м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “СТІН холдінг” м.Донецьк про визнання неправомірними дій відповідача по невиконанню умов договору оренди б/н від 11.11.2002року, укладеного між сторонами у справі; розірвання вказаного договору. /арк. справи 2-3, том1/.

У відповідності з приписами ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявами від 17.10.2005року та 20.10.2005року уточнив предмет позовних вимог, просить розірвати договір оренди б/н від 11.11.2002року, укладений між сторонами у справі , через невиконання відповідачем вимог п.п. 5.5. 5.8, 5.7. Договору, вважаючи це істотним порушенням договору на підставі ст. ст. 10, 26,29 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”. /арк. справи 26-27, 35, том4/.

Рішенням від 21.03.2006року господарський суд Донецької області / суддя СклярукО.І./ позовні вимоги про розірвання договору оренди задовольнив./арк. справи 122-123, том4/.

Постановою від 13.09.2006року Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 21.03.2006року по справі № 10/318пд скасував; прийняв нове рішення, яким у задоволені позовних вимог Відкритого акціонерного товариства “Дондіпрошахт”м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “СТІН холдинг”м.Донецьк про розірвання договору оренди від 01.11.2002р. відмовив./арк. справи 191-192, том4/.

Вищий господарський суд постановою від 26.10.2006року рішення господарського суду Донецької області від 21.03.2006року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.09.2006року у справі № 10/318пд скасував, справу №10/318пд направив на новий розгляд до господарського суду Донецької області. /арк. справи 204-206, том4/.

Рішенням від 08.02.2007року господарського суду Донецької області /головуючий суддя Мєзєнцев Є.І., судді Марченко О.А., Морщагіна Н.С./ у задоволенні позовних вимог відмовлено. /арк. справи 119-121, том5/.

Вищий господарський суд України постановою від 29.03.2007року рішення господарського суду Донецької області від 08.02.2008року скасував, справу №10/318пд направив на новий розгляд до господарського суду Донецької області. /арк. справи 146-156, том5/.

Ухвалою від 28.08.2007року господарський суд Донецької області на підставі ст. 25 Господарського процесуального кодексу України замінив відповідача у справі №10/318пд Товариство з обмеженою відповідальністю “СТІН холдінг” м.Донецьк на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю “АДАМС ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП” м.Донецьк; призначив судову бухгалтерську експертизу. /арк. справи 66, том7/.

Ухвалою від 04.03.2008року господарський суд Донецької області /головуючий суддя Сковородіна О.М., судді Кододова О.В., Ломовцева Н.В./ припинив провадження у справі №10/318пд, стягнув з Відкритого акціонерного товариства „Дондіпрошахт” та Товариства з обмеженою відповідальністю „АДАМС ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП ”на користь Донецького науково –дослідного інституту судових експертиз по 2256грн. 00 коп. з кожного за проведення незалежні судові бухгалтерської експертизи; стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю „АДАМС ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП ” на користь Відкритого акціонерного товариства „Дондіпрошахт витрати з державного мита в сумі 42грн.50коп. та витрати за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 59грн.00коп./арк. справи 21-22, том8/.

Ухвала мотивована тим, що 01.11.2002року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди б/н, відповідно до якого останньому було передане в строкове платне користування державне майно, нежитлове приміщення, площею 58,7 кв.м., що знаходиться по вулиці Артема, 125 у м. Донецьку, з метою розміщення офісу; станом на теперішній час договір оренди б/н від 01.11.2002року припинив свою діютому, провадження у справі підлягає припиненню у зв’язку з відсутністю предмету спору на підставі п.1 1 ст. 80 ГПК України. Одночасно суд зазначає, що в період дії договору, в межах цього спору судом була призначена незалежна судова бухгалтерська експертиза з метою встановлення належності нарахувань оплати за договором оренди та відповідно погашення боргу за цими нарахуваннями відповідачем; з аналізу висновку експертизи суд вбачає, що на час звернення позивача з позовом заборгованість зі сплати орендної плати протягом трьох місяців –відсутня; зміст договору оренди не визначає строки виконання зобов’язань з оплати орендної плати; відповідно до приписів ст. 165 ЦК УРСР та ст. 530 ЦК України, строк оплати мав бути встановлений вимогою позивача до відповідача; позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували дату пред’явлення таких вимог; відповідач, здійснюючи платежі з оплати орендної плати, не завжди вказував період, за який вона сплачується. Інша підстава позову –невиконання обов’язку щодо укладання з балансоутримувачем орендованого майна договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю; відповідач пропонував укладання договору та позивач відмовився від його укладання та запропонував інші умови укладання договору; зустрічна оферта не була прийнята відповідачем, і тому укладання договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю не відбулось; в силу ст. 188 ГК України, ч.1 ст.1, ч.3 ст. 26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” на момент звернення до суду з позовом існувала підстава для розірвання договору –невиконання зобов’язань щодо укладання договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю. Таким чином, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд дійшов висновку про їх покладення на обидві сторони в рівних частинах відповідно до ст. 49 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю “АДАМС ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП” м.Донецьк в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 04.03.2008року у справі №10/318пд в частині розподілу витрат за здійснення експертизи, державного мита та витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу та покласти дані витрати повністю на позивача. /арк. справи 29-31, том8/.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю “АДАМС ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП” м.Донецьк у судовому засіданні апеляційної інстанції усно уточнив вимоги апеляційної скарги та просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 04.03.2008року у справі №10/318пд в частині стягнення з нього на користь Донецького науково –дослідного інституту судових експертиз 2256грн. 00 коп. за здійснення незалежної судової бухгалтерської експертизи та просить покласти витрати за проведення відповідної експертизи на позивача./див. запис судового засідання/.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ч.3 ст. 80 ГПК України у ухвалі про припинення провадження у справі вирішується питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення державного мита з бюджету, а також можуть бути розв’язані питання про стягнення штрафів, передбачених в п.п.4,5 ч.2 ст. 83 цього Кодексу; за наслідками припинення провадження у справі здійснюється розподіл господарських витрат і державного мита, звідси суд має право розподіляти між сторонами державне мито та господарські витрати окремо; натомість витрати з проведення незалежної бухгалтерської експертизи віднесені до судових, тоді як їх ототодження є помилковим. Позивач шляхом відмови в укладанні договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю допустив прострочення кредитора, що звільняє відповідача від виконання обов’язків, передбачених п.5.7 договору, і , як наслідок, свідчить про відсутність вини відповідача у виникненні спору та відсутність підстави стягнення з нього витрат.

Представник Відкритого акціонерного товариства “Дондіпрошахт” м.Донецьк вважає ухвалу господарського суду Донецької області від 04.03.2008року у справі №10/318пд законною та обґрунтовано та просить залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки виходячи з ст. ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України використовує поняття “господарські витрати” та “судові витрати” як синоніми; розподіл даних витрат здійснюється за правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України; твердження відповідача щодо прострочення кредитора є помилковим, наслідком прострочення кредитора є не звільнення боржника від виконання обов’язку взагалі, а звільнення від відповідальності за прострочення виконання.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Виходячи з пояснень представника відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції, відповідач заперечує проти факту стягнення з нього на користь Донецького науково –дослідного інституту судових експертиз 2256грн. 00 коп. за здійснення незалежної судової бухгалтерської експертизи посилаючись на ч.3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України./ див. запис судового засідання/.

Відповідно ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення державного мита з бюджету, а також можуть бути розв’язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 та 5 ч.2 ст. 83 цього Кодексу.

Тобто, у цій ухвалі суд повинен вирішити питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Посилання відповідача на той факт, що поняття “господарські витрати” та “ судові витрати” різняться є необґрунтованим, оскільки за своєю правовою природою витрати, щодо розподілу яких суд повинен прийняти рішення у ухвалі про припинення провадження у справі, є судовими.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 28.08.2007року господарський суд Донецької області призначив незалежну судову бухгалтерську експертизу з приводу встановлення належності нарахувань оплати за договором оренди та відповідно погашення боргу за цими нарахуваннями відповідачем./арк. справи 66, том7/.

Тобто, метою призначення експертизи є виявлення дійсного обсягу розрахунків між сторонами договору - за сумою заборгованості, періодом прострочення по кожному виду платежу, оскільки не одна з сторін договору не може надати суду належні докази виконання ними своїх зобов’язань за договором.

Згідно висновку експерта № 4729/25 від 23.11.07року, в якому встановлено, що відповідачем на користь позивача за період з 01.02р. по 09.07р. було сплачено 74886,05грн., у тому числі орендної плати –50410,57грн., плати за комунальні послуги –24475,48грн.;відповідно до призначення платежу в платіжних документах відповідача за договором оренди від 01.11.02р. останнім було сплачено 46176,14грн.; відповідачем були допущені порушення граничного строку оплати орендної плати за певні періоди; відповідачем сплата платежів з орендної плати та плати за комунальні послуги за період з 01.01.02р. по 01.10.07р. здійснювалась не в повному обсязі. /арк.. справи 87-91, том7/

Розмір сум, що підлягають сплаті за проведення експертизи та розподіл цих витрат має визначатись господарським судом з урахуванням ставок та окладів, встановлених експертною установою.

Як вбачається з рахунку №1447 від 26.11.2007року вартість здійсненої судової бухгалтерської експертизи складає 4512грн.00коп./арк. справи 85, том7/.

Розподіл між сторонами сум, що підлягають сплаті за проведення експертизи проводиться за правилами розподілу державного мита, зокрема, у порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, про що зазначається відповідно у рішенні, ухвалі, постанові.

Згідно ч.5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи , послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов’язані з розглядом справи, покладаються : при задоволенні позову –на відповідача; при відмові в позові –на позивача, при частковому задоволенні позову –на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору./ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України/.

Тобто, господарський суд має право у разі, коли вважає, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, покласти на неї судові витрати незалежно від результату розгляду спору.

У даному випадку, суд першої інстанції виходив з того, що обидві сторони у справі винні у виникненні спору, оскільки не одна із сторін не виконала всі свої обов’язки належним чином. Крім того, відповідач пропонував укладання договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, передбаченого п. 5.7. договору оренди б/н від 01.11.2002року, але позивач відмовився від його укладання та запропонував інші умови укладання договору, зустрічна оферта не була прийнята відповідачем, і тому укладання договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю не відбулось, при цьому, як вбачається з експертного висновку, відповідач перерахував кошти позивачу за комунальні послуги. З огляду на це, суд першої інстанції скористався своїм правом та поклав судові витрати на позивача та відповідача у рівних частинах, що не суперечить вимогам діючого законодавства.

Доводи скаржника судовою колегією не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що ухвала господарського суду Донецької області по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування ухвали, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Керуючись ст. ст. 43, 53, 99, 101, 102, 103, 105,106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд-

П О С Т А Н О В И В:

Відновити строк на подання апеляційної скарги.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 04.03.2008року у справі №10/318пд залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “АДАМС ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП” м.Донецьк –без задоволення.

Головуючий          Н.В. Акулова

Судді:          Г.І. Діброва

Г.Я. Старовойтова

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5-ГСДо