ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2008 р.

Справа № 05/92-10А.

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку, м. Луцьк

до відповідача Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, м. Луцьк

про визнання неправомірною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.12.2007 року

Суддя Бондарєв С. В.

Секретар судового засідання Волкова Ю.Ф.

За участю представників сторін:

від позивача: Леліков Д. А. –довіреність № 82/09-11 від 09.01.2008 року.

від відповідача: н/з

Представнику позивача в судовому засіданні були роз’яснені права і обов’язки, передбачені ст. ст. 49, 51 КАСУ. Згідно клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється, ведеться протокол судового засідання. Заяви про відвід складу суду не поступило.

Суть спору: Позивач - Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку – із врахуванням уточнень позовних вимог від 20.05.08р. звернувся з позовом до відповідача – Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції і просить поновити пропущений 10-денний строк подання позовної заяви управління ПФУ в м. Луцьку Волинської області на постанову ВДВС Луцького району від 04.12.2007р. про закінчення виконавчого провадження до господарського суду Волинської області; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВДВС Луцького району від 04.12.2007р. з примусового виконання вимоги управління № Ю-797 У від 01.11.2006р. про стягнення з ВАТ „Луцького авіапідприємства” 1 442,38 грн. боргу.

Представник позивача в судовому засіданні уточнений позов підтримав повністю та заявив клопотання про поновлення строку подання позовної заяви, оскільки оспорювану постанову було оскаржено спочатку до Луцького міськрайонного суду, який відмовив у відкритті провадження у справі із-за непідсудності даного позову суду загальної юрисдикції.

Свої уточнені позовні вимоги обгрунтовує тим, що на виконанні ВДВС знаходяться невиконані накази господарського суду Волинської області ще з 2002р., а тому у ВДВС не було підстав зараховувати сплачені боржником суми в погашення недоїмки перед Пенсійним фондом України, яка виникла за пізніший період, оскільки це суперечить п.5 ст. 106 ЗУ „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та п.10. 11 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

ВДВС вважає оспорювану постанову правомірною, оскільки кошти, які надійшли від боржника були розподілені на закриття виконавчих проваджень по вимогах Управління ПФУ в м.Луцьку в порядку ст.44 Закону України “Про виконавче провадження”, яка визначає, що вимоги щодо збору на обов’язкове державне пенсійне страхування задовольняються у третю чергу, вказаною статтею не визначено календарну черговість виконання вимог Пенсійного фонду, які знаходяться на виконанні.

Відповідач підтвердив, що на виконанні у ВДВС знаходяться виконавчі документи про стягнення з Луцького авіапідприємства на користь позивача грошових коштів на суму 1065181, 65 грн. (зведене виконавче провадження №735-4-07).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 51 КАС України позивач має право змінити підставу або предмет адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду.

Отже, суд приймає зміну позивачем позовних вимог і розглядає спір в межах зміненого предмету позову.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Луцького РУЮ від 04.12.2007р. “Про закінчення виконавчого провадження” на підставі статті 37 Закону України “Про виконавче провадження” було закінчено виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого документу у зв’язку з повним фактичним виконанням згідно платіжного доручення №2956 від 04.12.2007р.

Постанова була оскаржена позивачем до відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції в порядку статті 85 Закону України “Про виконавче провадження”, а також до Луцького міськрайонного суду, однак начальник ВДВС Луцького РУЮ у відповіді на скаргу зазначив, що підстав для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження немає, а Луцький міськрайонний суд ухвалою від 04.03.2008р. відмовив у відкритті провадження.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України “Про виконавче провадження” від 21.04.1999р. з подальшими змінами та доповненнями, виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: 1) визнання відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником про закінчення виконавчого провадження; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника при виконанні рішення про передачу їх стягувачеві, або знищення речі, яка мала бути передана стягувачеві в натурі; 6) закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення; 7) передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом; 8) фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу стягувача; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 76 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконане, відповідно до пункту 8 частини першої цієї статті, під час виконання рішення Європейського суду з прав людини.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.10.2002р. постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем за заявою Управління ПФУ у м. Луцьку було відкрито виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Волинської області №05/111-1 від 16.09.2002р., яким з ВАТ “Луцьке авіапідприємство” стягнуто на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку 125015, 91 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України “Про виконавче провадження” виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно статті 44 вказаного Закону у разі недостатності суми, стягненої з боржника для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, ця сума розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленої цією статтею: у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги про стягнення з вартості заставленого майна; у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника; у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими правовідносинами, після чого задовольняються вимоги щодо збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, вимоги щодо виплати наданої адвокатами юридичної допомоги, виплати винагороди, що належить автору за використання його твору, відкриття, винаходу, промислового зразка, на які видано відповідні свідоцтва. Після повного задоволення зазначених вимог задовольняються вимоги громадян за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та вимоги громадян про відшкодування збитків, заподіяних їх майну злочином або адміністративним правопорушенням. …

Частиною 5 статті 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. з подальшими змінами та доповненнями, передбачено, що за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

06.04.2004 року Волинським обласним управлінням юстиції та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області було прийнято спільний наказ №37/36-од “Про взаємодію органів державної виконавчої служби та органів Пенсійного фонду України” в преамбулі якого зазначено –відповідно до вимог статті 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, Закону України “Про виконавче провадження” органи Пенсійного фонду та державної виконавчої служби в області співпрацюють у роботі по стягненню заборгованості з платежів до Пенсійного фонду України за рішеннями судів, вимогами по сплаті недоїмки із страхових внесків, рішеннями органів Пенсійного фонду про накладення штрафів і нарахування пені, постановами про адміністративні правопорушення.

Таким чином, кошти, які надійшли від боржника згідно платіжного доручення №2956 від 04.12.2007р., державний виконавець мав зарахувати в погашення суми недоїмки по наказу господарського суду №05/111-1 від 16.09.2002, тобто у порядку календарної черговості виникнення недоїмки, а не в погашення недоїмки по вимозі Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку № Ю-797 У від 01.11.2006р. як це зробив державний виконавець.

Отже, позовні вимоги підставні, підлягають до задоволення в повній сумі, а постанова про закінчення виконавчого провадження від 04.12.2007р. підлягає скасуванню, як така що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Щодо питання поновлення пропущеного строку подання позовної заяви, суд виходить із вимог статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України і визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною. Відповідач не наполягав на відмові у задоволенні позову з причин пропущення позивачем строку звернення до суду.

Керуючись Законами України "Про виконавче провадження", “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, статтями 70,71,86,94, 100,158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Скасувати постанову ВДВС Луцького районного управління юстиції від 04.12.2007р. про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню вимоги Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку № Ю-797 У від 01.11.2006р. про стягнення боргу в сумі 1 442,38 грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ –з дня складання в повному обсязі . Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного господарського суду України.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

.

Суддя                                                            Бондарєв Сергій Васильович

Дата виготовлення

повного тексту

постанови 26.05.2008р.

Суддя                                                   Бондарєв С.В.