ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.04.08 Справа №7/151/07-27/236/07-11/673/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Коробка Н.Д. судді Коробка Н.Д. , Колодій Н.А. , Мірошниченко М.В.

при секретарі: Лола Н.О.

за участю представників

позивача: Панченко О.О. , дов. № 3 від 15.01.2008 р.

відповідача: Данилова Т.А., дов. № 148-08/9 від 29.01.2008 р.

3-ї особи: не з’явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО» в особі Запорізької філії Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО», м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 31.01.2008 р.

у справі № 7/151/07-27/236/07-11/673/07

за позовом Відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія» в особі Запорізької територіальної філії Відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія», м. Запоріжжя

69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 19

до Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО» в особі Запорізької філії Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО», м. Запоріжжя

69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 3-А

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Південно – Українська лізингова компанія», м. Запоріжжя

69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 122

про стягнення 277.794,00 грн.

Встановив:

Відкрите акціонерне товариство Банк «БІГ Енергія» в особі Запорізької територіальної філії Відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія», м. Запоріжжя, (далі - позивач) звернулося в господарський суд Запорізької області з позовом до закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО» в особі Запорізької філії закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО», м. Запоріжжя, (далі – відповідач) про стягнення 277.794,00 грн. страхового відшкодування (з урахуванням уточнень позовних вимог, прийнятих судом першої інстанції до розгляду).

Розглянувши справу по суті, господарський суд Запорізької області своїм рішенням від 31.01.2008 р. у справі № 7/151/07-27/236/07-11/673/07 (суддя Гончаренко С.А.) позов задовольнив, з відповідача на користь позивача стягнуто 277.794,00 грн. страхового відшкодування, 2.777,94 державного мита, 113,74 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивовано наступним. Правовідносини між відповідачем і третьою особою врегульовані договорами страхування, відповідно до яких і ч. 4 ст. 3 Закону України “Про страхування” позивача визначено вигодонабувачем, тобто особою для отримання страхового відшкодування. Суд першої інстанції дійшов до висновку, що передбачений договорами страховий випадок (ризик) на час дії договорів наступив. Відповідач своїх зобов'язань з виплати страхового відшкодування не виконав. На підставі ст. ст. 20, 25 Закону України «Про страхування», ч. 2 ст. 581, ст. 511, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 988, ч. 1 ст. 990, ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України суд першої інстанції вимоги позивача про стягнення страхової виплати в сумі 277.794,00 грн. (з урахуванням франшизи в розмірі 30.866,00 грн.) законні, обґрунтовані і підтверджуються зібраними в справі доказами.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі відповідач просить рішення господарського суду Запорізької області від 31.01.2008 р. у справі № 7/151/07-27/236/07-11/673/07 скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити. На думку відповідача, факт настання страхового випадку є не достовірно встановленим фактом, а припущенням суду. До того ж на підставі наданих позивачем доказів неможливо достовірно встановити факт настання страхових випадків саме в період дії договорів страхування.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 06.03.2008 р. апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО» в особі Запорізької філії Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО», м. Запоріжжя, прийнята до розгляду та призначена слуханням на 03.04.2008 р.

Розпорядженням Першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 633 від 02.04.2008 р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого судді – Коробки Н.Д., суддів: Шевченко Т.М., Юхименка О.В.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 03.04.2008 р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 17.04.2008 р., у зв’язку з неявкою в судове засідання представників позивача і третьої особи та необхідністю витребувати від сторін і третьої особи додаткові докази і матеріали.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 31.01.2008 р. у справі № 7/151/07-27/236/07-11/673/07 – без змін. Позивач зазначає, що твердження відповідача про те, що факт викрадення застрахованого майна з місця зберігання не підтверджений матеріалами справи, спростовується документами, які містяться в справі. Позивач вважає, що винесення постанови про порушення кримінальної справи після спливу страхового захисту, але за фактом, який відбувся у період дії договорів страхування, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. До того ж в основу вказаної постанови покладені рапорти перевірки викраденого майна, які складені працівниками міліції (особами незацікавленими та уповноваженими на проведення оперативно-розшукових дій).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Південно – Українська лізингова компанія», м. Запоріжжя, (далі – третя особа) відзив на апеляційну скаргу та інші витребувані судом документи не надало, представник в судове засідання не з’явився, про причину неявки не повідомив, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

Розпорядженням Першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 777 від 16.04.2008 р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого – Коробки Н.Д., Колодій Н.А., Мірошниченка М.В.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Клопотання позивача про зупинення провадження у цій справі до розгляду Петровським районним судом м. Донецька справи № 4-66/08 задоволенню не підлягає, оскільки колегія суддів не вбачає неможливості розгляду даної господарської справи до вирішення справи № 4-66/08.

За клопотанням представників сторін судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення, за їх згодою в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови Запорізького апеляційного господарського суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи і апеляційної скарги, взявши до уваги доводи представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

17.03.2006 р. між третьою особою і Приватним підприємством “Соверен” укладений договір фінансового лізингу № Л0016 (далі – Договір фінансового лізингу), згідно з яким третя особа (лізингодавець) зобов'язалась придбати у постачальника та передати у лізинг ПП “Соверен” (лізингоодержувачу) рухоме майно, а саме: трактор К-701; культиватор КРН-5,6 (2шт.); плуг ПЛН-9-35; борона БДТ-7,0; борона дискова ДМТ-4; сіялка зернотукова С3-3,6А (2шт.); очищувач вороху ОВС-25 (згідно з Специфікацією до Договору фінансового лізингу) (далі – Предмет лізингу), а ПП “Соверен” зобов’язався прийняти Предмет лізингу, використовуючи його згідно з умовами Договору фінансового лізингу, та сплачувати встановлені Договором платежі.

Предмет лізингу був переданий третьою особою ПП «Соверен» за двома актами прийому-передачі № Л0016 від 13.04.2006 р. (а.с. 17, 18 т.1).

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору фінансового лізингу протягом усього строку дії договору право власності на Предмет лізингу (все надане за цим договором майно) залишається у третьої особи. ПП “Соверен” право власності на Предмет лізингу набувається згідно з Актом викупу, який надається йому третьою особою після сплати усіх платежів, передбачених Договором фінансового лізингу. ПП “Соверен” не має права відчужувати одержаний Предмет лізингу будь-яким способом, продавати, дарувати, передавати його в оренду, заставу, сублізинг тощо.

Згідно з п. 6.1.5 Договору фінансового лізингу, серед інших прав третьої особи, передбачено також право передавати Предмет лізингу у заставу.

28.04.2006 р. між позивачем та третьою особою укладений договір № 05/FLT-055-04-06 факторингу валютних цінностей (далі – Договір факторингу), згідно з умовами якого позивач (фактор) за плату передає в розпорядження третьої особи (Клієнта) грошові кошти, а третя особа відступає позивачу право грошової вимоги зі сплати лізингових платежів, що виникло з Договору фінансового лізингу.

Сума лізингових платежів складається:

-          із компенсації вартості Предмету лізингу – 256.951,67 грн.;

-          із платежу, як винагороди за отриманий у користування Предмет лізингу – у розмірі 19,5% річних від залишкової вартості Предмету лізингу;

-          із платежу, як компенсації послуг зі страхування – у розмірі 0,55% на місяць від залишкової вартості Предмету лізингу (п. 1.2.1 Договору факторингу).

Сума грошових коштів, які передає позивач в розпорядження третьої особи відповідно до п. 1.1 Договору факторингу, складає 256.951,67 грн. (п. 2.1 Договору факторингу).

Листами від 28.04.2006 р. та від 03.05.2006 р. (а.с. 24, 25, т.1) третя особа і позивач повідомили ПП «Соверен» нові реквізити, за якими слід сплачувати лізингові платежі.

Третя особа виступила перед позивачем поручителем за ПП “Соверен” щодо виконання останнім своїх зобов'язань зі сплати лізингових платежів, про що між позивачем і третьою особою укладено договір застави № 05/FLT-055-04-06 від 28.04.2006 р. (далі – Договір застави), згідно з умовами якого за Договором факторингу позивач (заставодержатель) за плату передав у розпорядження третьої особи (заставодавця) грошові кошти у сумі 256.951,67 грн., а третя особа відступила позивачу право грошової вимоги по сплаті лізингових платежів, що виникло з Договору фінансового лізингу. Для забезпечення вчасного виконання зобов'язань ПП «Соверен» (боржника) третя особа виступає його майновим поручителем і передає в заставу позивачу рухоме майно, вказане в п.1.2 цього договору (Предмет застави). Заставою забезпечується вимога позивача щодо сплати ПП «Соверен» відповідних лізингових платежів на підставі вказаного Договору фінансового лізингу.

В п.1.2 Договору застави надається перелік предмету застави. Це – Предмет лізингу.

Заставна вартість предмету застави складає 319.194,62 грн. (п.1.3 Договору застави).

Заставою забезпечується:

-          сплата ПП «Соверен» лізингових платежів позивачу згідно з умовами, встановленими Договором фінансового лізингу;

-          сплата ПП «Соверен» пені, згідно з умовами Договору фінансового лізингу;

-          витрати, пов’язані з зверненням стягнення та реалізацію заставленого майна (п. 1.5 Договору застави).

Заставлене майно залишається у власності третьої особи та у господарському розпорядженні ПП «Соверен», що одержав його у третьої особи за Договором фінансового лізингу (п. 1.6 Договору застави).

Згідно з п.п. 2.1.1, 2.1.3 Договору застави, серед інших прав позивача, передбачено також право перевіряти стан і умови зберігання Предмета застави; звернути стягнення на предмет застави у разі: несплати (несвоєчасної сплати, у т.ч. неповної) ПП «Соверен» належних лізингових платежів; порушення ПП «Соверен» відповідних умов зберігання та експлуатації Предмета застави, що зазначені в Договорі фінансового лізингу; вчинення ПП «Соверен» перешкод для перевірки стану Предмета застави.

Відповідно до п. 2.4.5 Договору застави третя особа зобов’язалася письмово повідомити позивача про події, що призвели до ушкодження або знищення Предмета застави, протягом трьох робочих днів від дати, коли такі події стали йому відомі. У випадку зникнення, знищення Предмета застави або розукомплектації негайно, у встановлений відповідним договором страхування термін, звернутися до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування та направити у правоохоронні органи заяви про розшук Предмета застави та притягнення ПП «Соверен» до відповідальності.

Предмет застави було застраховано, про що між відповідачем (Страховик) і третьою особою (Страхувальник) укладено договори страхування – страхові сертифікати:

-          №01/01-Л0016-а/06ЗП від 13.04.2006 р. транспортного засобу – трактор К-701, страхова сума –132.000,00 грн.;

-          №02/01-Л0016-ип/06ЗП від 13.04.2006 р., предмет договору – культиватор КРН-5,6 (2шт.), загальна страхова сума –48.400,00 грн.;

-          №03/01-Л0016-ип/06ЗП від 13.04.2006 р., предмет договору – плуг ПЛН-9-35, загальна страхова сума –21.560,00 грн.;

-          №04/01-Л0016-ип/06ЗП від 13.04.2006 р., предмет договору – борона БДТ-7,0, загальна страхова сума –24.200,00 грн.;

-          №05/01-Л0016-ип/06ЗП від 13.04.2006 р., предмет договору – борона дискова ДМТ-4, загальна страхова сума –25.300,00 грн.;

-          №06/01-Л0016-ип/06ЗП від 13.04.2006 р., предмет договору – сіялка зернотукова СЗ-3,6А (2шт.), загальна страхова сума –45.100,00 грн.;

-          №07/01-Л0016-ип/06ЗП від 13.04.2006 р., предмет договору – очищувач вороху ОВС-25, загальна страхова сума –12.100,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.985 ЦК України і ч.4 ст.3 Закону України “Про страхування” страхувальники мають право при укладенні договорів страхування призначити громадян або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку для отримання страхового відшкодування.

Пунктом 4 страхового сертифікату №01/01-Л0016-а/06ЗП і пунктами 2.3 інших сертифікатів визначений вигодонабувач – позивач.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України “Про страхування”, страховий ризик – певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Пунктами 7 і 20.2 страхового сертифікату №01/01-Л0016-а/06ЗП передбачений страховий ризик – викрадення (варіант Б) – викрадення транспортного засобу під час його знаходження в будь-якому місці у будь-який час.

Відповідно до пунктів 4.6 інших вищезазначених сертифікатів до страхових ризиків віднесено серед інших протиправні дії третіх осіб (крадіжка, грабіж, розбій, вчинені з проникненням у приміщення чи інше місце зберігання...).

Дата закінчення дії вказаних страхових сертифікатів – 12.04.2007 р. (п. 15 страхового сертифікату №01/01-Л0016-а/06ЗП, п.п. 3.5 інших сертифікатів).

Слід зазначити, що ПП «Соверен» свої зобов’язання щодо сплати лізингових платежів виконував неналежним чином, наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи, а саме: повідомлення позивача до ПП «Соверен» від 04.09.2006 р., 02.10.2006 р., 25.10.2006 р. (а.с. 47 – 49, т. 1), розрахунок станом на 25.01.2007 р. (а.с. 83, т. 1).

26.12.2006 р. представники позивача при перевірці застрахованого майна (Предмета застави), яке знаходилось у ПП “Соверен” – вул. Садова, 61Б, м. Мар’їнка, Донецька область, встановили відсутність цього майна, про що складений відповідний акт (а.с. 50, т. 1).

Позивач 10.01.2007 р. звернувся до Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області із заявою про порушення кримінальної справи за фактом зникнення заставленого майна. 16 січня 2007 року Орджонікідзевським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області було прийнято постанову про відмову у порушенні кримінальної справи.

Позивач із заявою про виплату страхового відшкодування від 25.01.2007 р. (а.с. 53, т. 1) звернувся до відповідача, зазначив, що застраховане майно викрадено, винні особи та місце знаходження його невідомі. До вказаної заяви згідно з додатком додані копії документів: постанова про відмову у порушенні кримінальної справи, витяг про реєстрацію застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, Договір застави.

Відповідач своїх зобов’язань за Страховими сертифікатами не виконав, страховий акт не склав, страхове відшкодування не виплатив.

Стягнення з відповідача на користь позивача 277.794,00 грн. страхового відшкодування (за мінусом франшизи) стало предметом спору у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 99, 101 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 8 Закону України “Про страхування” страховий ризик – певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

На думку колегії суддів позивачем не доведено, що страховий випадок настав і саме під час дії Страхових сертифікатів з огляду на наступне.

06.04.2007 р. позивачем (вх. № 1037 від 09.04.2007 р.), у період коли діяла постанова Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області від 16.01.2007 р. про відмову у порушенні кримінальної справи, позивачем до Петровського РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області було подано заяву про перевірку обставин крадіжки техніки та встановлення її місця знаходження.

Постанова Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області від 16.01.2007 р. про відмову у порушенні кримінальної справи 10.08.2007 р. була скасована прокурором Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, за фактом таємного викрадення майна, яке знаходилось в заставі у позивача, була порушена кримінальна справа № 12710702. Постановою від 18.10.2007 р. Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області вказана кримінальна справа припинена на підставі ст.6 п.1 КПК України у зв'язку з тим, що заявник – позивач, не є власником вказаного майна. Також в цій постанові зазначено, що за повідомленнями власників майна, все застраховане майно є в наявності і не зникло.

За наслідками перевірки заяви позивача Петровським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області було винесено постанову від 27.11.2007 р. про порушення кримінальної справи № 08-20615 за фактом крадіжки майна та прийняття його до свого провадження.

Постановою від 04.03.2008 р. Петровським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області кримінальна справа № 08-20615 в частині крадіжки майна провадженням припинена на підставі п. 11 ст. 6 КПК України, у зв’язку з наявністю за даним фактом не скасованої постанови про припинення кримінальної справи.

Отже, враховуючи вищевикладене, слід зазначити, що в постановах про порушення кримінальних справ не зазначені дата, час викрадення майна, обставини його викрадення, місце його викрадення. До того ж провадження у вказаних кримінальних справах припинено, доказів скасування відповідних постанов не надано.

Всі інші надані позивачем докази в обґрунтування своїх вимог (рапорт капітана міліції Петровського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області від 12.04.2007 р., а.с. 65, т. 2, лист-відповідь від 26.04.2007 р., а.с. 79, т. 2) не є належними доказами в розумінні ст. 34 ГПК України.

Як вже зазначалось, на підставі ст. 979, ч. 2 ст. 985 ЦК України в Страхових сертифікатах в якості вигонабувача визначено позивача.

Згідно зі ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Як вбачається з п. 25.1 страхового сертифікату №01/01-Л0016-а/06ЗП страхове відшкодування виплачується відповідачем (страховиком) на підставі письмової заяви третьої особи (страхувальника) (його представника) і Страхового акту, який складається відповідачем протягом двох робочих днів з моменту отримання від третьої особи всіх необхідних документів, а саме:

-          заява на виплату страхового відшкодування встановленої відповідачем форми;

-          довідка районного відділу внутрішніх справ про викрадення транспортного засобу (обов’язково повинні бути вказані прізвище, ім’я та по батькові власника (користувача) транспортного засобу, державний номер, номери номерних агрегатів, місце та час викрадення) – у разі настання страхової події за ризиком «Викрадення»;

-          постанова про порушення (або відмову в порушенні) кримінальної справи (у разі настання страхової події за ризиком «Викрадення»);

-          документи, що засвідчують особу одержувача страхового відшкодування або підтверджують право наслідування особи, що звернулася за виплатою страхового відшкодування;

-          копії правовстановлюючих документів на транспортний засіб та документи ,що дають законні підстави на експлуатацію транспортного засобу (договір лізингу, оренди, тощо);

-          документа, складеного компетентними органами, про обставини, час, місце страхового випадку із зазначенням знищеного, пошкодженого, викраденого об’єкта страхування чи його частин; та інші.

Виплата за ризиком «Викрадення» здійснюється лише за умови порушення кримінальної справи згідно з чинним законодавством, не раніше, ніж через два місяця після отримання необхідних документів (згідно з п. 25.1).

Як передбачено п. 9.1 всіх інших Страхових сертифікатів, для отримання страхового відшкодування третя особа зобов’язана надати відповідачу такі документи:

-          заяву на виплату страхового відшкодування встановленої відповідачем форми;

-          перелік пошкодженого, знищеного або викраденого Майна;

-          документи, що підтверджують наявність права власності або іншого майнового інтересу щодо пошкодженого, знищеного або викраденого Майна на момент страхового випадку (свідчення про право власності, договір купівлі-продажу, договір оренди і т. і.);

-          документи компетентних органів, що підтверджують факт настання та причини страхового випадку; наявність протиправних дій підтверджується постановою компетентного органу, що проводить дізнання або попереднє слідство, про порушення кримінальної справи за ознакою скоєння відповідного злочину;

-          документи, що підтверджують характер і розмір заподіяних збитків;

-          лист позивача (вигодонабувача) про особу, якій належить сплатити страхове відшкодування.

Як вже зазначалось вище, із заявою про виплату страхового відшкодування до відповідача, в порушення умов Страхових сертифікатів, звернувся позивач (вигодонабувач). Докази того, що він є представником (або правонаступником) третьої особи (страхувальника) в матеріалах справи відсутні. До речі, умовами Договору застави (п. 2.4.5) також передбачено звернення до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування саме третьою особою.

Також як свідчить перелік документів, вказаних в додатку до заяви про виплату страхового відшкодування, всі необхідні для складення відповідачем Страхового акту документи позивачем надані не були.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, враховуючи вищевикладене, у позові слід відмовити.

У зв’язку з вищенаведеним, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення господарського суду Запорізької області скасувати.

Керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО» в особі Запорізької філії Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО», м. Запоріжжя, задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 31.01.2008 р. у справі № 7/151/07-27/236/07-11/673/07 скасувати і прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія» в особі Запорізької територіальної філії Відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія», м. Запоріжжя, на користь закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО» в особі Запорізької філії Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ВЕСКО», м. Запоріжжя, 1.388,97 грн. державного мита за розгляд апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу наказу із зазначенням необхідних реквізитів доручити господарському суду Запорізької області.

Головуючий суддя Коробка Н.Д.

судді Коробка Н.Д.

Колодій Н.А. Мірошниченко М.В.