ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2008 р.

№ 11/736-24/252/06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. –головуючий-доповідач,

Разводова С.С.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши

касаційну скаргу

Українського промислово-інвестиційного консорціуму «Металургія»

на рішення

та постанову

господарського суду Запорізької області від 23.08.2006

Запорізького апеляційного господарського суду від 25.01.2008

у справі

господарського суду

№ 11/736-24/252/06

Запорізької області

за позовом

відкритого акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь»

до

1.          Українського промислово-інвестиційного консорціуму «Металургія»

2.          Державний реєстратор виконавчого комітету Запорізької міської ради

третя особа на стороні

відповідачів без самостійних вимог

закрите акціонерне товариство «Таврида-Центр»

про

визнання недійсними статутних документів

в судовому засіданні взяли участь представники :

від позивача

не з'явились

від відповідача –1

Кашуба В.В. (дов. Від 28.04.2007)

від відповідача - 2

не з'явились

в с т а н о в и в:

ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь»ім. А.М. Кузьміна»(далі –позивач) звернулось з позовом про визнання недійсним статуту Українського промислово-інвестиційного консорціуму «Металургія»(далі – відповідач-1) зареєстрованого відділом реєстрації та єдиного реєстру Запорізької міської ради за № 0020883 від 04.06.2003 та скасування державної реєстрації консорціуму.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.12.2005 у справі №11/736 провадження по справі припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмета спору. У прийнятті заяви про зміну позовних вимог відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що з моменту реєстрації шостої редакції статуту відповідача – 1, третя редакція статуту останнього перестала діяти і втратила чинність.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 15.02.2006 ухвала господарського суду Запорізької області від 12.12.2005 залишена без змін.

Постанова мотивована відсутністю порушення судом 1-ї інстанції процесуальних норм та неможливістю визначення фактичних обставин стосовно зміни позовних вимог.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.04.2006 зазначені ухвала та постанова скасовані, справа направлена на новий судовий розгляд. Постанова була мотивована тим, що дійшовши висновку про зміну позивачем одночасно і підстав і предмету позову, що суперечить приписам ст. 22 ГПК України, апеляційний господарський суд зазначив, що позивач не надавав письмової заяви про зміну позовних вимог, а подав таку заяву в судовому засіданні в усній формі. Разом з тим, такі висновки суду спростовуються матеріалами справи та змістом ухвали господарського суду 1-ї інстанції, з якої вбачається, що позивач надавав суду письмову заяву про зміну позовних вимог, яка судом була повернута позивачу.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Запорізької області рішенням від 23.08.2006 (суддя Пасічник Т.А.) позов задовольнив: визнав недійсним Статут відповідача-1, що був зареєстрований відділом реєстрації та єдиного реєстру Запорізької міської ради за реєстраційним № 0010359, дата реєстрації 01.04.2005, номер запису 3000154. Рішення суду прийнято з урахуванням ухвали від 28.08.2006 про виправлення описки.

Рішення суду мотивовано тим, що в порушення встановленого установчими документами порядку, позивач не повідомлявся про скликання і проведення засідань Ради директорів відповідача-1, чим були порушені права позивача на участь в управлінні Консорціумом, а також порушені його права як засновника Консорціуму та члена Ради директорів. Зміни до статутних документів вносились всупереч судовій забороні. Шоста редакція Статуту була підписана лише головою Ради директорів і не підписана засновниками Консорціуму. Положення Статуту відповідача-1 суперечать положенням Установчого договору Консорціуму, не відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, відповідач-1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, що судом необґрунтовано прийнято до розгляду уточнення позовних вимог, за яким змінено предмет та підставу позову, що є за своєю правовою природою новим позовом, а тому просив припинити провадження у справі, наполягав на залучення до участі у справі в якості третіх осіб всіх засновників (учасників) відповідача-1, оскільки зміни до статуту ґрунтувалися на рішенні Ради директорів. Скаржник наполягав, що при розгляді справи судом порушені права відповідачів і третьої особи –ЗАТ “Таврида –Центр ”, а при прийнятті рішення суд вийшов за межі позовних вимог, просив рішення господарського суду Запорізької області від 23.08.2006 у справі № 11/736-24/252/06 скасувати та припинити провадження у справі.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 25.01.2008 апеляційну скаргу відповідача-1 залишено без задоволення, рішення суду від 23.08.2006 залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач-1 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення та постанову судів попередніх інстанцій, провадження у справі припинити, аргументуючи незаконністю прийняття до розгляду в межах зазначеного провадження заяви про зміну позовних вимог, за якою позивач змінив предмет та підставу позову одночасно, невиконанням вказівок ВГСУ згідно постанови від 19.04.2006року, порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 87 Цивільного кодексу України, статей 120, 121 Господарського кодексу України, статті 3 Закону України «Про підприємства в Україні», статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача-1, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з імперативними приписами статті 22 Господарського процесуального кодексу України зміна позивачем підстав і предмету позову може мати місце лише альтернативно, одночасна їх зміна неможлива.

Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову (що мало місце в даному випадку), господарський суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви), що не позбавляє позивача права звернутися до господарського суду з окремим позовом, оформивши при цьому позовну заяву відповідно до вимог статті 54 названого Кодексу та сплативши державне мито у визначеному законом порядку та розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з первісним позовом про визнання недійсним статуту відповідача-1, зареєстрованого відділом реєстрації та єдиного реєстру Запорізької міської ради за № 0020883 від 04.06.2003 та скасування державної реєстрації консорціуму з підстав порушення статті 3, 9 Закону України "Про підприємства" та статті 16 Закону України "Про господарські товариства".

Позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог, яка зареєстрована судом першої інстанції 29.11.2005 (т.4 а.с. 24-28), згідно якої він просив визнати недійсним Статут відповідача-1, який був зареєстрований відділом реєстрації та єдиного реєстру Запорізької міської ради за реєстраційним № 0010359 від 01.04.2005, номер запису 3000154 з підстав порушення частини 3 статті 119 Господарського кодексу України, статті 87 Цивільного кодексу України, статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Судом першої інстанції було встановлено, що зазначеною заявою позивач одночасно змінив предмет і підстави позову, але всупереч приписам статті 22 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов помилкового висновку про прийняття заяви до розгляду та її розгляд по суті.

Отже, суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи, не застосував до спірних правовідносин норму права, яка їх врегульовує. Апеляційною інстанцією зазначеного порушення процесуального права не було виправлено.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційного суду вважає правильним застосувати норму процесуального права, яка регулює відносини сторін при одночасній зміні позивачем предмета та підстав позову (статтю 22 ГПК України).

Колегія суддів Вищого господарського суду України, діючи в межах повноважень суду касаційної інстанції згідно приписів ст.ст. 111-5, 111-7 ГПК України, вважає рішення господарського суду Запорізької області від 23.08.2006 та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 25.01.2008 прийнятими з порушенням норм процесуального права, а отже такими, що підлягають скасуванню, а провадження у справі припиненню.

З такими висновками погоджується Верховний Суд України у Постанові №07/291 від 30.10.2007року у справі № 16-9-30/249-04-8819.

При цьому колегія суддів касаційного суду зазначає, що позивач не позбавлений права в окремому позовному провадженні звернутися до господарського суду з позовом про визнання недійсним Статуту відповідача-1, який був зареєстрований відділом реєстрації та єдиного реєстру Запорізької міської ради за реєстраційним № 0010359 від 01.04.2005, номер запису 3000154 з підстав зазначених ним у заяві про зміну позовних вимог (том 4, а.с.24-28).

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 111-5, 111-7, 111-9, 111-11, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Українського промислово-інвестиційного консорціуму «Металургія»задовольнити.

2. Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 25.01.2008 та рішення господарського суду Запорізької області від 23.08.2006 скасувати.

3. Провадження у справі №11/736-24/252/06 припинити.

Головуючий Л. Катеринчук

Судді                                                                        С. Разводова

Н. Ткаченко