ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

від
"03" квітня 2008 р.

справа № 8/35-38.

За
позовом Відкритого
акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центру
телекомунікаційних послуг
Волинської філії, м. Луцьк

до
відповідача Підприємця
ОСОБА_1, м.Луцьк

про стягнення 218 грн. 46 коп.

Суддя  Кравчук А.М.

Представники:

Від
позивача: н/з

Від
відповідача: н/з

Суть спору: позивач - відкрите
акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Центру телекомунікаційних
послуг Волинської філії ВАТ "Укртелеком" звернувся в господарський
суд з позовною заявою до відповідача підприємця ОСОБА_1 про стягнення 218 грн.
46 коп., в тому числі 200 грн. 64 коп. основного боргу, 3 грн. 70 коп. пені, 12
грн. 67 коп. збитків від інфляції, 1 грн. 45 коп. річних згідно договору про
надання послуг електрозв'язку     №2456
від 05.10.2004 р. та судові витрати по справі: 102 грн. 00 коп. в повернення
витрат по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп. в повернення  витрат на оплату інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу.

02.04.2008
року представник позивача подав клопотання про припинення провадження у справі
у зв'язку з оплатою заборгованості та штрафних санкцій в сумі 218 грн. 46 коп.,
що стверджується реєстром від 20.03.2008 року,
просить стягнути з відповідача судові витрати та слухати справу за його
відсутності.

Відповідач вимоги ухвали суду від
14.03.2008 року не виконав, пояснення  на
позовну заяву не подав, повноважного представника в судове засідання не
направив, хоч був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 75 ГПК України
справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

5
жовтня 2004 року між відкритим акціонерним товариством "Укртелеком" в
особі Центру телекомунікаційних послуг Волинської філії ВАТ
"Укртелеком" та  підприємцем
ОСОБА_1був укладений договір  про надання
послуг електрозв'язку № 2456 (далі - договір, а.с. 8-11).

Відповідно
до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з
договору. Між сторонами зобов'язання виникли з договору № 2456 від 05.10.2004
року.

Згідно
п. п. 1, 4.2, 4.5, 5.8 договору позивач зобов'язувався надавати послуги
електорозв'язку, перераховані в додатку №1,і безоплатні послуги, перераховані в
додатку№2 (а.с. 10), а відповідач - сплачувати послуги електрозв'язку за
спільно погодженою (авансовою, з поданням рахунків) системою оплати; розрахунки
за фактично отримані в кредит послуги електрозв'язку відповідач зобов'язувався
провести протягом 10 днів з дня одержання рахунку, але не пізніше 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим.; у разі несплати за надані послуги
електрозв'язку понад установлений термін (з 21 числа місяця, що надається після
розрахункового періоду) відповідач сплачує пеню, яка обчислюється від вартості
неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який
нараховується пеня. Згідно п. п. 7.1, 7.2 договору він набирає чинності з дня
підписання і діє 5 років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору
жодна зі сторін не повідомила про його припинення, то договір вважається
дійсним на той же термін.

Договір
підписаний сторонами, що свідчить про їх волевиявлення на укладення, предметом
судового розгляду не був, в судовому порядку недійсним не визнавався. Докази
дострокового припинення договору у матеріалах справи відсутні.

У
відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та
вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

На
виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги електрозв'язку     за
період з жовтня 2007 р. по лютий 2008 р. на суму 200 грн. 64 коп., що
стверджується рахунками за телекомунікаційні послуги (а.с. 13-18).

Згідно   розрахунку    позивача заборгованість відповідача складала
200 грн. 64 коп. підтверджена матеріалами справи,  відповідачем не оспорювалась, підставна і
підлягала до стягнення з відповідача, оскільки в силу ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не
допускається.

Згідно
ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції  за весь час
прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Нараховані
позивачем за прострочення оплати продукції 12 грн. 67 коп. інфляції, 1 грн. 75
коп. 3% річних підставні  і підлягали до
стягнення з відповідача в силу ст. 625 ЦК України.

Крім
того, позивач просив стягнути з відповідача 3 грн. 70 коп. пені.

Відповідно
до ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань” платники грошових коштів сплачують на користь
одержувачів  цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, розмір пені
не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно п. 5.8 договору у разі
несплати за надані послуги електрозв'язку понад установлений термін (з 21 числа
місяця, що настає після розрахункового періоду) відповідач сплачує пеню, яка
обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який нараховується пеня.

Нараховані
позивачем 3 грн. 70 коп. пені підставні і підлягали  до стягнення з відповідача в силу ст.ст.230,
232  ГК України., п. 5.8 договору.

Проте,
в період розгляду справи відповідач погасив борг, що стверджується реєстром від
20.03.2008 року.

Представник
позивача подав клопотання про припинення провадження у справі у зв'язку з  повною сплатою заборгованості та штрафних
санкцій в сумі 218 грн. 46 коп.

Провадження підлягає припиненню
відповідно до п. 1.1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Оскільки спір до розгляду суду доведено
з вини відповідача (борг погашений після звернення позивача з позовною заявою),
то витрати по     сплаті    державного    мита
в   сумі 102 грн. 00 коп. та 118
грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу відповідно до ст. 49 ГПК
України слід віднести на нього.

Господарський
суд, керуючись ст.ст. 44, 49, п. 1.1 ст. 80, 86 ГПК України , -

ухвалив:

1. Провадження у справі на суму 218
грн. 46 коп. припинити.

2. Стягнути з підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1на користь Відкритого
акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центру
телекомунікаційних послуг Волинської філії ВАТ "Укртелеком",
м. Луцьк,  вул. Перемоги, 2, р/р260011969
в ВОД АППБ "Райфайзен Банк Аваль", МФО303569, код 23251963

102      грн.
00 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита,  118 грн. 00 коп. в повернення витрат на  інформаційно-технічне    забезпечення   судового процесу, а всього: 203 грн.  00 коп. (двісті три грн.. 00 коп.)

3. Наказ видати після набрання
ухвалою законної сили.

Суддя
А.М. Кравчук