ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/42

24.03.08

За позовом

Відкритого акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Дабл Ю Енд Ейч»

про

стягнення 4 086,86 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Шило С.М. (довіреність № 20 від 11.01.2008);

Єрмолаєва К.О. (довіреність № 21 від 11.01.2008);

від відповідача –

не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської»(далі –Позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дабл Ю Енд Ейч»(далі –Відповідач) про стягнення 3 619,51 грн. заборгованості за поставлений товар, 412,63 грн. інфляційних втрат, 54,72 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач порушив вимоги статті 692 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та не здійснив оплату за товар поставлений йому Позивачем.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання та ухвали про відкладення розгляду справи були надіслані на юридичну адресу Відповідача: 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, кімната 414 зазначену в позовній заяві, його реєстраційних документах та Довідці Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданої станом на 12.03.2008. Про отримання поштової кореспонденції Відповідачем за вказаною адресою, зокрема, свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення 15.02.2008.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

Розгляд справи відкладався.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 Господарсько процесуального кодексу України (далі –ГПК України) здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач поставив, а Відповідач прийняв товар, що підтверджується накладними від 03.07.2007 № 374652 на суму 1 636,20 грн., від 05.07.2007 № 375466 на суму 2 088 грн. та товарно-транспортними накладними від 03.07.2007 № 1108732, від 05.07.2007 № 1110883.

15.08.2007 Позивач виставив Відповідачу рахунок-фактуру № 389106 на суму 3 619,48 грн.

Відповідач не оплатив вказаний рахунок, тобто за отриманий на підставі вказаних накладних та товарно-транспортних накладних товар не розрахувався з Позивачем, що підтверджується довідкою Позивача № 270 від 29.02.2008.

13.12.2006 Позивач направив Відповідачу претензію № 53 щодо сплати 3 619,51 грн.

Відповідач залишив вказану претензію без відповіді, а вимоги Позивача без задоволення.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, Відповідач повинен був здійснити оплату вартості отриманого товару у сумі 1 636,20 грн., в строк до 03.07.2007; у сумі 2 088 грн., в строк до 05.07.2007.

Проте, Відповідач, як у встановлений строк так і на дату судового розгляду, свого зобов’язання щодо оплати вартості отриманого товару у сумі 3 619,51 грн. не виконав.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Відповідача 3 619,51 грн. боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Аналогічне положення міститься й у статті 611 ЦК України, згідно з якою у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягає задоволенню у повному обсязі за розрахунком Позивача в сумі 412,63 грн. інфляційних втрат та 54,72 грн. 3% річних. Розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає нормам законодавства та матеріалам справи.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 525, 526, 611, 612, 625, 692 ЦК України, статтею 193 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дабл Ю Енд Ейч»(03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, кімната 414 ідентифікаційний код 32853634, р/р 260070125; 26003490; 260010266 в АКБ «ХФБ Україна»у м. Києві, МФО 320724, а у випадку відсутності коштів із будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Відкритого акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської»(01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7, ідентифікаційний код 05523398, р/р 5501 в АКБ «Київ»м. Києва, МФО 322498) 3 619 (три тисячі шістсот дев’ятнадцять) грн. 51 коп. боргу, 412 (чотириста дванадцять) грн. 63 коп. інфляційних втрат, 54 (п’ятдесят чотири) грн. 72 коп. 3% річних, а також 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя

Сташків Р.Б.

Повний текст рішення підписано 24.03.2008