ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.02.08 р.                     Справа № 4/1

За письмовим клопотанням відповідача здійснюється технічна фіксація судового процесу і відповідно до статті 81-1 ГПК України складається протокол судового засідання.

12.02.2008р. оголошена перерва на 11годин 19.02.2008р. на підставі ст.77 ГПК України для надання позивачем розрахунку суми позовних вимог і відповідачем - відзиву на позов.

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Гринько С.Ю.

при секретарі судового засідання Кужель А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви:

за позовом – Державного відкритого акціонерного товариства Тресту “Донецьквуглебуд”

м. Донецьк

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім “Північний”

м. Донецьк

про стягнення 14332,03грн. заборгованості за простой техніки

за участю представників сторін:

від позивача – Герасимов С.М. , Антонов М.Ф. – за довіреностями від 12.01.2008р.,

від відповідача – Євсєєв С.ВІ. – за довіреністю від 05.02.2008р.,

в с т а н о в и в :

Позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача 14332,03грн. заборгованості, яка виникла в разі простою техніки в термін з 21 по 28 вересня та за весь жовтень 2007року.

В підтвердження позову позивач посилається на укладений з відповідачем договір про надання техніки і автопослуг №10 від 25.06.2007року та специфікацію до нього, рахунок №48 від 31.10.2007року на суму 14332,03грн., який виставлений позивачем для оплати відповідачу, претензію, яка направлена відповідачу з вимогою оплатити суму заборгованості.

Також позивач просить стягнути з відповідача в доход державного бюджету штрафні санкції, які передбачені ст. 9 ГПК України за порушення строків відповіді на претензію.

Відповідач заперечує проти вимог позову, вважаючи недоведеною суму позову, так як сторонами не врегульовувалися тарифи за простой техніки. Крім цього, на підставі складених актів заборгованість за надані послуги у вересні 2007року сплачені ним в повному обсязі. Оскільки ст.9 ГПК України, на яку посилається позивач виключена, вона не може бути застосована.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено, що між сторонами підписаний договір про надання автопослуг №10 від 25.06.2007року.

Цей договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, в якому передбачені всі істотні умови для даного виду договорів, а саме: предмет договору, порядок та умови розрахунків, права та обов’язки сторін, відповідальність сторін, тому він вважається судом укладеним.

За цим договором “Шахтобудівельне управління №3” ДВАТ Тресту “Донецьквуглебуд” взяв на себе зобов’язання виконавця, а саме: здійснити автопослуги щодо надання техніки (кран на гусеничному ході МКГ-25БР інв. №859) згідно замовлення замовника в усній або письмовій формі, наданої за добу до здійснення послуг (п. п. 1.1,2.1 договору), а відповідач – оплатити послуги автокрану у вигляді 100% попередньої оплати по виставленим рахункам згідно узгодженої сторонами у специфікації ціни за одну годину авто послуг – 51,48грн. , а в разі, якщо відпрацьовано автопослуг більше виставлених по рахунку на попередню оплату – робиться перерахунок з наступною оплатою протягом 3-х днів місяця, який слідує за звітним (п. 3.4 договору).

2

Таким чином, вартість послуги за машино-годину передбачена сторонами у специфікації до договору в сумі 51,48грн.

В п. 3.3 договору сторони передбачили, що підставою для виписки рахунків являються шляхові листи, довідка про виконані роботи, які підписані представником замовника з зазначенням часу роботи (прибуття-вибуття).

При аналізі документів, наданих сторонами до справи, судом встановлено, що автокран переданий позивачем відповідачу і знаходиться до наступного часу у відповідача. Цей факт не спростовується відповідачем.

За актом виконаних робіт за липень 2007р. вартість послуг склала 8772,19грн.. На цю суму позивачем виставлений рахунок відповідачу № 32 від 31.07.2007р., яку відповідачем сплачено в повній сумі, що підтверджено платіжним дорученням № 83 від 28.08.2007р..

За актом виконаних робіт за серпень 2007р. вартість послуг склала 10872,58грн.. На цю суму позивачем виставлений рахунок відповідачу № 34 від 31.08.2007р., яку відповідачем сплачено в повній сумі, що підтверджено платіжним дорученням № 68 від 12.09.2007р.

За актом виконаних робіт за вересень 2007р. вартість послуг склала 6918,91грн.. На цю суму позивачем виставлений рахунок відповідачу № 42 від 28.09.2007р., яку відповідачем сплачено в повній сумі, що підтверджено платіжним дорученням № 22 від 12.10.2007р..

Таким чином, за весь період вересня 2007року за актом прийнятих послуг, відповідач повністю розплатився, тому вимоги позивача стосовно невиконаних обов’язків відповідачем за період з21 по 28 вересня суд вважає необґрунтованими і цій частині позову відмовляє.

У відповідності з п. 6.4 договору замовник зобов’язаний оплатити час простою техніки, який відбувся з його вини по тарифам, які зазначені в договорі.

У відповідності з вимогами ст.901 Цивільного кодексу України (далі – ЦК), за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначені послугу, якщо інше не встановлене договором.

Пунктом 2 ст.903 ЦК передбачено, що якщо неможливість виконати договір про надання послуг виникла з вини замовника, він зобов’язаний виплатити плату в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що автокран, який переданий йому у користування за спірним договором, не працював за відсутністю необхідності в ньому. За цим суд вважає, що у випадку виконання своїх зобов’язань (передачі автокрану відповідачу), позивач вправі вимагати від відповідача плату за простой техніки за весь період жовтня 2007року, враховуючи узгоджену вартість автопослуг – 51,48грн., погодинний простой крану, виставлений відповідачу рахунок № 48 від 31.10.2007р., несплату його та звернення до відповідача з вимогою про розірвання договору (лист від 25.10.2007р.). Крім цього, суд враховує, що до на наступного часу переданий кран не повернутий позивачу і знаходиться у відповідача.

До розірвання сторонами договору про надання автопослуг №10 від 25.06.2007року, тобто до 01.10.2007р., він повинен буди виконаним в повному обсязі і в термін, обумовлений договором.

З наведеного, з урахуванням погодинного користування краном відповідачу нарахована вартість автопослуг за простой в сумі 11336,78грн. (з урахуванням ПДВ) за жовтень 2007року, тобто до часу розірвання договру, яку суд вважає доведеним і законним, тому ці вимоги позивача задовольняються.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача стосовно неврегульованими питання тарифів за простой переданого за договором крану, так як сторонами специфікацією, яка являється невід’ємною частиною договору, узгоджена вартість за машино-годину і поки неповернений кран позивачу чи не розірваний договір, відповідач повинен сплачувати отримане майно за договором авто послуги незалежно від того, чи був у нього намір використовувати його чи ні.

3

Позивачем на адресу відповідача направлена претензія з вимогою оплатити суму боргу, яка залишена без відповіді та задоволення.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача в доход державного бюджету штрафних санкцій, які передбачені ст. 9 ГПК України за порушення строків відповіді на претензію, вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Статтю 9 ГПК України, на яку посилається позивач, виключено на підставі Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо досудового врегулювання спорів” № 2705-IV від 23.06.2005р. і крім цього, якщо сторонами не передбачено в договорі обов’язок досудового врегулювання спору, він для сторін не є обов’язковим.

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір на нього покладаються судові витрати в розмірі, передбаченому законодавством, тобто прямо пропорційно стягнутої суми.

На підставі ст.ст. 901,903, 905, 906 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 49,82,84, 81-1, 85 ГПК України, господарський суд –

В и р і ш и в:

Позов Державного відкритого акціонерного товариства Тресту “Донецьквуглебуд” м. Донецьк про стягнення 14332,03грн. заборгованості за простой автокрану з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім “Північний” м. Донецьк задовольняється частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім “Північний” м. Донецьк на користь Державного відкритого акціонерного товариства Тресту “Донецьквуглебуд” м. Донецьк 11336,78грн. заборгованість за простой автокрану, 113,37грн. державного мита та 118 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в решті вимог відмовити за недоведеністю.

Суддя Гринько С.Ю.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд в термін, передбачений ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення оголошений 19.02.2008року.

Надруковано у 3прим.:

1-до справи

1-позивачу

1-відповідачу