ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2008 р.

№
2-45/07

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюка М.В.,

Разводової С.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09 жовтня 2007 року у
справі № 2-45/2007 Доманівського районного суду Миколаївської області за
позовом ОСОБА_2 до фізичних осіб: 1) ОСОБА_3, 2) ОСОБА_1, 3)
ОСОБА_4, 4) Доманівської селищної ради в особі селищного голови ОСОБА_5, за
участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідачів: 1) Товариство
з обмеженою відповідальністю “Регіональний реєстратор”в особі ОСОБА_7, 2)
Приватний нотаріус Доманівського нотаріального округу -ОСОБА_6, про визнання
договору купівлі-продажу цінних паперів недійсним,

за
участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

третіх
осіб: не з'явилися,

В С
Т А Н О В И В:

У
серпні 2006 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідачів: 1)ОСОБА_3,
2)ОСОБА_1, 3) ОСОБА_4, 4) Доманівської селищної ради в особі селищного голови
ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу цінних паперів недійсним.

Вказувала,
що після смерті її чоловіка вона стала спадкоємицею простих іменних акцій ВАТ
“Доманівська харчосмакова фабрика” в кількості 73 штуки, загальною вартістю
383,25грн.

Зазначала,
що 26.07.2004р. між нею та колишнім директором ЗАТ “Доманівська харчосмакова
фабрика” ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів, який
вона не підписувала.

Посилаючись
на ту обставину, що спірний договір вона не укладала, позивач просила визнати
договір купівлі-продажу цінних паперів від 26.07.2004р. та передавальне
розпорядження від 26.07.2004р. недійсними.

Рішенням
Доманівського районного суду Миколаївської області від 10 липня 2007 року
(суддя Вадовська А.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення
мотивоване тим, що позивачем не доведено, що підпис на договорі купівлі-продажу
цінних паперів від 26.07.2004р. вчинено не нею.

Постановою
Одеського апеляційного  господарського
суду від 09 жовтня 2007 року (колегія суддів у складі: Жекова В.І.- головуючий,
Картере В.І., Пироговського В.Т.) рішення скасовано, позов задоволено.

Постановлено визнати недійсним договір
купівлі-продажу цінних паперів від 26.07.2004р., зобов'язано державного
реєстратора ОСОБА_7 внести ОСОБА_2 до реєстру власників цінних паперів ЗАТ
“Доманівська харчосмакова фабрика” з зазначенням 73 цінних паперів на загальну
суму 383,25 грн. номінальною вартістю 1 цінного паперу 5,25 грн. шляхом
зменшення кількості інших акцій спадкоємців цінних паперів ОСОБА_8, зобов'язати
державного реєстратора видати ОСОБА_2 поновлений сертифікат іменних акцій.

Постанова
мотивована посиланнями на ту обставину, що Головою Доманівської селищної ради
відкликано його посвідчення, яке вчинено на передавальному розпорядженні від
26.07.2004р., а також на те, що підписи на наданих позивачем документах та на
договорі купівлі-продажу цінних паперів від 26.07.2004р. не співпадають.

У
касаційній скарзі відповідач -ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність постанови
апеляційного господарського суду до вимог норм матеріального та процесуального
законодавства, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та
постановити нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши
доповідача, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та
процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга  підлягає
частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від
29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення
для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими у судовому засіданні.

Постановлені
у справі судові рішення зазначеним вимогам не відповідають.

Як
встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи,
відповідно до свідоцтва про право на спадщину по закону від 03.04.1997р.
позивач є спадкоємицею ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкове майно
складається з 73 простих іменних акцій за №№ 2786 -2817 ЗАТ “Доманівська
харчосмакова фабрика” та відповідних дивідендів.

26.07.2004р.
між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_8 (покупець) було укладено договір
купівлі-продажу цінних паперів, згідно умов якого ОСОБА_2 зобов'язалася
продати, а ОСОБА_8 -прийняти та оплатити 73 прості іменні акції ЗАТ
“Доманівська харчосмакова фабрика”, номінальною вартістю 5,25грн. за 1 штуку.

До
вказаного договору додано передавальне розпорядження ОСОБА_2  від 26.07.2004р. з проханням перереєструвати
прості іменні акції ЗАТ “Доманівська харчосмакова фабрика” в кількості 73 шт.
на ОСОБА_8 Підпис ОСОБА_2 посвідчений Головою Доманівської селищної ради
ОСОБА_5, який згодом ним же відкликаний.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції та постановляючи нове рішення про задоволення
позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що підписи ОСОБА_2 на
наявних в матеріалах справи документах не співпадають з підписами на договорі
купівлі-продажу цінних паперів від 26.07.2004р. та на передавальному
розпорядженні від 26.07.2004р.

Проте,
погодитись з таким висновком не можна, оскільки згідно ст. 41 ГПК України для
роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Вказані
висновки суду є припущеннями, що суперечить вимогам чинного законодавства.

За
таких обставин, коли суд вийшов за межі своїх повноважень та зробив висновки
про неналежність підпису ОСОБА_2 на договорі купівлі-продажу цінних паперів від
26.07.2004р. без наявності спеціальних знань, а судом першої інстанції
належність підпису взагалі не досліджувалась, тому постанова суду апеляційної інстанції
та рішення суду першої інстанції, як такі, що прийняті з порушенням норм
матеріального та процесуального права підлягають до скасування, а справа
-направленню на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Під
час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції необхідно
врахувати викладене, вирішити питання про призначення почеркознавчої
експертизи, всебічно і  повно  з'ясувати
і  перевірити  всі
фактичні  обставини  справи,
об'єктивно  оцінити  докази,
що  мають  юридичне
значення  для  її
розгляду  і  вирішення
спору  по  суті,
і  в  залежності
від  встановленого,  правильно
визначити  норми  матеріального
права,  що  підлягають
застосуванню  до  спірних
правовідносин,  та  прийняти
обґрунтоване  і  законне
судове  рішення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.1115 , 1117 , 1119 -11112
ГПК України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.
Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09 жовтня 2007 року та
рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 10 липня 2007
року у справі № 2-45/2007 скасувати.

3.
Справу № 2-45/2007 направити на новий розгляд до Господарського суду
Миколаївської області.

Судді:                                                                                Н.Г.
Дунаєвська

М.В. Михайлюк

С.С. Разводова