Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого
2008 року                     Справа №
13/545-07

Колегія
суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого
судді Олійника В.Ф., суддів Гончар Т.В., Кравець Т.В.

при
секретарі -Бухановій Т.А.

а участю
представників:

озивача   не
з'явився

ідповідача -  не
з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Роменського
колективного швейного підприємства “Пролісок”, м. Ромни Сумської області (вх
№111С/2-5)

на
рішення  господарського суду Сумської області   від
18.12. 2007 року по  справі №
13/545-07 (суддя Лиховид Б.І.)

а позовом  Роменського колективного швейного підприємства
“Пролісок”, м. Ромни Сумської області

до Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1, м. Ромни Сумської області

про стягнення 6600 грн. 00 коп.

встановила:

В жовтні 2007р.
Роменське колективне  швейне підприємство
“Пролісок”  ( далі -РКШП «Пролісок»)
звернулось в суд з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1 ( СПДФО ОСОБА_1.) про стягнення 6600 гривень, мотивуючи тим, що
за договором від 06.04.2000р. про надання юридичних послуг, укладеного
між позивачем і адвокатом ОСОБА_2., останній зобов'язувався виконати підготовку
плану реструктуризації підприємства позивача, розробку статуту (статутів) та
інших установчих документів, надання правової допомоги в перереєстрації статуту
(статутів) та інших установчих документів підприємства. 02.04.2001 року між
адвокатом  та СПДФО ОСОБА_1. була укладена
угода про уступку договору за якою адвокат уступив виконання договору про
надання юридичних послуг від 06.04.2000р. і зазначена угода була погоджена
позивачем, про що свідчить підпис на останній директора підприємства та
скріплена печаткою. СПДФО ОСОБА_1. вказаною угодою зобов'язалась надати правову
допомогу, проте роботу не виконала в повному обсязі, хоча їй було перераховані
кошти.

Рішенням
господарського суду Сумської області
від  18.12.2007р.   в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній
скарзі РКШП «Пролісок»порушує питання про скасування рішення суду першої
інстанції та прийняття нового про задоволення позову з посиланням на те, що
висновки суду не відповідають обставинам справи, відповідач не виконав умови
договору в повному обсязі, а тому судом були порушенні норми процесуального та
матеріального права.

Перевіривши
повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх
підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування господарським
судом Сумської області норм матеріального та процесуального права та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про  залишення апеляційної скарги без задоволення,
виходячи з наступного.

Як видно із
матеріалів справи судом першої інстанції визнано встановленим, що  06.04.2000р. позивачем і адвокатом ОСОБА_2.,
була укладена угода про надання правової допомоги.

02.04.2001 року
між адвокатом  та СПДФО ОСОБА_1. була
укладена угода  за якою адвокат передав,
за погодженням позивача,  виконання
договору від 06.04.2000р. про надання правової допомоги, про що свідчить підпис
директора підприємства та скріплений печаткою.

З червня по
листопад місяці 2001 року, відповідно до угоди від 02.04.2001р. позивачем
перераховано на рахунок СПДФО ОСОБА_1. 6900 грн., що підтверджується платіжними
дорученнями №192 від 12.06.2001р., №224 від 20.06.2001р., №425 від 23.10.2001р.
та №515 від 02.11.2001р. (а.с 6-7).

Про те, що
умови договору від 02.04.2001 року були виконані, підтверджується актами
приймання-передачі виконаних робіт від 31.10.2001р. та 30.11.2001р., згідно
яких позивач роботу прийняв і у письмовій формі визнав, що угода виконана
належним чином.

Не дивлячись на
зазначене та  через шість років
після  виконання вказаної угоди сторонами
-позивач звернувся до суду з позовом про повернення коштів.

За загальними
правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України). Виходячи з цього, саме позивач повинен
довести наявність порушень, а відповідач повинен доводити відсутність вини.

Як видно з
протоколів засідань правління РКШП “Пролісок” від 16.10.01р. та від  06.11.07р., правлінням РКШП “Пролісок”  було прийнято рішення про створення нового
підприємства ЗАТ “Вікторія”, внесення паїв для формування уставного фонду та
про передачу частини майна ( основних засобів )
Підприємства вартістю, згідно експертної оцінки, до
новоствореного підприємства “Вікторія”. Передачу зазначених основних
засобів  РКШП “Пролісок”  до статутного фонду ЗАТ “Вікторія”
підтверджують Акт №1 прийому-передачі засобів, установчий договір про створення
ЗАТ “Вікторія” та статут,  що
зареєстрований в порядку, передбаченому законодавством. Зазначене свідчить про
те, що позивач не приймав рішень як про реструктуризацію так і про
реорганізацію РКШП “Пролісок”, а бажав виконання зобов'язання відповідачем саме
за наслідками прийнятого ним рішення щодо створення нового підприємства та
реєстрації ЗАТ “Вікторія +”, виступаючи одним з його  засновників.

Сторони дійшли згоди про виконання  договору, позивач роботу прийняв і у
письмовій формі визнав, що вона виконана належним чином, у відповідності до
умов угоди, що підтверджується актами приймання -передачі виконаних робіт від
31.10.2001 року та 30.11.2001 року та оплатив її.

Щодо посилань апелянта на те, що ні
організаційно-правова форма, ні форма власності позивача не змінилася, як не
змінилася і структура підприємства та структура його управління, колегія суддів
приходить до висновку, що позивач сам прийняв рішення  не про реорганізації, а про створення  нового підприємства ЗАТ «Вікторія +». При
цьому  позивачем не доведено, що органом
управління РКШП “Пролісок”  приймалося
рішення щодо реструктуризації, спрямованої на реорганізацією РКШП
“Пролісок”  і підготовка та виконання
плану реструктуризації  не відбулась саме
з вини відповідача.

Таким чином позивачем не надано жодного
аргументованого правового доказу того, що відповідач із своєї вини не виконав
свої зобов'язання за договором про надання юридичних послуг.  Посилання ж апелянта на інші обставини не
знайшли свого підтвердження у ході розгляду апеляційної скарги з підстав
невідповідності матеріалам справи.

При таких обставинах колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та  законним, а тому не вбачає підстав для його
скасування та задоволення апеляційної скарги.

На підставі вищезазначеного та
керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1  ст.
103, ст. 105, 110 ГПК України колегія суддів одностайно,

постановила:

Апеляційну скаргу Роменського
колективного швейного підприємства “Пролісок”

залишити без
задоволення.

Рішення  господарського суду Сумської області   від
18.12. 2007 року по  справі
№13/545-07 залишити без змін.

Справу
№13/545-07 повернути до господарського суду Сумської області.

Роз'яснити сторонам, що вони можуть
на дану постанову подати касаційну скаргу протягом місяця до Вищого
господарського суду України через Харківський апеляційний господарський суд.

Головуючий
суддя
В.Ф.Олійник

Суддя                                              Т.В.
Гончар

Суддя
Т.В. Кравець