КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2008                                                                                           № 2/398

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Гуртовенко С.В. (за довір.),

від відповідача - Лісун І.В. (за довір.),

від третьої особи: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду приватизації комунального майна Печерського району м.Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.12.2007

у справі № 2/398

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Коди"

до                                                   Фонду приватизації комунального майна Печерського району м.Києва

третя особа відповідача           Головне управління охорони культурної спадщини м. Києва

третя особа позивача

про                                                  усунення перешкод у приватизації нежитлового приміщення

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги ТОВ «Коди»про зобов'язання відповідача - Фонду приватизації комунального майна Печерського району м. Києва:

- у п'ятиденний строк, після набрання чинності рішення включити до переліку об'єктів нерухомого майна, що підлягають приватизації нежитлове приміщення, площею 244,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 12 літера „А" та затвердити його на приватизацію;

- провести всі необхідні дії (публікація в офіційному виданні, експертна оцінка та інші дії) щодо приватизації позивачем нежитлового приміщення за вказаною адресою та підписати договір купівлі — продажу вищевказаного приміщення.

Рішенням господарського суду м. Києва від 11.12.2007 р. у справі №2/398 позов задоволено частково. Зобов'язано відповідача у п'ятиденний строк, після набрання чинності данного рішення включити до переліку об'єктів нерухомого майна, що підлягають приватизації нежитлове приміщення, площею 244,3 кв.м. за адресою: місто Київ, вул.. Саксаганського, будинок 12 літера „А".

Зобов'язано відповідача провести всі необхідні дії (публікація в офіційному виданні, експертна оцінка та інші дії) щодо приватизації позивачем вказаного нежитлового приміщення, та підписати договір купівлі - продажу приміщення. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, оскаржив його до суду апеляційної інстанції з мотиву порушення та неправильного застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на помилковість висновків господарського суду, стверджує що в Законі України „Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини” не вказується на які саме пам’ятки культурної спадщини, місцевого чи національного значення, Верховною Радою України накладено мораторій на приватизацію. Відповідач зазначає, що Перелік пам’яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації, на який посилається і позивач і суд, приймаючи рішення у справі, не є правомірним, оскільки він не набув законної сили, має статус законопроекту.

Відповідач зазначає, що він погоджується із проведеними позивачем значними поліпшеннями спірного приміщення та з правом останнього у відповідності до вимог чинного законодавства на викуп орендованого приміщення, однак, стверджує, що в даному випадку приватизація спірного об’єкту шляхом викупу можлива лише за умови зняття Верховною Радою України тимчасової заборони на приватизацію пам’яток культурної спадщини.

У відзиві позивач проти заявлених в апеляції доводів заперечив, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскаржуване відповідачем рішення у справі вважає законним та просить залишити його без змін.

В обґрунтування власної позиції позивач зазначає, що посилання відповідача на положення Закону України „Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини” як підставу для відмови позивачу у приватизації орендованого приміщення є неправомірними, оскільки у відповідності до вимог чинного законодавства заборона проводити приватизацію поширюється лише на об’єкти національного значення. Натомість згідно листа Головного управління охорони культурної спадщини м. Києва, спірний будинок по вул. Сакса ганського, 12 віднесено до переліку пам’яток архітектури та історії саме місцевого, а не національного значення. Враховуючи наявність погодження Головним управлінням охорони культурної спадщини м. Києва приватизації вказаного приміщення, позивач вважає це свідченням відсутності будь-яких заборон щодо його приватизації, а відтак незаконною відмову відповідача у проведенні приватизації шляхом викупу орендованого приміщення.

Для повного і всебічного з’ясування обставин справи, ухвалою суду від 03.03.2008 р. в якості третьої особи для участі у справі було залучено Головне управління охорони культурної спадщини м. Києва та зобов’язано надати в судове засідання Положення про свою діяльність, а також Витяг з Державного реєстру нерухомих пам’яток України за категоріями національного та місцевого значення пам’ятки.

В зв’язку із неявкою в судові засідання представника Головного управління охорони культурної спадщини м. Києва та не наданням витребовуваних документів, розгляд справи №2/398 ухвалами суду неодноразово відкладався.

Учасники були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, про що свідчать наявні у справі поштові повідомлення, однак третя особа у справі своїми процесуальними правами щодо участі в судовому засіданні не скористалася, повноваженого представника в судове засідання 21.04.2008 р. не направила, вимоги ухвал суду про обов’язкову явку в судове засідання, надання пояснень та витребовуваних судом документів, не виконала. Натомість через представника позивача Головне управління охорони культурної спадщини м. Києва надало письмові пояснення щодо статусу спірного приміщення та копію Охоронного договору на пам’ятку культурної спадщини за адресою вул.. Саксаганського,12 в м. Києві від 21.12.2006 р. №1495.

За таких обставин, заслухавши думку представників сторін, колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника третьої особи.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, відзив, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків та правомірно задовольнив позов частково, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами виник з приводу відмови Печерською районною у місті Києві радою надати дозвіл на проведення приватизації шляхом викупу нежитлового приміщення, площею 244,3 кв.м. за адресою: місто Київ, вул.. Саксаганського, 12 (літера «»)А, з підстав того що, Законом України „Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини" від 01.02.2005р. №2391-ІУ введено заборону на приватизацію пам'яток культурної спадщини до затвердження переліку пам'яток, які не підлягають приватизації.

В ході розгляду спору господарським судом було встановлено, що 08.07.2007 року між: ТОВ „КОДИ" та КП по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва було укладено Договір оренди нерухомого майна - нежиле приміщення, загальною площею 244,3 кв.м., за адресою: місто Київ, вул. Саксаганського, 12А ( вказане приміщення позивач займає з липня 2005 року на підставі попередніх Договорів оренди від 15.07.05 року та 11.07.06 року).

За час оренди на підставі отриманого від ЖЕО-608 дозволу на проведення ремонту орендованого приміщення, позивачем були проведені значні капітальні вкладення, спрямовані на поліпшення орендованого майна, з метою його подальшої приватизації та викупу.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було отримано від Головного управління охорони культурної спадщини міста Києва погодження (лист №649 від 01.02.2007р.) щодо проведення процедури приватизації позивачем приміщення підвального поверху загальною площею 244,3 кв. м. у житловому будинку на вул. Саксаганського, 12-А в Печерському районі міста Києва після прийняття відповідного рішення сесією Печерської районної у місті Києві ради.

Судом встановлено, що відповідно листа Головного управління охорони культурної спадщини м. Києва №649 від 01.02.2007р., будинок по вулиці Саксаганського, 12 (літера «А») віднесено до переліку пам'яток архітектури та історії місцевого значення.

У відповіді на запит №2027 від 28.03.2008 р. щодо статусу будинку за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 12 А, Головним управлінням охорони культурної спадщини повідомлено, що вказаний будинок входить до складу історичної садиби. Зведений у 1910-1913 рр. як прибутковий будинок домовласника Ш.Паїна. Зазначений будинок по вул. Саксаганського, 12 А перебуває на державному обліку, як пам'ятка місцевого значення (згідно рішення Київського міськвиконкому від 21.01.86 № 49, охор. № 197, мистецтво, архітектура). Включений до енциклопедичного видання Звід пам'яток історії та культури України.

Відповідно до Закону України „Про охорону культурної спадщини" (розд. X Прикінцеві положення) об'єкти, включені до списків (переліків) пам'яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР „Про охорону і використання пам'яток історії та культури", визнаються пам'ятками відповідно до цього Закону.

Знаходиться в зоні регулювання забудови першої категорії (розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.02 № 979 „Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 16.07.79 № 920 „Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам'яток історії та культури в м. Києві") та в історичному ареалі м. Києва (рішення Київської міської ради від 28.03.02 №370/1804 "Про затвердження Генерального плану м. Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 р.").

Відповідно до ст.1 Закону України "Про приватизацію державного майна" приватизація - це відчуження державного чи комунального майна на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього закону.

Враховуючи вимоги ст.ст.7, 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств" процес приватизації комунального майна включає в себе затвердження місцевими радами переліків об'єктів, що підлягають приватизації певним способом, та подальше укладення договору купівлі-продажу.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.23 Закону України "Про приватизацію невеликих підприємств (малу приватизацію)" право власності на державне майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації, а також актом приймання-передачі зазначеного майна.

Пунктом.2 ч.5 ст.7 Закону України "Про малу приватизацію" визначено, що відмова у приватизації можлива у випадку законодавчо встановленого обмеження на приватизацію пам'яток культурної спадщини.

Законом України "Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини" від 01.02.2005р. №2391-ІУ (набрав чинності з 23.02.2005р.) запроваджено заборону на приватизацію пам'яток культурної спадщини на період до затвердження Верховною Радою України переліку пам'яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації.

Отже, зазначене законодавче обмеження у вигляді тимчасової заборони на приватизацію стосується виключно пам'яток культурної спадщини, а не будь-яких об'єктів культурної спадщини.

Це обумовлено тим, що відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про охорону культурної спадщини" об'єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам'ятки. Порядок визначення категорій пам'яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об'єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи поширюється правовий статус пам'ятки.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини» встановлено термін дії цієї заборони до затвердження Верховною Радою України переліку пам'яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації. Частиною 2 статті 2 цього ж Закону зобов'язано Кабінет міністрів у 6-ти місячний термін з дня набрання законом чинності подати на розгляд Верховної Ради України проект Закону України про затвердження переліку пам'яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації.

Згідно положень ст.4 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень Кабінету Міністрів України у сфері охорони культурної спадщини відноситься занесення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України об'єкти культурної спадщини національного значення. Отже, введення мораторію спричинено відсутністю Переліку об'єктів культурної спадщини, що не підлягають приватизації, саме національного значення, з затвердженням якого дія мораторію припиниться. Оскільки, як було досліджено судовою колегією, жодних заборон або обмежень щодо приватизації об'єктів культурної спадщини місцевого значення законодавство України не містить, доводи апеляційної скарги визнаються необґрунтованими та до уваги не приймаються.

Дослідивши вимоги чинного законодавства, що регламентують спірні правовідносини, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що правовий статус пам'ятки об'єкт культурної спадщини набуває лише з моменту занесення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, а запроваджений Законом України "Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини" мораторій на приватизацію поширює свою дію лише стосовно тих об'єктів культурної спадщини, які зареєстровані у встановленому порядку (занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України).

В ході розгляду спору господарським судом встановлено факт відсутності внесення спірного об'єкта за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 12 літера „А" до Державного реєстру нерухомих пам'яток України та обумовлені цим відсутність включення спірного об'єкта до сфери правового регулювання Законом України "Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини", а відтак можливість його приватизації позивачем на загальних засадах передбачених чинним законодавством..

Аналогічна правова позиція викладена Вищім Господарським судом України при розгляді аналогічних спорів. ( Постанова від 23 жовтня 2007 р. у справі № 36/573-30/125 та Постанова від 04 грудня 2007 р. у справі № 20-4/148, копії яких залучені до матеріалів справи).

За таких обставин колегія вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов'язання Фонду приватизації комунального майна Печерського району м. Києва у п'ятиденний строк, після набрання чинності рішення суду включити до переліку об'єктів нерухомого майна, що підлягають приватизації зазначене приміщення, та провести всі необхідні дії щодо його приватизації.

Оскільки позивачем у відповідності до вимог ст.33 ГПК України не доведено, що повноваження - затвердження об'єкту нерухомості на приватизацію, чинним законодавством віднесено до повноважень відповідача, колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовив в позові в цій частині.

Дослідивши обставини справи, колегія приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам справи та зібраним у справі доказам на час його прийняття, підстав для його скасування або зміни не вбачається. Апеляційна скарга визнається необгрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Фонду приватизації комунального майна Печерського р-ну м. Києва залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду м. Києва від 11.12.2007 р. у справі №2/398 залишити без змін.

3.          Матеріали справи №2/398 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді