ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/158

06.05.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-канадське

підприємство «РосанПак»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Благодар»

Про                     стягнення 11 256,50грн.

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

Від позивача Перець В.П.- предст. (дов. від 21.04.2008р.)

Від відповідача не з’явився

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Благодар»про стягнення 11 256,00грн. заборгованості (9 808,40грн.- основного боргу, 124,00грн. -3% річних, 1 324,10грн. збитків від інфляції), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов’язати з оплати поставленого товару.

Відповідач відзиву на позов не надав, у судове засідання представника не направив, хоча ухвала суду направлялась на адресу відповідача, яка зазначена у довідці про включення до ЄДРПОУ відповідача: м. Київ, б-р Дружби Народів, 28. Проте, надісланий конверт із направленою кореспонденцією повернуто до суду за відсутності адресата –відповідача по справі. Інформація про іншу адресу місцезнаходження відповідача у суду відсутня.

Суд вважає за можливе на підставі ст. 75 ГПК України розглянути справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

В С Т А Н О В И В :

За період з серпня по вересень 2007р. Товариство з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-канадське підприємство «РосанПак»(далі позивач) передало Товариству з обмеженою відповідальністю “Торговий дім «Благодар»(далі відповідач) товарна суму 23 538,40грн., що підтверджується копіями накладних, які містяться у матеріалах справи.

Проте, відповідач розрахувався за поставлений товар частково, сплативши позивачу лише 13 730,00грн., що підтверджується доданими до позовної заяви копіями банківських документів.

Оскільки строк оплати у накладних не встановлено, 10.10.2007р. позивач направив відповідачу вимогу у відповідності до ч. 2 ст. 530 ЦК України на суму 9 808,40грн. про оплату одержаного товару.

Проте, у строк семи днів з дня одержання вимоги відповідач оплату товару не здійснив.

У зв’язку з цим, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 9 808,400 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на день пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні відповідач свої зобов’язання щодо сплати за поставлений товар не виконав, суму заборгованості у розмірі 9 808,40 грн. не сплатив.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не були надані суду належні докази на спростування викладеного в позові.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 9 808,40 грн. заборгованості за поставлений товар є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За наведених обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 124,00грн. -3% річних та 1 324,10грн - збитків від інфляції визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 610 Цивільного кодексу України, ст. 193, Господарського кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім «Благодар»(м. Київ, б-р Дружби Народів, 28, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Спільне українсько-канадське підприємство “РосанПак” (81130, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Сокільники, вул. Львівська бічна, 3, ) 9 808,40грн. - заборгованості за поставлений товар, 124,00грн.-3% річних, 1 324,10грн.-збитків від інфляції, 112,57грн. - державного мита, 118,00грн. –витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному поряду протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                           В.В. Палій