ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.08

Справа №АС 14/61-08.

За позовом: Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі

До відповідача: Путивльського відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України

Про стягнення 454 грн. 84 коп.

Суддя Миропольський С. О.

Представники:

Від позивача: Нездоймишапка О.О.

Від відповідача: Сергієнко В.П.

В судовому засідання брала участь секретар судового засідання Т.М.Міщенко.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 454 грн. 84 коп. витрат на виплату допомоги на поховання.

Відповідач в судове засідання не з’явився, але подав письмовий відзивна позов в якому позовні вимоги не визнає та заперечує проти задоволенні позову.

Позивач в судове засідання подав письмове пояснення в якому підтримав позовні вимоги та зазначив, що в разі відмови підписання відповідачем актів узгодження сум відшкодування, спірні суми стягуються в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши наявні докази для вирішення справи по суті, суд встановив:

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.99 № 1105-ХІУ (далі-Закон) страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків (далі-Фонд). Згідно пп. "г" та "д" п. 1 ст. 21 Закону Фонд зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникам внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання.

Пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону передбачено, що Фонд зобов'язаний співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до п. 2 ст. 7 .Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 22.02.01 № 2272-ІП Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.03 № 5-4/4 та зареєстрованого 16.05.03 в Міністерстві юстиції України (далі - Порядок), визначено механізм відшкодування Фондом на централізованому рівні витрат Пенсійного фонду, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним", разом з відділенням виконавчої дирекції Фонду складають Акт щомісячної звірки витрат особових справ потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі-Акт), в якому визначають загальну суму витрат. На підставі Акту узгоджується Довідка про відшкодування, згідно якої на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, Фонд перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Акт звірки за грудень 2007 року №12-1 підписаний позивачем. Відповідач відмовився від підпису даного акту аргументуючи тим, що в акті містяться суми витрат, понесених управлінням Пенсійного фонду України в Буринському районі, що не підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Управлінням Пенсійного фонду України в Буринському районі було виплачено допомогу на поховання інваліда в розмірі 454,84 грн., але ці кошти Фондом не відшкодовані.

Враховуючи викладене, суд не приймає заперечення відповідача, оскільки пенсіонер Страдін Анатолій Вікторович помер 24.12.07, отримував пенсію по інвалідності в розмірі 227,42 грн. Страдін Анатолій Вікторович отримав каліцтво 13 липня 1983 року, про що свідчить довідка МСЕК, інвалідність встановлена з 29.05.1961 року. Пенсіонер отримував пенсію по інвалідності, Фонд соціального страхування від нещасних випадків відшкодовував страхові виплати, але так як пенсіонер помер 06.08.2006 року про що свідчить довідка про смерть, за рахунок коштів цього Фонду виплачуються і суми допомоги на поховання, що передбачено у ст. 21, 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"

Ст. 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачає, що усі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види профілактичних заходів, передбачених статтями 21 та 22 цього Закону, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду в тому числі виплачуються і суми допомоги на поховання.

Матеріалами справи та наданими доказами підтверджується те, що обов’язок відшкодування витрат на виплату допомоги на поховання, які виплачені управлінням ПФУ пенсіонерам по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, покладається на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, тому позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, відповідач не подав належних доказів або обґрунтованих заперечень проти позовних вимог, тому вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з Путивльське відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (41500, Сумська обл., м. Путивль, вул. Кірова, 34, код 24016483) на користь Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі (40009, м. Суми, вул. Червоногвардійська, 97, код 21129376) 454 грн. 84 коп. витрат на виплату грошової допомоги на поховання громадянина Страдна Анатолія Вікторовича.

Згідно ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.