ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"07" травня 2008 р.

Справа № 15/115

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ТОВ „Промкомпсервіс” м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства „Буд-Експорт” м. Кіровоград

про стягнення 74822 грн. 40 коп.

Представники сторін:

від позивача – Пікульський М.О. директор підприємства

Коміса М.В. довіреність б/н від 14.04.08р.

від відповідача – Романескул І.В. довіреність б/н від 10.01.08р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 62352 грн. боргу за поставлену продукцію та 12470 грн. 40 коп. штрафу. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, представник відповідача позов заперечив, надав відзив.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір поставки товару № 40/11-07 від 04.11.07р. За умовами договору постачальник /позивач/ зобов’язується поставити та передати у власність покупця /відповідача/ товар, згідно комерційної заявки покупця, а покупець зобов’язується прийняти і оплатити товар. Найменування товару – шини автомобільні в асортименті, одиниця виміру – штука, загальна кількість товару та загальна сума договору – згідно комерційної заявки. Ціна за одну одиницю товару – згідно специфікації. Оплата за товар здійснюється покупцем протягом одного банківського дня з моменту отримання товару, згідно пунктів 2.2, 5.2. Право власності і ризики на товар від постачальника до покупця переходять з моменту передачі товару, що підтверджується відміткою постачальника в супровідній товарній накладній. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.07р., а у відношенні грошових розрахунків – до повного виконання сторонами своїх зобов’язань. Договір підписаний представниками сторін та посвідчений печатками підприємств.

Відповідно до ч. 1 ст. 193, ст. 265 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором поставки одна сторона – постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На виконання умов договору відповідач надіслав комерційну заявку в якій просить позивача поставити автошини в асортименті.

Позивач по накладній від 05.12.07р. поставив відповідачу автошини в асортименті, в загальній кількості 76 штук на суму 63047 грн. 76 коп. (з врахуванням транспортних витрат). Відповідач транспортні витрати оплатив.

В порушення пункту 6.2 договору на протязі одного банківського дня з моменту отримання товару, відповідач не оплатив його вартість в сумі 62352 грн.

Факт отримання товару в судовому засіданні також підтвердив представник відповідача як у відзиві так і в усній формі.

Заперечення відповідача викладені у відзиві, не є підставою для відмови в позові з наступних підстав.

Як передбачено ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частина 4 ст. 193 ГК України визначає, що управнена сторона має право не приймати виконання зобов’язання частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами або договором, або не випливає із змісту зобов’язання.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач у встановленій законодавством формі відмовився від переданих позивачем автошин в кількості 76 штук по накладній від 05.12.07р. чи повернув їх позивачу, або вимагав від позивача що-небудь допоставити.

Пунктом 7.2 договору визначено, що право власності і ризики на товар від постачальника до покупця переходять з моменту передачі товару, що підтверджується відміткою постачальника в супровідній товарній накладній.

Таким чином, з врахуванням того, що відповідач фактично отримав від позивача товар на суму 62352 грн., не відмовився від нього шляхом повернення позивачу, по пункту 7.2 договору набув право власності на отриманий товар і на власний розсуд розпорядився ним, не бажає оплачувати позивачу вартість товару в сумі 62352 грн., господарський суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають повному задоволенню.

Згідно зі ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється в письмовій формі.

Неустойкою / штрафом, пенею / є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Аналогічні положення стосовно стягнення неустойки передбачені ст. ст. 230, 231 ГК України.

Пунктом 9.2 договору передбачено, що в разі неналежного виконання взятих на себе зобов’язань за договором або односторонньої відмови від їх виконання, винна сторона виплачує штраф у розмірі 20 % від суми договору.

Сума штрафу розрахована позивачем із загальної суми поставленого товару і становить 12470 грн. 40 коп. (62352 грн. х 20 % = 12470 грн. 40 коп.).

Позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 193, 230, 231, 265 ГК України, ст. ст. 526, 546, 547, 549, 625, 655, 670, 692 ЦК України, ст. ст. 32 – 34, 43, 44, 47-1, 49, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства „Буд-Експорт” м. Кіровоград проспект Правди 8 корпус 1 р/р 141 в АКБ „Правекс-Банк” м. Київ МФО 321983 на користь ТОВ „Промкомпсервіс” м. Київ бульвар Чоколівський 19 р/р 1394 ФВАТ АКБ „Автокразбанк” м. Донецьк МФО 335764 – 62352 грн. боргу, 12470 грн. 40 коп. штрафу, 748 грн. 22 коп. сплаченого державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя К.М.Мохонько