ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2008 р.

№ 2/480-9/25 (2/147-13/76)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Першикова Є.В.,

суддів

Данилової Т.Б.

Ходаківської І.П.,

розглянувши

касаційне подання

Прокуратури Львівської області

на

постанову від 07.11.2007 Львівського апеляційного господарського суду

у справі

№2/480-9/25(2/147-13/76) господарського суду Львівської області

за позовом

Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Запорізький автомобілебудівний завод"

до

за участю

Рава-Руської митниці

Державного казначейства України

Прокуратури Львівської області

про

Відшкодування збитків в сумі 3 286 040,10грн.

Представники сторін не з’явилися;

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство з іноземними інвестиціями „Запорізький автомобілебудівний завод” звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до Рава-Руської митниці, Львівська область, та до Державного казначейства України про відшкодування збитків в сумі 3 286 040,10 грн.

Рішенням господарського суду Львівської області від 26.07.2007 р., залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2007 р., позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету, відкритих у державному казначействі України, на користь Закритого акціонерного товариства з іноземною інвестицією „Запоріжський автомобілебудівний завод” 120 571,50 грн. додаткових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Прокуратура Львівської області в інтересах держави в особі Державного казначейства України та Рава-Руської митниці звернулася до Вищого господарського суду України з касаційним поданням, в якому просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 26.07.2007 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2007 р., з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуальеного права.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.02.2002 р. між ЗАТ з іноземними інвестиціями „Запорізький автомобілебудівний завод” та Даймлер Крайслер АГ було укладено договір про постачання та збирання комплектів.

На виконання цього договору 10 та 12 червня 2002 р. до Рава-Руської митниці надійшли три партії машинокомплектів, призначені для промислового складання автомобілів „Mercedes-Benz” в кількості 12 штук, а саме: кузови в зборі, нові для промислового складання –12 шт. , силовий агрегат в зборі –12 шт., системи запалювання для промислового складання автомобілів –12 шт. , паливний бак –12 шт., задня підвіска –12 шт., рами металеві для транспортування машинокомплектів –6 шт.

Отримувачем зазначених партій машинокомплектів був Іллічівський завод автомобільних агрегатів (Одеська область) - структурний підрозділ Позивача. Для здійснення пропуску на митну територію України ЗАТ з іноземними інвестиціями „Запорізький автомобілебудівний завод” була надана вся необхідна документація.

За результатами розгляду наданих документів посадовими особами Рава-Руської митниці оформлено картки відмови у пропуску на митну територію України чи митному оформленні товарів та інших предметів (надалі - картки відмови) № 97 від 10.06.2004 р., № 102 від 12.06.2004 р. та № 104 від 12.06.2004 р.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з метою організації перевезень машинокомплектів автомобільним транспортом, між Позивачем та міжнародним перевізником - Товариством з обмеженою відповідальністю „БМ Транс - ВМ Тrans” було укладено договір №804/25480917/22036 на транспортно-експедиційне обслуговування від 08.04.2002 р.

Відповідно до умов вказаного договору, Позивачем 03.06.2004 р. подані заявки №№ 101/04, 102/04, 103/04 на перевезення машинокомплектів Мерседес-Бенц з м. Бремерхафен (Німеччина). Вартість перевезення з м. Бремерхафен (Німеччина) до пункту пропуску на митну територію України - Рава-Руську митницю склала, за кожну партію - 14 476,80 грн., відповідно вартість перевезення 3 (трьох) партій склала 43 430,40 грн., що підтверджується рахунками-фактурами та актами виконаних робіт №№ 1968*, 1991*, 1965* від 18.07.2004 р.

Судом встановлено, що факт надходження вантажу в пункт пропуску Рава-Руської митниці підтверджується копіями міжнародних товарно-транспортних накладних (СМР) від 08.06.2004 р. № 08060339 від 09.06.2004р., № 09060340 від 10.06.2004р. та № 10060341 від 17.05.2007 р., а факт повторного перевезення машинокомплектів для складання автомобілів Мерседес-Бенц за маршрутом Бремерхафен (Німеччина) - Іллічівськ (Одеська обл.) через Ягодинську митницю міжнародними товарно-транспортними накладними (СМЯ ) № 30070369 від 30.07.2004р., № 03080371 від 03.08.2004р., № 02080370 від 02.08.2004р., № 238110 від 03.08.2004р.

З матеріалів справи вбачається, що на кожну партію машинокомплектів оформлено додаткові угоди, зокрема: № 69 від 11.05.2004 р., № 70 від 14.05.2004 р. та № 71 від 28.05.2004 р.

Понаднормативний простій машинокомплектів оплачено платіжним дорученням № 510962 від 16.08.2004 р. на суму 141013,10 грн. В цю суму входить автоперевезення за маршрутом Бремерхафен (Німеччина) - Рава-Руська (Україна) на підставі рахунків-фактур № 1968 від 18.07.2004 р. на суму 14476,80 грн., № 1991 від 18.09.2004 р. на суму 14476,80 грн., № 1965 від 18.07.2004 р. на суму 14476,80 грн., а також автоперевезення за маршрутом Рава-Руська (Україна) - Бремерхафен (Німеччина) на підставі рахунку-фактури № 1992 від 22.07.2004 р. на суму 6537,55 грн.

В судовому засіданні встановлено, що платіжним дорученням № 510740 від 12.08.2004 р. проведено оплату за автоперевезення по маршруту Рава-Руська (Україна) - Бремерхафен (Німеччина) на суму 61318,15 грн. на підставі рахунків-фактур № 1966 від 21.07.2004р. на суму 6585,10 грн., № 1969 від 21.07.2004р. на суму 6585,10 грн.

Як посвідчено вантажно-митними деклараціями № 500040000/4/021053 від 09.08.2004 р. № 000/021055 від 09.08.2004 р., № 000/021051 від 09.08.2004 р., № 000/020468 від 04.08.2004 р. та міжнародними товарно-транспортними накладними (СМР) № 02080370 від 02.08.2004 р., № 03080371 від 03.08.2004 р., № 238110 від 03.08.2004 р., № 30070369 від 30.07.2004 р., ці машинокомплекти ввезено на митну територію України через Ягодинську митницю і проведено їх митне оформлення в Чорноморській регіональній митниці.

Як встановили місцевий та апеляційний господарські суди, Позивачем проплачено повторне перевезення машинокомплексів за маршрутом м. Бремерхафен (Німеччина) –Україна через митницю Ягодин в сумі 43 430,40 коп. Даний факт підтверджується: платіжним дорученням № 511205 від 20.08.2004 р. на суму 15975 грн. 15 коп., рахунком-фактурою № 2026 від 04.08.2004 р., актом виконаних робіт № 2026 від 04.08.2004 р., заявкою на перевезення № 142/04 від 27.07.2004 р., платіжнним дорученням № 511197 від 20.08.2004 р. на суму 21147 грн. 92 коп., рахунком № 499 від 12.08.2004р., актом надання автопослуг № 499 від 12.08.2004 р., платіжним дорученням № 511489 від 27.08.2004 р. на суму 89036 грн. 40 коп., рахунком - фактурою № 2075 від 09.08.2004 р., актом виконаних робіт № 2075 від 09.08.2004 р., рахунком-фактурою № 2074 від 09.08.2004 р., актом виконаних робіт № 2074 від 09.08.2004 р., заявкою на перевезення № 143/04 від 27.07.2004 р., заявкою на перевезення № 144/04 від 27.07.2004 р., Міжнародними товарно-транспортними накладними (СМК ) № 30070369 від 30.07.2004 р., № 03080371 від 03.08.2004 р., № 02080370 від 02.08.2004р., № 238110 від 03.08.2004 р.

Вартість перевезення з м. Бременхафен (Німеччина) до пункту пропуску на митну територію України - Рава-Руську митницю, склала за кожну партію 14476 грн. 80 коп., відповідно за перевезення трьох партій машинокомплектів –43 430 грн.40 коп.

Відповідно до п.п. 5.3.3. пункту 5.3. статті 5 Договору від 08.04.2002 р. № 804/25480917/22036, в разі понаднормативного простою ЗАТ „ЗАЗ” виплачує суму, еквівалентну 100 дол. США, за кожну почату добу простою. Таким чином, сума штрафу склала 10 500 доларів США.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується рахунками-фактурами та актами виконаних робіт №№ 1968*, 1991*, 1965* від 18.07.2004 р., Позивач сплатив перевізнику 57 433,35 грн.

В результаті відмови пропуску зазначених машинокомплектів на митну територію України для запобігання подальшого простою транспортних засобів на митниці, товар було відправлено до Німеччини. З цією метою перевізнику було надано заявки №№ 101-1/04 на перевезення машинокомплектів Мерседес-Бєнц з міста Бремерхафен.

Вартість транспортування товару до м. Бремерхафен (Німеччина) склала 1000 Євро за одну партію та, відповідно, 3000 Євро за 3 (три) партії, що складає суму 19707 грн. 75 коп. та підтверджується рахунками-фактурами, актами виконаних робіт №№ 1966, 1969 від 21.07.2004 р. та № 1992 від 22.07.2004 р.

Надходження вантажу в пункт пропуску Рава-Руської митниці підтверджується копіями міжнародних товарно-транспортних накладних (СМР) від 08.06.2004 р. № 08060339, від 09.06.2004 р. № 09060340 та від 10.06.2004р. № 10060341, факт повторного перевезення машинокомплектів для складання автомобілів Мерседес-Бенц за маршрутом Бремерхафен (Німеччина) - Іллічівськ (Одеська обл.) через Ягодинську митницю міжнародними товарно-транспортними накладними (СМR ) № 30070369, № 03080371, № 02080370, № 238110, оплата підтверджується платіжним дорученням № 510740 від 12.08.2004 р. Проведено оплату за автоперевезення по маршруту Рава-Руська (Україна) –Бремерхафен (Німеччина) на суму 61318,15 грн. на підставі рахунків-фактур № 1966 від 21.07.2004 р. на суму 6 585,10 грн., № 1969 від 21.07.2004 р. на суму 6585,10 грн., вантажно-митними деклараціями № 500040000/4/021053 від 09.08.2004р. № 000/021055 від 09.08.2004 р., № 000/021051 від 09.08.2004 р., № 000/020468 від 04.08.2004 р. та міжнародними товарно-транспортними накладними (СМР) № 02080370 від 02.08.2004р., № 03080371 від 03.08.2004р., № 238110 від 03.08.2004 р., № 30070369 від 30.07.2004 р., проходження та оплату вантажу за маршрутом м. Бремерхафен (Німеччина) - Україна через митницю Ягодин в сумі 43430 грн. 40 коп.: платіжним дорученням № 511205 від 20.08.2004 р. на суму 15975 грн. 15 коп., рахунком-фактурою № 2026 від 04.08.2004 р., актом виконаних робіт № 2026 від 04.08.2004 р., заявкою на перевезення № 142/04 від 27.07.2004 р., платіжним дорученням № 511197 від 20.08.2004 р. на суму 21147 грн, 92 коп., рахунком № 499 від 12.08.2004р., актом надання автопослуг № 499 від 12.08.04р., платіжним дорученням № 511489 від 27.08.2004р. на суму 89036 грн. 40 коп., рахунком - фактурою № 2075 від 09.08.2004 р., актом виконаних робіт № 2075 від 09.08.2004 р., рахунком-фактурою № 2074 від 09.08.2004 р., актом виконаних робіт № 2074 від 09.08.2004 р., заявкою на перевезення № 143/04 від 27.07.2004 р., заявкою на перевезення № 144/04 від 27.07.2004 р., міжнародними товарно-транспортними накладними (СМR) № 30070369 від 30.07.2004 р., № 03080371 від 03.08.2004 р., № 02080370 від 02.08.2004 р., № 238110 від 03.08.2004 р.

З вищевикладеного вбачається, що Позивач поніс додаткові витрати у розмірі 12 0571 гри. 50 коп., для відновлення свого порушеного права –отримання машинокомплектів для здійснення статутної діяльності –виробництва автомобілів.

Відповідно до п.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв‘язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала.

Відповідно до положень вказаної статті відповідальність настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи: протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв‘язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

З матеріалів справи вбачається, що вина Рава-Руської митниці встановлена рішенням господарського суду Львівської області від 12.07.2004 р. у справі №2/1099-3/319, яке набрало законної сили відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 04-18.11.2004 р., яким визнано недійсними Картки відмови у пропуску на митну територію України чи митному оформленні товарів та інших предметів № 97 від 10.06.2004 р., №102 від 12.06.2004 р., №104 від 12.06.2004 р.

Згідно із ст. 1733 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень відшкодовується державою, Автономною республікою Крим або органом місцевого самоврядування

Статтею 1174 ЦК України встановлено, що шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою.

Відповідно до положень наведених норм, обов'язок відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, посадовою або службовою особою при здійсненні своїх повноважень, покладено на державу.

Відповідно до рекомендацій президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних із застосуванням законодавства України з питань митної справи” від 14.07.2005 р. № 04-5/218, при вирішенні спорів, пов’язаних з відшкодуванням майнової шкоди на підставі ст.ст. 1166,1173 ЦК України, господарські суди повинні враховувати, що відповідальність за шкоду, яка завдана органами державної влади несе держава за рахунок грошових коштів, які належать їй на праві власності (статті 326-327 ЦК України).

Згідно вимог ст. 48 Бюджетного кодексу України, в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету.

Зі змісту ст. 25 Бюджетного кодексу України вбачається, що державне казначейство здійснює безспірне списання з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до закону, має право на його застосування.

Положеннями ст. ст. 167, 170 ЦК України визначено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їх компетенції, встановленої законом.

У спірних правовідносинах має місце шкода, заподіяна органами Рава-Руської митниці.

У зв’язку з цим суди попередніх інстанцій дійшли до вірного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за рахунок держави шляхом стягнення суми 12 0571 грн. 50 коп. з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету, відкритих у Державному казначействі України.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання Прокуратури Львівської області залишити без задоволення.

Постанову від 07.11.2007 р. Львівського апеляційного господарського суду у справі № 2/480-9/25 (2/147-13/76) господарського суду Львівської області залишити без змін.

Головуючий суддя Є. Першиков

Судді Т. Данилова

І. Ходаківська