ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.04.08 Справа №16/355-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді Мірошниченко М.В. , Колодій Н.А. , Хуторной В.М.

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

позивача: не з’явився;

відповідача-1: не з’явився;

відповідача-2: Гладківська Н.В., довіреність № 34 від 11.10.2007р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна

України по Херсонській області, м. Херсон

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 01.02.2008р.

у справі № 16/355-07

за позовом Закритого акціонерного товариства «Дельта-Сервіс»,

м. Херсон

до відповідача-1 Відкритого акціонерного товариства «Херсонський

судноремонтнимй завод ім. Куйбишева», м. Херсон

до відповідача-2 Регіонального відділення Фонду державного майна

України по Херсонській області, м. Херсон

про стягнення 98.097,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Закритим акціонерним товариством «Дельта-Сервіс», м. Херсон було подано позов до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський судноремонтнимй завод ім. Куйбишева», м. Херсон про стягнення на підставі ст.ст. 776, 778, 1212 ЦК України, ст.ст. 284 – 287 ГК України суми 98.097,60 грн.

В ході розгляду справи до участі у справі в якості відповідача-2 було залучено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, м. Херсон.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 01.02.2008р. у справі № 16/355-07 (суддя Немченко Л.М.) на підставі ст.41 ГПК України призначена судово-економічна експертиза, проведення якої доручено Херсонській філії Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено питання про визначення наявності та розміру суми, яка витрачена на проведення ремонтних та відновлювальних робіт по Японському складу ЦО, загальною площею 1821,8 кв.м під час оренди Закритим акціонерним товариством «Дельта-Сервіс» приміщення складу за період з 15.12.2005р. по 15.05.2006р. Також, на підставі ст.79 ГПК України провадження у справі зупинено до надходження до суду висновку експерта.

Не погоджуючись з прийнятою у справі ухвалою суду, у поданій апеляційній скарзі Регіональне відділення ФДМУ по Херсонській області, відповідач-2 у справі, вказує на те, що ухвала прийнята судом при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи. Заявник зазначає зокрема, що судом першої інстанції було допущено порушення процесу доказування, у зв’язку з чим ухвала від 01.02.2008р. про зупинення провадження у справі є необґрунтованою. Доводи скарги зводяться до того, що позивачем незаконно та без згоди орендодавця зроблено поліпшення орендованого майна за договором оренди № 335-25-065 від 15.12.2005р., у зв’язку з чим відповідно до законодавства та зазначеного договору оренди такі поліпшення компенсації не підлягають.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 762 від 15.04.2008р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Колодій Н.А., Хуторного В.М.

В судовому засіданні представник відповідача-2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вказавши також на те, що судово-економічна експертиза у справі призначена безпідставно, а у зв’язку з цим було безпідставно зупинено провадження у справі.

Від ЗАТ «Дельта-Сервіс», позивача у справі, та ВАТ «Херсонський судноремонтнимй завод ім. Куйбишева», відповідача-1 у справі, відзивів на апеляційну скаргу до суду не надходило. Вказані особи законним правом на участь своїх представників в судовому засіданні не скористались. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами, у відсутності вказаних осіб, оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню спору.

07.04.2008р. від ЗАТ «Дельта-Сервіс» до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв’язку з відмовою від позову. Клопотання мотивовано вирішенням спору у добровільному порядку.

Вказане клопотання колегією суддів залишено без задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК. Отже правила, які встановлено тільки для розгляду справ у першій інстанції, застосуванню апеляційним судом не підлягають. Норми ГПК України щодо вчинення господарським судом першої інстанції певних процесуальних дій не застосовуються судом апеляційної інстанції у випадках, коли відповідною нормою ГПК України прямо передбачено, що процесуальна дія вчиняється лише до прийняття рішення судом першої інстанції. Це повною мірою стосується прав позивача, передбачених ч.4 ст.22 ГПК України, у т.ч. і права позивача відмовитися від позову. Таким чином ГПК України не передбачає процесуального права позивача відмовитись від позову в суді апеляційної інстанції. Вказана правова позиція також підтверджується п.6 Інформаційного листа ВГСУ від 25.11.2005р. № 01-8/2229 та п.8 Роз’яснення Президії ВГСУ № 04-5/366 від 28.03.2002р. «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України». До того ж, діючим ГПК України не передбачено можливості господарського суду закрити провадження у справі, про що просить позивач.

В судовому засіданні 16.04.2008р. за згодою представника відповідача-2 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції. За його клопотанням розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції на підставі ст. 79 ГПК України зупинено провадження у справі. Підставою для зупинення провадження у справі стало призначення судово-економічної експертизи, проведення якої доручено Херсонській філії Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. Ухвала суду прийнята із застосуванням ст.41 та ст.79 ГПК України.

Статтею 41 ГПК України закріплені положення про призначення і проведення судової експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку, зокрема, призначення господарським судом судової експертизи.

Припис статті 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до якого віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду (у т.ч. ухвали). Зазначена Конституцією норма конкретизована законодавчо в статті 12 Закону України «Про судоустрій України», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадку і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення. Отже, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від процесуального закону. В свою чергу, в Господарському процесуальному кодексі України встановлені конкретні випадки, коли та чи інша ухвала господарського суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції.

Так, згідно зі ст.106 Господарського процесуального кодексу України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Діючим ГПК України не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи (у вигляді процесуальної дії суду).

Водночас за приписами пункту 1 ч.2 ст.79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною 5 цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

В п.7 Інформаційного листа ВГСУ від 27.11.2006р. № 01-8/2651 «Про деякі питання призначення судових експертиз» зазначено, що у вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке.

Якщо апеляційна чи касаційна скарга (подання) за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга (подання) з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 11113 ГПК України не може бути розглянута господарським судом. У разі коли апеляційна чи касаційна скарга (подання) за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (п.1 ч.2 ст.79 ГПК України). Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі (поданні) йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга (подання) може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

Зміст апеляційної скарги Регіонального відділення ФДМУ по Херсонській області свідчить про те, що відділенням оскаржується як призначення судової експертизи, так і зупинення у зв’язку з цим провадження у справі. Так, скаржником зазначається, що викладені в ухвалі суду висновки щодо необхідності проведення судово-економічної експертизи, не відповідають обставинам справи та вимогам законодавства, у зв’язку з чим ухвала про зупинення провадження у справі є необґрунтованою.

Оскільки ухвалу суду про призначення судової експертизи у справі не може бути оскаржено в апеляційному порядку, то апеляційна скарга Регіонального відділення ФДМУ по Херсонській області розглядається судом апеляційної інстанції в частині зупинення провадження у справі. З цього приводу слід зазначити наступне.

Як вказувалось вище, частиною 2 ст.79 ГПК України передбачено, що господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку, зокрема призначення господарським судом судової експертизи.

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі було реалізовано вказане право щодо зупинення провадження у справі, у зв’язку з призначенням судової експертизи. Така процесуальна дія повністю відповідає положенням ст.79 ГПК України.

Скаржник в апеляційній скарзі, обмежившись простим посиланням на необґрунтованість ухвали суду про зупинення провадження у справі, не вказав, в чому саме полягає суть порушення судом приписів ст.79 ГПК України при прийнятті оскаржуваної ухвали. Колегія суддів не вбачає порушень ст.79 ГПК України при прийнятті судом першої інстанції названої ухвали.

Таким чином, місцевим господарським судом обґрунтовано зупинено провадження у справі у зв’язку з призначенням судово-економічної експертизи, що повністю узгоджується з положеннями ст.79 ГПК України.

З урахуванням доводів Регіонального відділення ФДМУ по Херсонській області в апеляційній скарзі про незгоду з призначенням судової експертизи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза – це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Таку ж вимогу вміщує і стаття 41 ГПК України, згідно з частиною першою якої експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

На підставі пункту 5 статті 65 та пункту 1 частини другої статті 79 ГПК України судову експертизу може бути призначено судом як у порядку підготовки справи до розгляду, так і в процесі розгляду. Відповідно до частини другої статті 41 ГПК України учасники судового процесу вправі пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені експертом. Ці питання можуть бути запропоновані у позовній заяві, у відзиві або в окремому письмовому клопотанні сторони. Проте остаточне коло питань судовому експерту визначається господарським судом.

Оцінюючи висновок експерта, господарський суд повинен виходити з того, що цей висновок не має заздалегідь встановленої сили і переваг щодо інших доказів (частина п'ята статті 42 та частина друга статті 43 ГПК України).

Вищенаведене також підтверджується Роз’ясненням ВАСУ № 02-5/424 від 11.11.1998р. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи»).

В Інформаційному листі ВГСУ від 27.11.2006р. № 01-8/2651 «Про деякі питання призначення судових експертиз» вказано, що судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

У перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід враховувати викладене в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997р. №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах».

В п.17 названої постанови Пленуму ВСУ зазначено, що при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати:

- чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи;

- чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі;

- компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень;

- достатність поданих експертові об'єктів дослідження;

- повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним;

- узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи;

- обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Вищевикладене свідчить про те, що ті доводи, якими Регіональне відділення ФДМУ по Херсонській області обґрунтовує вимоги по апеляційній скарзі, можуть бути покладені у якості підстави для оскарження в апеляційному чи касаційному порядку рішення суду, яким розглянуто спір по суті, але не можуть бути підставою для оскарження ухвали суду першої інстанції від 01.02.2008р. про зупинення провадження у справі і призначення експертизи.

Підстави для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, м. Херсон залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Херсонської області від 01.02.2008р. у справі №16/355-07 – без змін.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді Мірошниченко М.В.

Колодій Н.А. Хуторной В.М.