донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

06.05.2008 р.                                                              справа №37/263

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Шевкової Т.А.

суддів

Діброви Г.І. , Стойка О.В.

за участю представників сторін:

від позивача:

Вдовенко М.В. дов. № 85-161юр від 20.06.2007р.,

від відповідача:

Орлов В.В. дов. № 4 від 21.05.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Еко-вугілля України" м.Єнакієве

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від

28.02.2008 року

по справі

№37/263 (Яманко В.Г.)

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" м.Кривий Ріг

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Еко-вугілля України" м.Єнакієве

про

стягнення 788грн.18коп.

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство “АрселорМіттал Кривий Ріг»м. Кривий Ріг Дніпропетровської області звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еко-вугілля України»м. Єнакієве Донецької області 788грн. 18коп. суми збитків, які виникли у зв’язку із невиконанням умов договору купівлі-продажу № 723 від 24.02.2006р., з причин отримання відвантаженої продукції з недостачею.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 723 від 24.02.2006р., на ст. 526, ч. 1 ст. 623 Цивільного Кодексу України та просив стягнути збитки в розмірі вартості вагової недостачі, яка зафіксована актом приймання продукції по кількості № 718 від 26.06.2006р.

Господарський суд Донецької області рішенням від 28.02.2008р. встановив факт оплати позивачем відвантаженого вугілля в кількості зазначеної у залізничній накладній, визнав те, що відповідачем порушені умови договору купівлі-продажу № 723 від 24.02.2006р. та не поставлена продукція у кількості 3,15т, тому визнав збитки у сумі 788грн. 18коп. доведеними, а позовні вимоги про стягнення 788грн. 18коп. суми збитків обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еко-вугілля України»м.Єнакієве Донецької області, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду від 28.02.2008р. по справі № 37/263 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Заявник скарги вважає рішення господарського суду винесеним без врахування умов договору в частині віднесення на нього відповідальності за ризики втрати або пошкодження продукції, а також тих обставин, що він не є вантажовідправником по спірним відправкам і вважає, що його вина є недоведеною.

Також заявник скарги вважає, що господарський суд залишив поза увагою факт порушення позивачем при прийманні продукції приписів п.3 абз. б п.4, п.п. о) л) п. 25, п.9, п.12, п.13, абз.2 п.14, 16, 20, 25 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю (№ П-6), затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р. № П-6 (далі Інструкція П-6), абз.1 п.2 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 24.11.2000р., п. 15 Правил приймання вантажів до перевезення, розділу 2 Правил оформлення перевізних документів, тому господарський суд, на його думку, помилково визнав акт приймання продукції за кількістю № 718 від 26.06.2006р., належним доказом, підтверджуючим факт отримання продукції з недостачею.

Позивач, просить рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2008р. по справі № 37/263 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає оскаржуване рішення обґрунтованим та винесеним у відповідності до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Представники сторін подали клопотання, в якому просили суд не здійснювати фіксацію судового процесу технічними засобами. Дане клопотання колегією суддів задоволено.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Між ВАТ “Міттал Стіл Кривий Ріг»та ТОВ «ТД «Еко-вугілля» 24.02.2006р. укладено договір купівлі-продажу № 723. У відповідності до п.1.1 даного договору відповідач зобов’язався передати у власність покупця вугілля АШзб(0-6) в обсязі і за цінами, зазначеними у договорі чи у додатках до нього, а позивач у справі - прийняти товар та здійснити оплату продавцю –відповідачу у справі, в порядку, передбаченому даним договором.

Як свідчать матеріали справи згідно рішення загальних зборів акціонерів від 14.06.2007року назва ВАТ „Міттал Стіл Кривий Ріг” змінена на ВАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг”, яке є правонаступником всіх майнових і немайнових прав та обов’язків ВАТ „Міттал Стіл Кривий Ріг”.

Вартість 1 тн вугілля узгоджена сторонами в специфікації № 1 від 24.02.2006р. та ця вартість зазначена в розрахунку вагової недостачі позивача.

На виконання умов договору № 723 від 24.02.2006р. відповідач здійснив відвантаження позивачеві антрациту (АС) по залізничній накладній № 48350277 в вагоні № 64074537 зі станції Карахаш Донецької залізниці ВАТ ЦЗФ «Нагольчанська»на адресу ВАТ „Міттал Стіл Кривий Ріг”.

Станцією призначення Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці вантаж, який прибув у справному вагоні № 64074537 без ознак втрати, виданий без перевірки ваги вантажу, згідно до ст. 52 Статуту залізниць України.

Позивачем, якій є одержувачем вантажу, 26.06.2006р. здійснено зважування вагону з вантажем на автоматичних електронно-тензометричних 200 тонних вагах “Trapper DRS” № 4226148 за участю представника громадськості Клюс Н.В., яка діяла на підставі посвідчення № 162 від 26.06.2006р.

За результатами зважування вантажу комісією складено акт приймання продукції по кількості № 718 від 26.06.2006р., в якому комісія відобразила стан вантажу, а саме те, що вантаж прибув у справних вагонах без ознак втрати та розкрадання та встановила недостачу вантажу у вагоні № 64074537 в кількості 3,15тн.

Комісія зробила висновок про те, що недостача в кількості 3,15тн утворилась у місці навантаження в результаті недовантаження вантажу постачальником.

Як вбачається з розрахунку вартості вагової недостачі, відповідальна недостача з урахуванням норми недостачі становить 2,46тн, вартість якої –788грн. 18коп.

Оскільки позивачем зазначена в накладній кількість антрациту оплачена платіжним дорученням № 1/11219 від 13.07.2006р. у сумі 193750грн. 80коп. згідно виставленого відповідачем рахунку-фактури № 96 від 22.06.2006р. на суму 24384грн. 00коп., позивач звернувся до ТОВ «ТД «Еко-вугілля України», поставщика за договором № 723 від 24.02.2006р., із заявою про стягнення збитків у сумі 788грн. 18коп., які виникли у зв’язку з отриманням продукції з ваговою недостачею.

Господарський суд, дослідивши надані у підтвердження позовних вимог докази, дійшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог наданими документами та задовольнив їх у повному обсязі.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду не приймає до уваги доводи наведені заявником скарги в силу наступних обставин.

У відповідності до статті 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі –продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати товар у власність іншій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторонами в договорі № 723 від 24.02.2006р. визначені особливі умови приймання продукції за кількістю. Так, визначивши в п.3.5 договору, що приймання продукції повинно здійснюватися відповідно до Інструкції П-6, сторони в договорі зазначили про те, що приймання товару по кількості здійснюється в Покупця шляхом зважування під час руху на автоматичних електронно-тензометричних 200-тонних вагах “Trapper”.

Відповідно до статті 21 Закону України “Про залізничний транспорт” та ст.71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з іншими підприємствами щодо порядку і умов експлуатації залізничних під’їзних колій, подачі та забирання вагонів визначаються відповідними договорами.

Пунктом 6.1 договору №ПР/МД-2/1-03/НЮ-778 від 29.01.2003р. на експлуатацію залізничної під’їзної колії, укладеного між позивачем та ДП “Придніпровська залізниця”, передбачено, що вагони на під’їзній колії локомотивом залізниці зі станції Кривий Ріг –Головний (станції призначення Кривий Ріг-Головний) подаються на одну із колій приймально-відправочного парку станції Східна-Приймально-Відправна, яка включає станції Східна-Розвантажувальна, Східна-Сортувальна, Східна-Внутрішньозаводська.

Відповідно пункту 6.3 договору на коліях станції Східна-Приймально-Відправна здійснюється здавання і прийом вагонів у технічному і комерційному відношенні, де у відповідності з п.7 Правил видачі вантажів і статті 23 Статуту залізниць вантаж видається разом із накладною одержувачу. Після здійснення здавання вагонів подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії –позивача.

В такому порядку видача вантажу та приймання вантажу здійснюється відповідно Єдиного технологічного процесу роботи під’їзної колії позивача і станції призначення Кривий Ріг, Кривий Ріг –Головний.

З акту приймання продукції по кількості № 718 від 26.06.2006р. вбачається, що зважування продукції здійснювалося в русі на автоматичних електронно-тензометричних 200 тонних вагах “Trapper DRS” № 4226148, які знаходяться на під’їзній колії позивача і розташовані до пункту передачі вантажу залізницею позивачу, що обумовлює ті обставини, що переваження продукції відбувається до видачі вантажу залізницею.

Враховуючі наведене, доводи заявника скарги про те, що господарським судом не прийняті до уваги ті обставини, що недостача продукції була виявлена до моменту видачі вагонів органам транспорту, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки приймання продукції було здійснено позивачем у відповідності із Єдиним технологічним процесом роботи станції примикання під’їзних колій позивача та у відповідності до умов договору.

Вага нетто комісією позивача визначена у відповідності до пункту 3.5 договору, згідно якого вага нетто визначається шляхом відрахування з ваги брутто ваги тари вагона, вказаної за трафаретом.

Доводи заявника скарги про те, що відповідальність за недостачу продукції на нього не може бути покладена, оскільки завантаження продукції здійснено вантажовідправником –ВАТ ЦЗФ «Нагольчанська»м.Антрацит Луганської області, не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки пунктом 3.5 договору № 723 від 24.02.2006р. сторони передбачили, що взаємини по недостачі товару регулюються між Продавцем і Покупцем без участі вантажовідправника.

Доводи заявника скарги про недотримання позивачем положень Інструкції П-6 щодо оформлення результатів перевірки маси вантажу порівняно із даними, які зазначені у рахунках не є підставою для скасування рішення господарського суду, оскільки це не спростовує отримання антрациту з недостачею. Крім того, в умовах договору сторонами визначений інший порядок розрахунків та приймання товару, ніж зазначено в Інструкції П-6, так в п. 3.7 договору № 723 від 24.02.2006р. зазначено, що продавець, якій поставив товар, зобов’язується повідомляти Покупця про здійснення відвантаження, і протягом 10 днів від дати поставки надати три оригінали рахунку-фактури на товар, пунктом 5.4 договору № 723 від 24.02.2006р. сторони передбачили, що рахунки за поставлений товар виставляються протягом 10 банківських днів з моменту поставки товару.

Доводи заявника скарги про відсутність в акті приймання продукції по кількості № 718 від 26.06.2006р. даних щодо наявності або відсутності захисного маркування вантажу не визнаються колегією суддів підставою для визнання акту приймання продукції по кількості № 718 від 26.06.2006р. неналежним доказом у справі, оскільки вищенаведений довід не спростовує факту отримання продукції з недостачею, відмітка станції призначення в накладних свідчить про те, що вантаж прибув та виданий відповідно статті 52 Статуту залізниць України, та підтверджує факт відсутності доступу до вантажу при його перевезенні.

На підставі наведеного слід визнати, що господарський суд дійшов до вірного висновку про дотримання позивачем при прийманні продукції по кількості умов договору № 723 від 24.02.2006р. та визнав акт приймання продукції по кількості № 718 від 26.06.2006р. належним доказом, якій підтверджує факт отримання продукції з недостачею у кількості 3,15т у сумі 788грн. 18коп.

Враховуючи викладене, слід визнати, що суд першої інстанції з урахуванням фактичних обставин, доведеності наданими доказами факту відвантаження продукції з недостачею, що призвело до невиконання умов договору купівлі-продажу, дійшов до правильного висновку про доведеність позивачем вимог про стягнення збитків у сумі 788грн. 18коп.

На підставі наведеного, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду відповідає фактичним обставинам, прийнято у відповідності до норм діючого законодавства, тому підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита при зверненні з апеляційною скаргою покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еко-вугілля України»м.Єнакієве Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2008р. по справі № 37/263 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2008р. по справі № 37/263 залишити без змін.

Головуючий          Т.А. Шевкова

Судді:          Г.І. Діброва

О.В. Стойка

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС