ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2008 р.

№
33/257пн

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого,
судді

Дерепи  В.І. -головуючого,

суддів:

Грека
Б.М., Стратієнко
Л.В.,

за  участю
повноважних  представників:

позивача

відповідачів

розглянувши  у
відкритому засіданні
касаційну  скаргу

ТзОВ
"Юридична фірма "Квестор"

на  рішення

господарського  суду Донецької області від 14 листопада
2007 року

та
постанову

Донецького
апеляційного господарського суду від 22 січня 2008 року

у
справі    за
позовом

№
33/257пн Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

до

Комунального
підприємства "Житловик-4", Макіївської міської ради, ТзОВ
"Юридична фірма "Квестор"

про       та за зустрічним позовом

визнання
за СПД ОСОБА_1 права оренди нерухомого майна; про визнання недійсним
протоколу засідання конкурсної комісії від 10.07.2007 року; про визнання
недійсним договору оренди комунального майна № 52 від 13.07.2007 року;  ТзОВ"Юридична фірма
"Квестор"

до
про

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 зобов'язання СПД ОСОБА_1
усунути перешкоди щодо користування приміщенням; про стягнення матеріальної
шкоди в сумі 4498,07 грн.,

В С Т А Н О В И В :

У
вересні 2007 року позивач звернувся до господарського суду Донецької області з
позовом до відповідачів про визнання права оренди нерухомого майна, мотивуючи
свої вимоги тим, що ніяких повідомлень як з боку КП "Житлових - 4"
так і з боку територіальної громади міста Макіївки в особі Макіївської міської
ради про припинення або розірвання договору оренди він не отримував, а тому
вважає договір продовжений на той самий термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором № 32 від 15.07.2005 року.

Ухвалою
господарського суду Донецької області від 17.09.2007 р. проведено заміну
первісного відповідача-2 Територіальну громаду міста Макіївки в особі
Макіївської міської ради належним відповідачем -Макіївською міською радою.

25
вересня 2007 року ТОВ "Юридична фірма "Квестор" звернулася до
СПД ОСОБА_1 з зустрічною позовною заявою про усунення перешкод в користуванні
орендованим приміщенням та відшкодування збитків посилаючись на те, що
відповідач безпідставно утримує приміщення площею 81,7 м2    на яке фірмою та КП "Житловик-4"
укладено договір оренди від 13.07.2007 р.

Ухвалою
господарського суду Донецької області від 27.09.2007 року зазначена позовна
заява прийнята до розгляду з первинним позовом та залучено до участі у справі в
якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ТОВ
"Ю.Ф. "Квестор".

11.10.2007
року СПД ОСОБА_1 доповнив свої позовні вимоги та просив визнати недійсним проведений
10.07.2007 року КП "Житловик-4" конкурс на право оренди комунального
майна у частині надання права оренди ТОВ "Ю.Ф. "Квестор" на
комунальне майно у вигляді нежитлового вбудованого приміщення площею 81,7 м,
яке розташовано за адресою: м.Макіївка, вул.Роздольна, 6.

Визнати
недійсним договір оренди комунального майна за номером 52 від 13.07.2007 року,
який був укладений між КП "Житловик-4" та  ТОВ "Ю.Ф. "Квестор".

17.10.2007
року позивач за зустрічним позовом, також, уточнив свої позовні вимоги вважаючи
що діями позивача за первісним позовом йому завдано не збитки, а матеріальна
шкода.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 14 листопада 2007 року, залишеним без
змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.01.2008 року
позовні вимоги позивача за первісним позовом задоволено, а в задоволенні
зустрічного позову ТОВ "Ю.Ф. "Квестор" відмовлено.

У
касаційній скарзі ТОВ "Ю.Ф. "Квестор" просить рішення
господарського суду і постанову апеляційної інстанції скасувати як прийняті з
порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відзиви
на касаційну скаргу від учасників судового процесу до суду не надходили.

Перевіривши
матеріали справи та на підставі встановлених в ній фактичних обставин,
проаналізувавши правильність застосування господарськими судами попередніх
інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень норм матеріального і
процесуального права, суд вважає, що касаційна скарга підлягає  частковому задоволенню з таких підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами попередніх
інстанцій,  між Комунальним підприємством
"Житловик-4" м.Макіївка (орендодавець) та Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 м.Харцизьк (орендар) був укладений договір оренди
комунального майна №32 від 15.07.2005 року, згідно із яким орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно - нежитлове
приміщення площею 81,7 м, розташоване за адресою - 86126, м. Макіївка, вул.
Роздольна, буд,6.

Згідно
із пунктом 2.1 договору оренди комунального майна №32 від 15.07.2005 року
передача об'єкта в оренду оформлюється актом приймання-передачі, який
підписується сторонами одночасно з підписанням цього договору. Такий акт
приймання-передачі від 15.07.2005 року був складений, підписаний обома представниками
сторін та доданий до матеріалів справи.

Відповідно
до пункту 2.5 договору оренди комунального майна №32 від 15.07.2005 року
повернення орендарем орендодавцю об'єкта оформлюється актом приймання-передачі,
який підписується обома сторонами. Об'єкт вважається поверненим орендодавцю з
моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Відповідно
до пункту 3.3 договору оренди комунального майна №32 від 15.07.2005р. орендна
плата перераховується орендодавцю щомісячно не пізніше 5 числа поточного
місяця.

Пунктом
11.7 договору оренди комунального майна №32 від 15.07.2005 року визначено, що
договір припиняється у разі  закінчення
терміну, на який він був укладений; приватизації об'єкта орендарем; загибелі
(знищення) об'єкта; достроково за погодженням сторін або за рішенням суду;
ліквідації орендаря -юридичної особи чи смерті орендаря - фізичної особи.

Пунктом
12.1 договору сторони узгодили, що договір діє з дати підписання до 01.07.2006
року. В подальшому додатковою угодою №1 від 01.07.2006р. дія договору оренди
комунального майна №32 від 15.07.2005р. була продовжена до 25.06.2007р.

З
матеріалів справи також видно, що після закінчення строку дії договору
(25.06.2007 р.) 2 липня 2007 року за вих. № 642 КП "Житловик-4"
повідомило СПД ОСОБА_1 про проведення конкурсу на оренду приміщення, яке
перебувало в оренді останнього, та запросило останньою до участі у конкурсі 10
липня 2007 року.

Оскільки
СПД ОСОБА_1не прийняв участі у конкурсі, 19.07.2007 року за вих. № 721 КП
"Житловик-4" повідомило його про результати проведення конкурсу та
просило з'явитися в КП "Житловик-4" для передачі орендованого
приміщення, а 30.08.2007 року за вих. № 853 попередило про звільнення
приміщення.

Приймаючи
оскаржуване рішення, місцевий господарський суд, з яким погодилась апеляційна
інстанція, виходив з того, що повідомлення про припинення дії договору оренди
комунального майна №32 від 15.07.2005 року з боку КП "Житловик-4" СПД
ОСОБА_1 не направлялось. Тому, суд дійшов висновку про недоведеність КП
"Житловик-4" твердження про припинення дії договору комунального
майна № 32 від 15.07.2005 року, у зв'язку з закінченням строку його дії.

Враховуючи
зазначені висновки, місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги за
первісним позовом та відмовив в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Проте,
з вказаними висновками господарських судів попередніх інстанцій погодитись не
можна враховуючи наступне.

Відповідно
до ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального
майна" в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну
умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії
договору, він вважається продовженим на той самий строк  і на тих самих умовах.

Аналогічне
положення міститься в п.12.2 договору.

Поряд
з цим, Закон не містить вказівок яким саме чином сторони повинні виявляти волю
щодо припинення дії договору, як і не містять норм, які вимагали б
обов'язкового доказування факту отримання іншою стороною будь-яких письмових
повідомлень про припинення дії договору після закінчення строку його дії.

Відхиляючи
повідомлення від 02.07.2007 року за вих. 642; від 19.07.2007 року за № 721 та
30.08.2007 року за вих. № 853 як доказ належного повідомлення позивача про
відсутність наміру в пролонгації дії договору, суд не звернув уваги на ті
обставини, що відповідач не лише зазначив про свій намір не пролонговувати
договір, а й вчинив дії щодо повідомлення позивача про цей намір.

До
того ж місцевий суд, з огляду на ст.32 ГПК України не дав належної правової
оцінки зазначеним повідомленням.

Викладене
свідчить про неповне з'ясування обставин у справі, що є порушенням вимог ст.43
ГПК України, а тому прийняті у справі судові рішення визнати законними і
обгрунтованими не можна.

За
вказаних обставин, суд вважає, що рішення господарського суду і постанова
апеляційної інстанції як прийняті з порушенням норм матеріального і
процесуального права не можуть залишатись без змін і підлягають скасуванню.

При
новому розгляді справи господарському суду необхідно врахувати наведене, більш
повно і всебічно з'ясувати обставини справи, суть позовних вимог і заперечень,
їх обгрунтованість, зібраним доказом дати правову оцінку та відповідно до вимог
закону вирішити спір.

На
підставі наведеного,   керуючись  ст.ст. 1115, 1117, 1119,
11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Рішення
господарського суду Донецької області від 14 липня 2007 року та постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 22 січня 2008 року скасувати,
частково задовольнивши касаційну скаргу.

Справу
передати на новий розгляд до господарського суду Донецької області в іншому
складі суду.

Головуючий, суддя
В. Дерепа

С у д д  і
Б.Грек

Л.Стратієнко