КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

23.04.08 р.                                                                                          № 10/727-07

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Агрикової О.В. (доповідач по справі),

суддів:

Писаної Т.О

Жук Г. А.

при секретарі судового засідання Рустам’яні Е.А.,

за участю представників:

від позивача: не з’явились,

від відповідача: Чередніченко О.М. –представник за дов. б/н від 20.04.2008р.,

Дудник А.В. –представник за дов. б/н від 07.04.2008р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод»рішення господарського суду Київської області від 29.01.2008 року (підписане 04.02.2008 року)

у справі           №10/727-07 (суддя Тищенко О.В.),

за позовом          товариства з обмеженою відповідальністю «Євроцентр ХХІ»(м. Київ),

до                    товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод»(м. Біла Церква Київської області),

про                    стягнення 123 536,06 грн., -

встановив:

23.11.2007 року товариство з обмеженою відповідальністю «Євроцентр ХХІ»(позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод»(відповідач) про стягнення 123 536,06 грн. (а.с. 4-6).

Рішенням господарського суду Київської області від 29.01.2008 року у справі №10/727-07 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Євроцентр ХХІ»до товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод»про стягнення 123 536,06 грн. задоволено частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод»на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євроцентр ХХІ»110 082,34 грн. збитків, 1 100,82 грн. державного мита та 105,15 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків відмовлено (а.с. 60-64).

При прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд, встановивши факт перерахування позивачем грошових коштів відповідачу на виконання умов договору підряду та факт невиконання відповідачем зобов’язань по вказаному договору, керувався ст. 193 ГК України та ст. ст. 22, 526, 611, ч. 1 та ч. 3 ст. 612, 623, п. 2 ст. 625 та ч. 2 ст. 849 ЦК України та задовольнив позовні вимоги частково, відмовивши в задоволенні позову в частині стягнення 3% річних та інфляційних збитків.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач, товариство з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод», подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Київської області від 29.01.2008 року, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 29.01.2008 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що місцевий господарський суд не прийняв до уваги факт неналежного виконання позивачем умов договору підряду, а саме позивачем відповідно п. 4.2. договору не надано відповідачу всіх зразків прес-форм (надано тільки 2 зразки з 4-х) та конструкторської документації в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що неналежне виконання своїх зобов’язань по договору підряду зумовлено тим, що позивач неодноразово вносив зміни до наданої відповідачу конструкторської документації. На підтвердження цього твердження скаржник посилається на акти про внесення змін до креслень від 18.01.2007 року, від 15.02.2007 року, від 22.03.2007 року та від 12.04.2007 року. Відповідач стверджує, що актом про внесення змін до креслень зміни було внесено вже після отримання відповідачем претензії позивача про відмову від договору підряду та вимогу про сплату грошових коштів.

Позивач у своєму відзиві заперечує проти задоволення апеляційної скарги та зазначає, що п. 4.2. договору щодо передачі конструкторської документації ним не порушувався, а документація була передана вчасно, та що акти внесення змін до креслень, надані відповідачем, є неналежними доказами, оскільки підписані не уповноваженою особою та не містять відтиску печатки позивача.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 25.03.2008 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод»рішення господарського суду Київської області від 29.01.2008 року у справі №10/727-07 прийнято до провадження та призначено розгляд справи.

Відповідно до розпорядження заступника голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 07.04.2008 року, у зв’язку з перебуванням судді Агрикової О.В. на лікарняному та судді Жук Г.А. у відпустці, розгляд справи 07.04.2008 року здійснено у складі колегії суддів: головуючого судді Поліщука В.Ю., суддів Мазур Л.М. та Писаної Т.О.

Відповідно до розпорядження заступника голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.04.2008 року, у зв’язку з виходом з лікарняного судді Агрикової О.В. та закінченням повноважень судді Мазур Л.М., розгляд справи здійснено у складі колегії суддів: головуючого судді Агрикової О.В., суддів Писаної Т.О. та Жук Г.А.

В судовому засіданні представники відповідача надали пояснення колегії суддів та підтримали доводи апеляційної скарги. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, колегією суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду встановлено наступне.

25.04.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду №25/04-01 (договір) (а.с. 15-16) на виконання робіт по виготовленню прес-форм (продукції) згідно специфікації до договору (а.с. 17). Відповідно до п. 1.1. договору, позивач доручає, а відповідач зобов’язується на власний ризик виконати у відповідності до умов договору роботу, а позивач зобов’язується прийняти цю роботу та оплатити її.

На виконання п. 6.1.1. договору, позивач 15.05.2006 року та 26.05.2006 року перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 59 046,72 грн., що підтверджується виписками з банківських рахунків позивача від 15.05.2006 року та 26.05.2006 року (а.с. 21 та 22 відповідно).

Пунктом 4.2. договору сторони встановили, що позивач протягом двох робочих днів з моменту підписання договору надає відповідачу зразки, а також інші необхідні документи для виконання робіт, комплект конструкторської документації на продукцію:

-          И.0605-6001.00.000 –для виготовлення виробу «Лицьова панель»;

-          И.0605-6002.00.000 –для виготовлення виробу «Панель кріплення»;

-          И.0605-6003.00.000 –для виготовлення виробу «Віконце верхнє», «Шторка»;

-          И.0605-6004.00.000 –для виготовлення виробу «Віконце нижнє».

Відповідно до п. 4.2. договору доказів на підтвердження передачі позивачем або отримання відповідачем зразків продукції та конструкторської документації сторонами суду не надано. Тобто, визначити час отримання відповідачем зразків продукції та комплекту конструкторської документації встановити неможливо. Однак враховуючи те, що сторони приступили до виконання умов договору, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що позивачем було виконано умови п. 4.2. договору, оскільки приймання-передача зразків продукції та конструкторської документації передує фактичному виготовленню продукції.

30.11.2006 року між сторонами було складено акт приймання передачі №1, згідно якого представник відповідача передав, а представник позивача прийняв прес-форми у кількості 2-х штук (а.с. 18).

04.12.2006 року комісією у складі представників позивача та відповідача було складено акт №2, яким встановлено недоліки продукції (а.с. 19).

Того ж дня, 04.12.2006 року, згідно акту №3 представник позивача передав, а представник відповідача прийняв прес-форми у кількості 2-х штук для усунення недоліків (а.с. 20). Ні умовами договору, ні актом про виявлення недоліків, сторонами не встановлено строків усунення недоліків.

Актами від 18.01.2007 року, від 15.02.2007 року, від 22.03.2007 року та від 12.04.2007 року сторонами було внесено зміни до креслень на виготовлення продукції (а.с. 40, 41, 42 та 43 відповідно).

22.03.2007 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №36-03-09/ЕН про відмову від договору на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України та вимогу про сплату грошових коштів (а.с. 24), яка відповідачем залишена без реагування.

27.07.2007 року відповідачем на адресу позивача було направлено лист №45, яким позивач заперечував проти заміни кредитора у зв’язку з тим, що такі дії суперечать ст. 512 ЦК України, а укладений між сторонами справи договір встановлює зобов’язання для обох сторін. Крім цього, відповідач цим листом просить відповідача направити на адресу позивача уповноважених осіб для прийняття продукції, яка передбачена договором (а.с. 45).

17.08.2007 року на адресу відповідача від товариства з обмеженою відповідальністю «ОЮК «Град»було направлено претензію з вимогою сплатити 106 000 грн., якою відповідач повідомлявся про те, що 08.08.2007 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «ОЮК «Град»укладено договір №08/08/07-1/СТ уступки права вимоги, відповідно до умов якого права кредитора за договором підряду №25/04-01 перейшли до товариства з обмеженою відповідальністю «ОЮК «Град»(а.с. 48-49).

У відповіді на претензію №08/17/07-П від 17.08.2007 року відповідач заборгованості перед товариством з обмеженою відповідальністю «ОЮК «Град»не визнав та зазначив, що між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «ОЮК «Град» немає жодних зобов’язань щодо виконання чи невиконання договору підряду №25/04-01 (а.с. 50).

Під час розгляду справи місцевим господарським судом, представник позивача своєю заявою (а.с. 52) уточнив позовні вимоги, а саме просить замість стягнення з відповідача 110 082,34 грн. основного боргу стягнути 110 082,34 грн. основних збитків. Решту позовних вимог залишено без змін.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав установленими, пов’язані з порушеннями процесу доказування, які допущені місцевим господарським судом. Це означає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, оскільки відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 р. №11 «Про судове рішення»обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Необґрунтованим є рішення, в якому неправильно встановлено або взагалі не встановлено фактичних обставин справи. Неповне з’ясування обставин справи свідчить про те, що господарський суд не поставив на свій розгляд і не дослідив усіх передбачених нормою матеріального права юридичних фактів чи доказових фактів, наявність або відсутність яких впливає на вирішення справи. Недоведеність обставин, які мають значення для справи, що їх місцевий господарський суд визнав установленими, має місце в тих випадках, коли істотні для справи обставини не підтверджено вказаними в законі доказами або підтверджено недопустимими чи недостовірними, суперечливими доказами, а також доказами, отриманими судом із порушенням норм процесуального права. Причиною недоведеності обставин, що мають значення для справи, є порушення судом правил дослідження й оцінки доказів. Невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи має місце в тих випадках, коли суд із фактів, що встановлені, зробив неправильний висновок про відносини сторін.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що місцевим господарським судом прийняте необґрунтоване рішення з невірним застосуванням норм матеріального права.

Згідно ст. 837 ЦК України, що застосовується до даних спірних взаємовідносин, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу. Строки виконання робіт за ст. 846 ЦК України встановлюються у договорі.

Предметом спору по справі є відшкодування збитків на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України, відповідно до якої, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Зі змісту вказаної статті вбачається, що замовнику надано право відмовитись від договору підряду до моменту приймання-передачі виконаної роботи. Право замовника на стягнення збитків, що встановлено даною статтею, можливо лише за наявності певних, передбачених законом, умов. А саме, наявність збитків в майновій сфері кредитора; протиправна поведінка, виражена в прострочені виконання підрядником взятого на себе зобов’язання, причинний зв’язок між протиправною поведінкою підрядника і збитками. Протиправна поведінка підрядника, що порушує зобов’язання, виражається в його протиправній дії або бездіяльності. Вказана норма ч. 2 ст. 849 ЦК України встановлює протиправну поведінку підрядника у вигляді його прострочення взятих на себе зобов’язань. При цьому, на позивача покладається обов’язок, в силу вимог ст. 54 ГПК України, ст. ст. 623, 612 ЦК України довести наявність причинного зв’язку між діями відповідача щодо прострочення виконання зобов’язання та завданими цим збитками. За статтею 850 ЦК України замовник зобов’язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та порядку, встановлених договором підряду. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частинами 1, 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов’язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання.

Задовольняючи вимоги позивача, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач порушив умови п 7.1. договору та не виконав у передбачений строк –в термін 90 календарних днів після передоплати взяті на себе зобов’язання. Проте, матеріали справи свідчать, що позивач (замовник) прийняв виконану відповідачем (підрядником) роботу, що була виконана останнім з простроченням, тобто позивач своєчасно, до моменту приймання-передачі продукції не скористався правом відмовитись він договору підряду, наданим йому ч. 2 ст. 849 ЦК України, а отже, погодився на продовження строків виконання робіт. Крім цього, матеріали справи містять акти (а.с. 40-43), в яких позивач (замовник) вносив зміни до креслень, що підтверджує його згоду на продовження строків виконання робіт підрядником. Одночасно, в матеріалах справи є лист відповідача (а.с. 45), в якому останній просить позивача направити уповноважених осіб для прийняття продукції, яка передбачена договором, що свідчить про намагання відповідача виконати умови договору. Пунктом 8.4. договору передбачено, що доставка продукції здійснюється за рахунок замовника (позивача) самовивозом.

Наведене свідчить про неповне з’ясування судом першої інстанцій фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а, отже, і порушення вимог ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що застосування ч. 2 ст. 849 ЦК України неможливе до даних відносин.

Крім цього, визнавши за позивачем право на відмову договору та на стягнення у зв’язку з цим збитків, суд першої інстанції в порушення приписів ч.4 ст. 849 ЦК України позбавив іншу сторону за договором права на отримання справедливої плати за виконану частину роботи.

У відповідності до п. 4 частини 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи.

Відтак, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що оспорюване рішення є необґрунтованим, оскільки при його прийнятті неповно з’ясовано обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду, керуючись п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України, скасовує рішення господарського суду Київської області від 29.01.2008 року у справі №10/727-07 та, керуючись п. 2 ст. 103 ГПК України, приймає нове рішення, яким відмовляє в задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст.ст. 99, 101, ст.103, ст.105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

постановив:

1.          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод»на рішення господарського суду Київської області від 29.01.2008 року у справі №10/727-07 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євроцентр ХХІ»до товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод»про стягнення 123 536,06 грн. задовольнити повністю.

2.          Рішення господарського суду Київської області від 29.01.2008 року у справі №10/727-07 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євроцентр ХХІ»до товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод»про стягнення 123 536,06 грн. скасувати повністю.

3.          Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Євроцентр ХХІ»до товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод»про стягнення 123 536,06 грн. відмовити повністю.

4.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Євроцентр ХХІ»(04075, м. Київ, Оболонський район, вул. Гамарника, 56, , п/р 001 в ФАБ «Південний», м. Київ, МФО 320917) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інструментальний завод»(09100, Київська область, м. Біла Церква, бул. 1-го Травня, 13, , р/р 0230 в Білоцерківській філії АКБ «Східно-Європейський банк», МФО 319014) 617 грн. витрат по сплаті державного мита за розгляд апеляційної скарги.

5.          Справу №10/727-07 повернути до господарського суду Київської області.

6.          Постанова набирає чинності з дня її прийняття.

Головуючий суддя:                                                                      Агрикова О.В.

Судді:

Писана Т.О

Жук Г. А.

Дата відправки 06.05.08