ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний

передавальний центр»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Творче об’єднання «НАРТ»

Про            стягнення 19 539,80 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

Від позивача не з’явились

Від відповідача не з’явились

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Творче об’єднання «НАРТ»16 316,82 грн. основного боргу, 934,02 грн. пені, 1 770,13 грн. збитків від індексу інфляції та 3% річних в сумі 508,46 грн. за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов’язань згідно договору № 80/06 від 03.03.2006 про надання послуг радіомовлення.

Позивач в судове засідання не з’явився. Позивач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення

Відповідач в судове засідання не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, вимог суду викладених в ухвалі від 25.02.2008 та ухвалі від 18.03.2008 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення від 03.03.2008.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Зазначена в позовній заяві адреса відповідача (м. Київ, пр-т 50-річчя Жовтня, 2-Б.) є адресою його місцезнаходження згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців виданого станом на 13.03.2008.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважних представників позивача і відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.03.2006 між Одеським обласним радіотелевізійним передавальним центром (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Творче об’єднання «НАРТ»(замовник) було укладено договір № 80/06 про надання послуг радіомовлення (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору предметом цього договору є надання виконавцем послуг замовнику з експлуатаційно-технічного обслуговування технічних засобів мовлення задіяних для трансляції радіопрограми у відповідності до вимог ліцензії Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення на право користування каналом мовлення серії НР № 1977 від 22.12.2004, які перебувають у власності замовника і розташовані на території підприємця виконавця.

Згідно п. 2.1. договору сума договору визначається сторонами на умовах договірної ціни на експлуатаційно-технічне обслуговування радіопередавача і зазначена в додатку № 1.

Відповідно до додатку № 1 до договору, який є протоколом узгодження договірної ціни на технічні засоби ТОВ «Творче об’єднання «НАРТ», що прийняті ООРТПЦ для надання телекомунікаційних послуг з технічного обслуговування та експлуатації, сторони погодили, що ціна за годину роботи передавача ТХS 2000 який працює на частоті 68,36 МГц в м. Одеса, складає 3 (три) грн.. 90 коп., без ПДВ.

Згідно п. 4.1. договору розгляд підсумків виконання наданих послуг і якісних показників технічних засобів проводиться щомісячно.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що виконавець щомісяця до 10 числа місяця, наступного за місяцем оплати, надає замовнику два примірника акту-протоколу та рахунок, який є підставою для оплати. Акти-протоколи підписуються керівниками сторін.

Пунктом 4.6. договору сторонами встановлено, що замовник здійснює оплату згідно акту-протоколу виконавця протягом п’яти днів з моменту його отримання шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок виконавця.

В матеріалах справи наявні акти-протоколи за травень 2006 року на суму 2283,84 грн., за червень 2006 року на суму 3147,30 грн., за липень 2006 року на суму 3458,52 грн., за серпень 2006 року на суму 3458,52 грн., за вересень 2006 року на суму 3346,20 грн. та за жовтень 2006 року на суму 622,44 грн.

З матеріалів справ вбачається, що лише акти-протоколи за червень (на суму 3147,30 грн.) та липень (3458,52 грн.) 2006 року підписані керівниками обох сторін, тобто виконані у відповідності до умов п. 4.2. договору.

В матеріалах справи міститься акт-протокол за серпень 2006 року (на суму 3458,52 грн.), який не підписаний керівником замовника (відповідача), однак як вбачається з акту звірки взаєморозрахунків станом на 18.03.2008 відповідачем не заперечується той факт, що ним було отримано послуги радіомовлення за серпень 2006 року на суму 3452,52 грн.

Акти-протоколи за травень 2006 року на суму 2283,84 грн., за вересень 2006 року на суму 3346,20 грн. та за жовтень 2006 року на суму 622,44 грн. не підписані керівником відповідача та як вбачається з акту звірки взаєморозрахунків станом на 18.03.2008 суми за вказані періоди відповідачем заперечуються.

Відповідно до п. 4.4. договору за наявністю зауважень або заперечень до акту-протоколу або рахунку, замовник протягом трьох днів після їх отримання складає протокол зауважень або заперечень, направляє його виконавцю та скликає оперативну нараду сторін для врегулювання розбіжностей, що виникли. В разі непогодження сторін спірні питання вирішуються в судовому порядку.

Згідно п. 4.5. договору у разі неотримання виконавцем протоколу зауважень або заперечень від замовника в зазначений п. 4.4. строк –сума вказана в акті-протоколі, вважається узгодженою сторонами і виставлений рахунок підлягає оплаті.

Матеріали справи містять документальні підтвердження надіслання відповідачу актів-протоколів за травень 2006 року на суму 2283,84 грн., за вересень 2006 року на суму 3346,20 грн. та за жовтень 2006 року на суму 622,44 грн., однак, не містять складених відповідачем протоколів зауважень або заперечень, а тому в силу п. 4.5. договору суми є узгодженими та підлягають оплаті.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 16 316,82 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п.1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що замовник оплачує виконавцю пеню за несвоєчасно оплачені послуги, надані Компанії, пеня нараховується в розмірі потрійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день у разі затримки платежу в термін встановлений цим договором.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

При укладанні договору № 80/06 від 03.03.2006 розмір відповідальності за порушення зобов’язання щодо оплати наданих послуг

Згідно ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В зв’язку з тим, що взяті на себе зобов’язання по сплаті отриманих послуг відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу, крім суми основного боргу, пеню відповідно до п. 5.4. договору та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», розмір якої, як вбачається з наданого позивачем і неоспореного відповідачем розрахунку позову, становить 934,02 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 934,02 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунками позивача та неоспореними відповідачем розмір збитків від зміни індексу інфляції за договором становить 1 770,13 грн., 3% річних становить 508,46 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення збитків від зміни індексу інфляції в розмірі 1 770,13 грн. та 3% річних в розмірі 508,46 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Творче об’єднання «НАРТ»(м. Київ, пр-т 50-річчя Жовтня, 2-Б, код 22967044) на користь Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр»(м. Одеса, дор. Фонтанська, 3, код 01188477) 16 316 (шістнадцять тисяч триста шістнадцять) грн. 82 коп. основного боргу, 934 (дев’ятсот тридцять чотири) грн. 02 грн. пені, 1 770 (одну тисячу сімсот сімдесят) грн. 13 коп. збитків від індексу інфляції та 3% річних в сумі 508 (п’ятсот вісім) грн. 46 коп., 195 (сто дев’яносто п’ять) грн.. 40 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя

В.В. Сівакова

Рішення підписано 08.04.2008