ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.08

Справа №АС17/278-08.

За позовом: Прокурора Білопільського району в інтересах державив особі Сумської міжрайонної державної податкової інспекції

до відповідача: Приватного підприємства «Слобожанське»

про стягнення 23 869 грн. 90 коп.

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача Охріменко Н.Я.

Від відповідача не з‘явився.

Прокурор Передерій І.Г.

У засіданні брали участь секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 23 869 грн. 90 коп. заборгованості з податку з доходів фізичних осіб за рахунок активів.

Відповідач в судове засідання не з‘явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 128 КАС України справа розглядається за наявними в ній матеріалами. В письмовому відзиві повідомив, що рішенням господарського суду Сумської області по справі №10/612-06 від 01.12.2003 р. заборгованість станом на 20.09.2006 р. в сумі 84 856 грн. 49 коп. стягнута за період з 01.09.2006 р. по 01.01.2008 р., заборгованість складає 20 228 грн. 42 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача і прокурора, суд встановив:

Приватне підприємство «Слобожанське» зареєстрована як суб‘єкт підприємницької діяльності-юридична особа Білопільською районною державною адміністрацією 03.12.2001 р., про що свідчить відповідне свідоцтво про державну реєстрацію, яке міститься в матеріалах справи, та знаходиться на обліку в Сумській МДПІ з 06.12.2001 р. згідно довідки про взяття на облік платників податків.

Відповідно до ст.9 Закону України “Про систему оподаткування” до обов‘язків платників податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

Згідно з п.1.3 ст.1 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податковий борг (недоїмка) – податкове зобов‘язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов‘язання.

Пунктом 1.11 ст.1 вищевказаного Закону передбачено, що податкова декларація, розрахунок – документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування податку, збору (обов‘язкового платежу).

Відповідно до ст.2 Закону України від 22.05.2003р. №889-IV “Про податок з доходів фізичних осіб” платниками податку з доходів фізичних осіб є резиденти, які отримують: як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи та нерезиденти, які отримують доходи з джерелом їх походження з території України.

Обов‘язок щодо нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету відповідно до п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8 зазначеного Закону, покладено на податкового агента, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 даного Закону.

Згідно до п.1.15 ст.1 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб” податковим агентом, зокрема, є юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Підпунктом 3.2.1. п.3.2. ст.3 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено, що у будь-яких випадках, коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов‘язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому числі податки на доходи фізичних осіб, дивіденди, репатріацію, додану вартість, акцизні збори, а також будь-які інші податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів (обов‘язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який належить державі або територіальній громаді та створюється від їх імені.

Статтею 64 Бюджетного кодексу України передбачено, що податок з доходів фізичних осіб, який сплачується податковим агентом, зараховується до відповідного місцевого бюджету за його місцезнаходженням та місцезнаходженням його підрозділів, уповноважених підрозділів в обсягах податку, нарахованого працівникам цих підрозділів.

Сума податку за звітний місяць, яка підлягає перерахуванню до місцевого бюджету за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, визначається податковим агентом або уповноваженим підрозділом самостійно, виходячи із загальної кількості громадян, які працюють у цих підрозділах та суми виплаченого (нарахованого) оподатковуваного доходу. Податковий агент за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням своїх підрозділів, а уповноважений підрозділ за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належним платникам податку доходів сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні розподільчі рахунки, відкриті у територіальних управліннях Державного казначейства України.

Тобто, на податкового агента покладається обов‘язок нарахування, утримання та сплати податку до бюджету.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач є платником податку з доходів фізичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Сумської області по справі №10/612-06 від 01.12.2003 р. з відповідача стягнута заборгованість в сумі 84 856 грн. 49 коп.

Станом на 08.04.2008 р. відповідач має борг зі сплати податку з доходів фізичних осіб за 2007 р. на загальну суму 23 869 грн. 90 коп., що підтверджується письмовими матеріалами справи: актом невиїзної (камеральної) перевірки встановлення заборгованості по податку з доходів фізичних осіб; актами звірки та іншими документами.

Відповідно до ст. 3 Закону України “ Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Доказів сплати боргу в сумі 23 869 грн. 90 коп. або аргументованих заперечень відповідач суду не надав, тому вимоги позивача і прокурора визнаються судом правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Слобожанське» (41870, Сумська область, Білопільський район, с. Товста, код 30864707) на користь Сумської міжрайонної державної податкової інспекції (40009, м. Суми, вул. Баумана, 43, код 21104502) 23 869 грн. 90 коп. податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб за рахунок активів.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України – з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя            О.В. КОВАЛЕНКО