ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.04.08 Справа №2/312-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді Мірошниченко М.В. , Колодій Н.А. , Хуторной В.М.

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

позивача: Рефлер В.В., паспорт МО № 013730 від 27.10.1995р.;

відповідача: Гончарова С.Є., довіреність ВСЕ № 595235 від 07.11.2005р.;

відповідача: Воробйовська В.В., довіреність ВЕТ № 928569 від 12.11.2005р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

«Виробничо-технічна фірма «РВіК», м. Херсон

на рішення господарського суду Херсонської області від 08.02.2008р.

у справі № 2/312-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

«Виробничо-технічна фірма «РВіК», м. Херсон

до відповідача Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»

в особі Херсонської філії, м. Херсон

про стягнення 38.635,62 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічна фірма «РВіК», м. Херсон було подано позов до Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Херсонської філії, м. Херсон про стягнення суми 38.635,62 грн. збитків, завданих внаслідок незаконного відключення телефонних станцій від телефонних мереж загального користування.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Херсонської області своїм рішенням від 08.02.2008р. у справі № 2/312-07 (суддя Скобєлкін С.В.) в позові відмовив.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем доведено відсутність його вини і протиправної поведінки у спірних правовідносинах. Судом також зроблено висновок про недоведеність розміру заявленої до стягнення суми збитків.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі ТОВ «ВТФ «РВіК», позивач у справі, вказує на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи скарги зводяться до того, що відповідачем 20.04.2007р. без законних підстав здійснено відключення телефонних станцій оператора позивача від ТМЗК м. Херсона, чим позивачу були спричинені збитки у заявленому до стягнення розмірі. Позивач просить рішення господарського суду Херсонської області від 08.02.2008р. у справі № 2/312-07 скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача збитки.

В письмових поясненнях від 07.04.2008р. позивачем також наведено розрахунок суми позовних вимог.

ВАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії, відповідач у справі, у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що рішення суду прийнято за результатами об’єктивного аналізу фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального права. Зазначає зокрема, що укладеними між сторонами договорами передбачалось право відповідача здійснювати відключення з’єднувальних ліній позивача, у випадку наявності у останнього заборгованості за отримані послуги. Факт наявності заборгованості позивача за надані телекомунікаційні послуги згідно укладених договорів був встановлений судовими рішеннями. Відповідачем був дотриманий порядок припинення надання телекомунікаційних послуг щодо позивача. Відповідач просить рішення господарського суду Херсонської області від 08.02.2008р. у справі № 2/312-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 759 від 15.04.2008р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Колодій Н.А., Хуторного В.М.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Крім того, відповідачем до суду було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Вказане клопотання судом було задоволено і представникам відповідача була надана можливість ознайомитися з матеріалами справи.

В судовому засіданні 16.04.2008р. від представника позивача надійшло усне клопотання про збільшення розміру позовних вимог. Вказане клопотання колегією суддів залишено без задоволення, як процесуально безпідставне, внаслідок наступного. Згідно з ч.1 ст.99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК України. Отже правила, які встановлено тільки для розгляду справ у першій інстанції, застосуванню апеляційним судом не підлягають. Норми ГПК України щодо вчинення господарським судом першої інстанції певних процесуальних дій не застосовуються судом апеляційної інстанції у випадках, коли відповідною нормою ГПК України прямо передбачено, що процесуальна дія вчиняється лише до прийняття рішення судом першої інстанції. Це повною мірою стосується прав позивача, передбачених ч.4 ст.22 ГПК України, у т.ч. і права позивача збільшити розмір позовних вимог. Таким чином, ГПК України не передбачає процесуального права позивача збільшувати розмір позовних вимог в суді апеляційної інстанції. Вказана правова позиція підтверджується пунктом 8 Роз’яснення Президії ВГСУ № 04-5/366 від 28.03.2002р. «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» та пунктом 6 Інформаційного листа ВГСУ від 25.11.2005р. № 01-8/2229.

В судовому засіданні 16.04.2008р. за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.

Запис розгляду справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Діловодство суду».

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, в основу спірних правовідносин сторін покладені наступні договори: договір про взаємоз’єднання телекомунікаційної мережі ТОВ ВТФ «РВіК» і телекомунікаційної мережі ВАТ «Укртелеком» у м. Херсоні № 238/04 від 01.05.2004р., договір про надання послуг міжміського та міжнародного телефонного зв’язку, послуг доступу до мереж операторів рухомого (мобільного) зв’язку та звершення вхідного трафіку від мереж операторів рухомого (мобільного) зв’язку № 436/06 від 01.05.2004р., договір № 1227-АК від 13.04.2004р., попередній договір № 04/1556 від 20.12.2005р.

Так, договором № 1227-АК від 13.04.2004р. регулювались відносини сторін щодо користування ТОВ ВТФ «РВіК» каналом в кабельній каналізації відповідно до узгодженої схеми організації зв’язку, останній зобов’язувався своєчасно проводити оплату згідно з умовами договору на підставі виставлених рахунків.

За договором № 238/04 від 01.05.2004р. ВАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії зобов’язалось забезпечити підключення обладнання телекомунікаційної мережі оператора ємністю 200 номерів до телекомунікаційних мереж загального користування в м. Херсоні, забезпечувати якісний доступ телекомунікаційної мережі оператора до телекомунікаційних мереж загального користування. Відповідно до п.2.2 цього договору ВАТ «Укртелеком» має право відключити з’єднувальні лінії, що використовуються для підключення АТС оператора до телекомунікаційних мереж загального користування у м. Херсон, про що має письмово попередити оператора за 3 дні до дати його відключення, якщо заборгованість оператора перед Укртелекомом перевищує сумарну нараховану плату згідно з виставленими рахунками за 3 місяці до повної сплати заборгованості. В свою чергу, оператор згідно з пунктами 2.3.9, 3.2 договору зобов’язався щомісячно сплачувати абонплату за з’єднувальні лінії від телекомунікаційної мережі оператора до телекомунікаційної мережі ВАТ «Укртелеком» у м. Херсон згідно з діючими тарифами. Оператор мав сплачувати послуги доступу на підставі рахунків ВАТ «Укртелеком», виставлених до 10 числа місяця, наступного за звітним.

За договором № 436/06 від 01.05.2004р. ВАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії зобов’язалось надавати оператору послуги міжміського та міжнародного телефонного зв’язку через АМТС ВАТ «Укртелеком» в м. Херсон, а ТОВ ВТФ «РВіК» мав користуватись цими послугами та зобов’язувався їх оплачувати ВАТ «Укртелеком» згідно умов договору.

Згідно попереднього договору № 04/1556 від 20.12.2005р., в редакції протоколу узгодження розбіжностей, запропонованого ВАТ «Укртелеком» шляхом підписання протоколу узгодження розбіжностей від 30.01.2006р., ВАТ «Укртелеком» має право через 3 місяці після письмового повідомлення-попередження відключити організовані за програмою з’єднувальні лінії у разі наявності місячної заборгованості за всі надані телекомунікаційні послуги та невиконання ТОВ ВТФ «РВіК» умов попереднього договору.

Листом від 16.01.2007р. за № 276 відповідач повідомив позивача про те, що заборгованість ТОВ ВТФ «РВіК» за телекомунікаційні послуги по особовому рахунку станом на 01.01.2007р. складає 19.705,70 грн., у т.ч. пеня – 475,18 грн. В листі ставилась вимога про оплату заборгованості у строк до 25.01.2007р., а у випадку несплати попереджено про припинення надання телекомунікаційних послуг.

Згідно з протоколом наради з розгляду питань двосторонніх взаємовідносин та взаємоз’єднання телекомунікаційних мереж ВАТ «Укртелеком» і ТОВ ВТФ «РВіК» у м. Херсоні від 27.03.2007р. вирішено, серед іншого, питання про погашення ТОВ ВТФ «РВіК» заборгованості за фактично отримані у 2006р. телекомунікаційні послуги, наступним шляхом: ТОВ ВТФ «РВіК» направляє до 16.04.2007р. Херсонській філії ВАТ «Укртелеком» угоду про погашення заборгованості за фактично надані у 2006р. Херсонською філією ВАТ «Укртелеком» телекомунікаційні послуги. ТОВ ВТФ «РВіК» направляє до 16.04.2007р. Херсонській філії ВАТ «Укртелеком» угоду про надання ВАТ «Укртелеком» телекомунікаційних послуг ТОВ ВТФ «РВіК» (тимчасово до укладення договорів про взаємоз’єднання і взаєморозрахунки), якою має бути передбачено умови отримання та оплати ТОВ ВТФ «РВіК» отриманих телекомунікаційних послуг. Херсонська філія за відсутності укладеної сторонами угоди про погашення заборгованості за фактично надані у 2006р. ТОВ ВТФ «РВіК» і угоди про надання ВАТ «Укртелеком» телекомунікаційних послуг для ТОВ ВТФ «РВіК» (тимчасово до укладення договорів про взаємоз’єднання і взаєморозрахунки), якою буде передбачено умови отримання та оплати телекомунікаційних послуг відповідно до письмового попередження № 276 від 17.01.2007р. припиняє з 20.04.2007р. надання ТОВ ВТФ «РВіК» телекомунікаційних послуг. Вказаний протокол наради підписаний директором позивача 16.04.2007р.

За станом на 19.04.2007р. і 20.04.2007р. між сторонами не було укладено вищевказаних договорів про взаємоз’єднання і взаєморозрахунки.

19.04.2007р. відповідачем на адресу позивача була направлена телеграма з повідомленням про тимчасове припинення надання ТОВ ВТФ «РВіК» телекомунікаційних послуг в номерному ресурсі 368ХХХ з 00 годин 20.04.2007р., згідно до письмового попередження № 276 від 16.01.2007р. - до терміну погашення в повному обсязі заборгованості перед ВАТ «Укртелеком» за надані телекомунікаційні послуги й укладення договорів про надання телекомунікаційних послуг.

20.04.2007р. відповідачем обмежено вихідний зв'язок, крім виходу до екстрених спецслужб з телекомунікаційної мережі ТОВ ВТФ «РВіК», у номерному діапазоні 368ХХХ.

Згідно до довідок позивача, обмеження вихідного зв’язку мало місце в період з 20.04.2007р. по 23.05.2007р.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія від 27.04.2007р. № 58/1-07 з вимогами про термінове включення телефонних станцій товариства та відшкодування збитків в сумі 15.164,28 грн.

У відповіді від 25.05.2007р. за № 110-10/33 на вищевказану претензію відповідач відмовив у задоволенні вимог позивача, вказавши на те, що припинення надання телекомунікаційних послуг сталося внаслідок непогашення товариством заборгованості перед ВАТ «Укртелеком», а також не укладенням угоди, яка б передбачала умови оплати боргу та наданих послуг відповідно до попередження № 276 від 16.01.2007р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем 20.04.2007р. без наявності законних і обґрунтованих підстав відключено телефонні станції оператора - ТОВ ВТФ «РВіК» від телефонних мереж загального користування (ТМЗК). Позивач зазначає, що він не мав заборгованості перед відповідачем на дату відключення (в сумі 19.705,70 грн.), а останнім не підтверджено, за яким саме договором виникла така заборгованість, яка не доведена в судовому порядку. Як вказує позивач, в договорах, укладених з Херсонською філією ВАТ «Укртелеком», не передбачено в односторонньому порядку ліквідовувавати взаємоз’єднання телекомунікаційної мережі ТОВ ВТФ «РВіК» з телекомунікаційними мережами загального користування (ТМЗК). Згідно тверджень позивача, внаслідок незаконного відключення відповідачем телефонних станцій ТОВ ВТФ «РВіК» від телефонних мереж загального користування, позивач не мав можливості надавати телефонні послуги юридичним та фізичним особам на підставі укладених договорів, до того ж був змушений здійснити абонентам перерахунок коштів за ненадані оплачені телефонні послуги за квітень – травень 2007р., у зв’язку з чим загальна сума збитків внаслідок незаконного відключення телефонних станцій складає 38.635,62 грн.

До складу збитків позивачем віднесено наступні складові елементи: 1) недоотримана оплата послуг зв’язку від фізичних осіб – 5272,05 грн.; 2) недоотримана оплата послуг зв’язку від юридичних осіб – 4721,64 грн.; 3) витрати підприємства на заробітну плату працівників – 4010,00 грн.; 4) нарахування на заробітну плату – 1471,27 грн.; 5) накладні витрати (оренда приміщень, електроенергія, комунальні послуги, послуги зв’язку, транспортні витрати, податок на транспорт, податок на радіочастоти, відшкодування кредиту) – 8616,30 грн.; 6) збитки по поверненню послуг (відрядження в м. Київ до НКРЗ, поштові витрати) – 673,86 грн.; 7) збитки по усуненню недоліків в отриманні послуг (нарахування за користування лініями, нарахування за користування парами, нарахування за користування каналами кабельної каналізації) – 677,82 грн.; 8) витрати по беззворотнім збиткам (розірвання договорів абонентів у зв’язку з неотриманням щомісячної плати за послуги) – 13.189,68 грн.

В позові ставиться вимога про стягнення з відповідача суми 38.635,62 грн. збитків, завданих внаслідок незаконного відключення телефонних станцій від телефонних мереж загального користування. Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст.ст. 35, 39 Закону України «Про телекомунікації», пунктах 17, 97, 100, 108, 110, 114, 187 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених постановою КМУ від 09.08.2005р. №720, п.3.3.7 6 «Правил взаємоз’єднання телекомунікаційних мереж загального користування», затверджених рішенням Національної комісії з питань регулювання зв’язку України від 08.12.2005р. №155, ст.ст. 22, 623, 1166 ЦК країни, ст.ст. 187, 216 ГК України.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що спірні правовідносини сторін виникли в сфері надання відповідачем позивачу телекомунікаційних послуг. Вказані відносини врегульовані Законом України «Про телекомунікації», який встановлює правову основу діяльності у сфері телекомунікацій та визначає повноваження держави щодо управління та регулювання зазначеної діяльності, а також права, обов'язки та засади відповідальності фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у даній діяльності або користуються телекомунікаційними послугами.

У відповідності зі ст.35 Закону України «Про телекомунікації», оператор, провайдер телекомунікацій, який припиняє діяльність з надання телекомунікаційних послуг, зобов'язаний попередити споживачів не пізніше ніж за три місяці до припинення надання телекомунікаційних послуг. Аналогічне положення закріплено в пункті 17 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених постановою КМУ від 09.08.2005р. № 720.

Згідно з пунктом 41 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», у разі несвоєчасної оплати наданих послуг понад визначені цими Правилами або договором строки оператор, провайдер має право вживати до абонентів такі заходи, як зокрема, скорочувати перелік телекомунікаційних послуг або припиняти їх надання, попередивши про це абонента. Сплата споживачем пені, правомірне припинення чи скорочення оператором, провайдером переліку телекомунікаційних послуг не звільняє споживача від обов'язку оплатити надані йому телекомунікаційні послуги.

В силу пункту 110 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», у разі неоплати отриманих послуг в установлений строк абоненту надсилається письмове попередження із зазначенням кінцевого строку оплати. Якщо протягом 10 днів після зазначеного в попередженні строку не надійшло підтвердження про оплату, оператор має право скоротити перелік (обмежити вихідні з'єднання чи користування послугами міжміського та міжнародного зв'язку тощо) або припинити надання послуг місцевого та/або інших видів телекомунікаційних послуг залежно від проведеної оплати.

Пунктом 114 вищевказаних Правил передбачено, що у разі коли протягом місяця після зазначеного у попередженні строку оплати підтвердження про погашення заборгованості не надійшло, оператор має право в односторонньому порядку припинити надання послуг, про що письмово повідомляє абонента. Неоплата отриманих телекомунікаційних послуг може бути підставою для розірвання договору з абонентом в односторонньому порядку з ініціативи оператора, якщо це передбачено договором.

Пунктами 187, 191 Правил також встановлено, що у разі коли абонент не оплатив отримані послуги в установлений строк, оператор надсилає йому письмове попередження із зазначенням кінцевого строку оплати і в разі неотримання підтвердження про оплату протягом 10 днів після зазначеного строку має право скоротити перелік або припинити надання послуг. Ненадходження протягом місяця після зазначеного у попередженні строку підтвердження про погашення заборгованості може бути підставою для розірвання договору з абонентом в односторонньому порядку з ініціативи оператора, якщо це передбачено договором.

З матеріалів справи вбачається, що як на час направлення відповідачем позивачу письмового попередження від 16.01.2007р. № 276, так і на час припинення надання телекомунікаційних послуг (20.04.2007р.), у позивача перед відповідачем була заборгованість з оплати таких послуг. Наявність вказаної заборгованості підтверджується, зокрема, рішенням господарського суду Херсонської області від 18.05.2007р. у справі № 2/136-06 (за первісним позовом ВАТ «Укртелеком в особі Херсонської філії до ТОВ ВТФ «РВіК» про стягнення 12.015,67 грн. заборгованості, та за зустрічним позовом ТОВ ВТФ «РВіК» до ВАТ «Укртелеком в особі Херсонської філії про стягнення 7260,00 грн. заборгованості), яким позовні вимоги ВАТ «Укртелеком в особі Херсонської філії задоволені частково - в сумі 9994,33 грн., а у задоволенні вимог ТОВ ВТФ «РВіК» - відмовлено. Вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 14.11.2007р. та постановою Вищого господарського суду України від 27.02.2008р.

В ході розгляду справи № 2/136-06 господарськими судами було встановлено наявність заборгованості ТОВ ВТФ «РВіК» перед ВАТ «Укртелеком в особі Херсонської філії за станом на 18.05.2007р., яка (заборгованість) виникла в 2006р.

У відповідності з ч.2 ст.35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Оскільки при розгляді справ № 2/136-06 і №2/312-07 брали участь ті ж самі сторони, то факти, встановлені при розгляді справи № 2/136-06, звільнені від доказування при розгляді справи № 2/312-07.

Наявність заборгованості позивача перед відповідачем за телекомунікаційні послуги також встановлена в постанові окружного адміністративного суду м. Києва від 15.11.2007р. у справі № 7/65 (за позовом ВАТ «Укртелеком» до Національної комісії з питань регулювання зв’язку України, третя особа - ТОВ ВТФ «РВіК», про визнання нечинним п.3 рішення комісії від 11.05.2007р. № 734). Зазначеною постановою адміністративного суду визнано нечинним пункт 3 Рішення Національної комісії з питань регулювання зв’язку України від 11.05.2007р. № 734 «Про розгляд звернень ТОВ ВТФ «РВіК» з приводу взаємовідносин з ВАТ «Укртелеком», яким, в свою чергу, з метою забезпечення прав споживачів зобов’язано ВАТ «Укртелеком» невідкладно відновити взаємоз’єднання з мережею ТОВ ВТФ «РВіК» в частині, що стосується обмеження вихідного зв’язку для абонентів зазначеного оператора, та забезпечити сталий зв'язок за існуючою схемою взаємоз’єднання. В ході розгляду адміністративної справи № 7/65 судом було встановлено, що ВАТ «Укртелеком» було правомірно, на підставі умов та у строки, визначені умовами укладених договорів (п.2.2 договору № 238/04, п.9 попереднього договору № 04/1556) та вимог чинного законодавства, зокрема, пунктів 41, 110, 114, 187, 191 «Порядку надання та отримання телекомунікаційних послуг», затвердженого постановою КМУ №720 від 09.08.2005р., здійснено відключення організованих за програмою з’єднувальних ліній ТОВ ВТФ «РВіК».

Аналіз вищевикладених обставини справи свідчить про те, що на час направлення відповідачем позивачу письмового попередження від 16.01.2007р. № 276 про припинення надання телекомунікаційних послуг, а також на час припинення надання таких послуг (20.04.2007р.), у позивача перед відповідачем існувала заборгованість з оплати телекомунікаційних послуг, яка не була сплачена у строк, зазначений в названому попередженні (до 25.01.2007р.). Припинення надання відповідачем позивачу телекомунікаційних послуг відбулось з дотриманням строків, встановлених в ст.35 Закону України «Про телекомунікації» та пункті 17 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених постановою КМУ від 09.08.2005р. № 720, тобто письмове попередження було зроблено не пізніше ніж за три місяці до припинення надання телекомунікаційних послуг.

Таким чином, припинення надання відповідачем позивачу телекомунікаційних послуг у спірних правовідносинах мало місце на законних підставах.

Крім того, Державною інспекцією зв’язку Національної комісії з питань регулювання зв’язку України була проведена перевірка додержання суб’єктом ринку телекомунікацій законодавства про телекомунікації, за наслідками чого складений акт від 08.06.2007р. № 426/04/07.1/1. В ході перевірки встановлено, що порушень положень законодавчих актів у сфері телекомунікацій, регулюючих взаємовідносини операторів та взаємоз’єднання телекомунікаційних мереж суб’єктів ринку телекомунікацій, з боку Херсонської філії ВАТ «Укртелеком» (щодо питання взаємоз’єднання та взаємодії з ТОВ ВТФ «РВіК») не виявлено.

Доводи відповідача, з посиланням на п.3.3.7 «Правил взаємоз’єднання телекомунікаційних мереж загального користування», затверджених рішенням Національної комісії з питань регулювання зв’язку України від 08.12.2005р. № 155 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), про те, що сторонам взаємоз'єднання забороняється в односторонньому порядку ліквідовувати взаємоз'єднання, крім випадків, передбачених умовами договору про взаємоз'єднання або згідно з рішенням НКРЗ, прийнятого відповідно до Закону, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки у спірних правовідносинах мало місце припинення надання телекомунікаційних послуг, а не ліквідація взаємоз'єднання, у зв’язку з чим посилання на вищевказаний пункт Правил є безпідставним.

Посилання скаржника на те, що термін дії договорів № 238/04 від 01.05.2004р., № 1227-АК від 13.04.2004р., № 436/06 від 01.05.2004р. на момент відключення телефонних станцій ТОВ ВТФ «РВіК» від телефонних мереж загального користування закінчився, судом до уваги не приймаються, оскільки в спірний період часу позивач фактично отримував телекомунікаційні послуги, а право відповідача припинити надання телекомунікаційних послуг прямо передбачено в Законі України «Про телекомунікації» та «Правилах надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених постановою КМУ від 09.08.2005р. № 720.

Доводи скаржника про те, що лист-попередження від 16.01.2007р. № 276 підписаний неуповноваженою особою є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Так, зазначений лист підписаний начальником Центру телекомунікаційних послуг Антошевським О.М., який діяв відповідно до довіреності від 05.01.2007р. та відповідно до Положення про Центр телекомунікаційних послуг Херсонської філії ВАТ «Укртелеком». З матеріалів справи також вбачається, що телеграма від 19.04.2007р. про тимчасове припинення надання послуг позивачу була підписана заступником директора Херсонської філії ВАТ «Укртелеком» Твердохлібом В.І., який діяв відповідно до Положення про заступника директора з питань маркетингу та Продажу Херсонської філії ВАТ «Укртелеком».

Оскільки позивачем заявлені до стягнення збитки, то колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

У відповідності зі ст.224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.2 ст.218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Притягнення боржника до відповідальності, можливо лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного (господарського) правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб’єкт, об’єкт, об’єктивна та суб’єктивна сторона. Суб’єктом є боржник; об’єктом – правовідношення по зобов’язаннях; об’єктивною стороною – наявність збитків у майновій сфері кредитора, противоправна поведінка у вигляді невиконання або неналежного невиконання боржником свого зобов’язання, причинний зв’язок між противоправною поведінкою боржника і збитками; суб’єктивну сторону цивільного правопорушення складає вина, яка представляє собою психічне відношення особи до своєї противоправної поведінки і її наслідків.

Відсутність хоча б одного з елементів цивільного правопорушення є підставою для звільнення від відповідальності.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, всупереч наведеної норми закону, не були доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Так, позивачем не було доведено протиправної поведінки відповідача у спірних правовідносинах та причинного зв’язку між діями відповідача та збитками позивача. В той же час, відповідачем, згідно вимог ст.33 ГПК України, доведено відсутність будь-якої його вини у спричиненні позивачу збитків. Таким чином, позовні вимоги є недоведеними і необґрунтованими.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Фактичні обставини справи досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права не вбачається, підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічна фірма «РВіК», м. Херсон залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 08.02.2008р. у справі № 2/312-07 – без змін.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді Мірошниченко М.В.

Колодій Н.А. Хуторной В.М.