донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

23.04.2008 р.                                                              справа №6/7

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Мирошниченка С.В.

суддів

Колядко Т.М. , Величко Н.Л.

за участю представників сторін:

від позивача:

Литвиненко В.І. (по дов.),

від відповідача:

Макаров А.А. (по дов.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Технологічне і спеціальне обладнання м.Краматорськ Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

12.02.2008 року

по справі

№6/7 (Подколзіна Л.Д.)

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" м.Краматорськ Донецької області

до

Відкритого акціонерного товариства "Технологічне і спеціальне обладнання м.Краматорськ Донецької області

про

зобов”язання виготовлення та поставки продукції і стягнення пені у сумі 8626грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Краматорськтеплоенерго” м.Краматорськ (далі ТОВ „Краматорськтеплоенерго”) звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про зобов'язання Відкрите акціонерне товариство „Технологічне і спеціальне обладнання” м.Краматорськ Донецької області (далі ВАТ „Технологічне і спеціальне обладнання”) виготовити та поставити продукцію та стягнення пені у сумі 8626грн.

Рішенням від 12.02.2008р. господарським судом Донецької області (суддя Подколзіна Л.Д.) позовні вимоги задовольнив у повному обсязі. Судове рішення мотивоване тим, що причиною виникнення спору є протиправне порушення відповідачем умов договору №юр 08/63-07 від 06.08.2007р.

Не погодившись з прийнятим рішення в частині стягнення пені у сумі 8626грн., відповідач звернувся до господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду в частині стягнення пені скасувати.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник скарги посилається на те, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, а саме: ст.ст.6 ЦК України та ст.ст.230,231 ГК України.

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Розпорядженням заступника голови Донецького апеляційного господарського суду була змінена судова колегія для розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між ТОВ „Краматорськтеплоенерго” та ВАТ „Технологічне і спеціальне обладнання” 6 серпня 2007року укладений договір №юр 08/63-07, згідно умов якого відповідач зобов'язався на свій ризик, зі свого матеріалу та у відповідності з кресленнями №О-16-99-04 та №О-1699-06, наданими йому позивачем, виготовити та передати позивачу у власність десять патрубків сальникового компенсатора (далі-продукція), в найменуванні, асортименті та вартістю оговорених у специфікації (Додаток №1), яка є невід'ємною частиною даного договору. Позивач, в свою чергу, зобов'язався прийняти та оплатити продукцію.

При укладені договорів сторони визначили, що відповідач повинен виготовити продукцію зі свого матеріалу марки-сталь 3, відповідно з кресленнями №О-16-99-04 та №О-1699-06 і передати позивачу десять патрубків сальникового компенсатора в строк, встановлений договором. Вартість продукції становить 11350грн. Поставка продукції здійснюється не пізніше тридцяти календарних днів зі дня укладання даного договору (п.п.2.4.1;.3.1; 4.1). Отже, продукцію відповідач повинен був виготовити та поставити позивачу не пізніше 10.10.2007р.

У відповідності до вимог цивільного законодавства, статей 525,526 ЦК України, ст.193 ГК України, зобов’язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач свої договірні зобов'язання всупереч ст.526 ЦК України не виконав, у зв'язку з чим господарський суд правомірно зобов'язав ВАТ “Технологічне і спеціальне обладнання” м.Краматорськ виконати договірні зобов'язання шляхом виготовлення та поставки продукції, вказаної у договорі №юр 08/63-07 від 06.08.2007р. до 01.04.2008р.

Позивач також наполягає на стягненні з відповідача пені у сумі 8626грн., нарахованої на підставі пункту 7.2 договору.

Забезпечення виконання зобов'язань одним із способів (неустойка, порука, застава тощо) передбаченим статтею 546 ЦК України, створює зобов'язальні правовідношення між кредитором та боржником.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 7.2 укладеного договору сторони передбачили, що за прострочку виконання зобов'язань, передбачених п. 4.1 договору, відповідач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі 1% вартості продукції за кожен день прострочки.

Договір в цій частині є діючим, рішення щодо визнання його недійсним немає.

Згідно з п.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається (ст.231 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, господарським судом правомірно враховано, що сторони договору на підставі ч.3 ст.6 ЦК України вправі встановити пеню за прострочення не тільки грошового, а й іншого —не грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що договором встановлений розмір пені, а відтак, нарахована позивачем сума 8626грн. –правомірно задоволена судом першої інстанції, що відповідає нормам матеріального права —ст.ст.6,627 ЦК України, ст.230 ГК України.

Приймаючи до уваги викладене, за результатами апеляційного провадження суд вважає, що з оскаржуваного рішення господарського суду Донецької області вбачається, що суд першої інстанції дійшов певних висновків щодо порушеного права осіб, яких воно торкається, дав оцінку наданим доказам, з якими й погоджується суд апеляційної інстанції. Отже, відповідно до статті 43 ГПК України рішення господарського суду Донецької області від 12.02.2008року ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційних скарг не можуть бути підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.43,49,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Технологічне і спеціальне обладнання” м.Краматорськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 12.02.2008року у справі №6/7 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 12.02.2008року у справі №6/7 - залишити без змін.

Головуючий          С.В. Мирошниченко

Судді:          Т.М. Колядко

Н.Л. Величко

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС