ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2008 Справа № 39/83-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді Науменко І.М. –доповідач

суддів: Білецької Л.М., Голяшкіна О.В.

при секретарі судового засідання: Прокопець Т.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Причепа Іван Миколайович представник, довіреність №280 від 14.12.07;

від позивача: Давгуль Олександр Мар"янович представник, довіреність №б/н від 28.01.08;

від позивача: Розинський Олександр Олександрович представник, довіреність №б/н від 28.01.08;

від відповідача: Левченко Ольга Анатоліївна юрисконсульт, довіреність №5 від 03.01.08;

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Дніпропетровської філії ВАТ „Укртелеком”, м. Дніпропетровськ

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2008 року у справі № 39/83-07

за позовом акціонерного проектно-будівного та експлуатаційного, комерційного товариства закритого типу „Цвек-Д”, м. Дніпропетровськ

до : відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Дніпропетровської філії ВАТ „Укртелеком”, м. Дніпропетровськ

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.08р. у справі № 39/83-07 (суддя Ліпинський О.В.) позов задоволено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів здійснення ним фінансової або будь-якої іншої участі у будівництві спірного майна.

Не погодившись з рішенням господарського суду, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. До того ж позивачем не надано доказів фінансування будівництва спірного майна.

В своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає доводи, викладені в апеляційній скарзі надуманими, та такими, що не відповідають обставинам справи, а рішення суду першої інстанції правильним, обґрунтованим та основаним на законі. Просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, 01.09.1998р. між відповідачем та позивачем було укладено договір № 511, предметом якого є відносини, пов’язані з будівництвом лінійно-кабельних споруд для розвитку місцевої телефонної мережі м. Дніпропетровська –АТС 325, ємністю 9100 номерів, за яких позивача на підставі отриманих від відповідача технічних умов для розвитку АТС-325 виконує за власний рахунок будівництво лінійно-кабельних споруд. На виконання умов договору позивачем було виконано будівельно-монтажні роботи зі спорудження лінійно-кабельних споруд, телефонної каналізації АТС-725 (325).

Згідно наказу відповідача № 215 від 14.12.1999 року побудовані позивачем лінійно-кабельні споруди передані на технічне обслуговування Центру технічної експлуатації місцевого телефонного зв’язку м. Дніпропетровська (ЦТЕ МТЗ).

Як встановлено судовою колегією, факт будівництва позивачем спірного майна, підтверджується наявним в матеріалах справи актом звірки лінійно-кабельних споруд та телефонної каналізації АТС - 725 (325), який затверджений обома сторонами у справі (т.4 а.с.120-178).

До того ж, факт виконання позивачем будівельно-монтажних робіт зі спорудження спірного майна, підтверджується висновком судово-економічної експертизи № 944/945 від 30.10.2007 року (т.5 а.с.14-30).

Як вбачається з наведеного висновку експертизи, будівельно-монтажні роботи лінійно-кабельних споруд виконувалися позивачем господарським способом. Під господарським способом ведення будівельно-монтажних робіт слід розуміти проведення робіт власними силами й засобами самого підприємства.

При дослідженні матеріалів справи, колегією суддів не було виявлено доказів здійснення відповідачем фінансової або будь-якої іншої участі у будівництві спірного майна.

Відповідно ч.1 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не можуть бути прийняті до уваги, та бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, доводи, викладені в апеляційній скарзі, оскільки згідно ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред”явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судовою колегією в ході розгляду справи, позивач неодноразово звертався до відповідача з питання укладення договору оренди спірного майна, за яким позивач мав виступати орендодавцем, але відповідач відхилив зазначені пропозиції, посилаючись на відсутність у позивача документів підтверджуючих його право власності на зазначене майно, чим фактично заперечив право власності позивача.

На підставі вищевикладеного, судова колегія не знаходить підстав, передбачених ст.. 104 Господарського процесуального кодексу України для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.101, 103-105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.08р. у справі № 39/83-07 –залишити без змін, а апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Дніпропетровської філії ВАТ „Укртелеком”, м. Дніпропетровськ –без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя                                                              Л.М. Білецька

Суддя О.В. Голяшкін

З оригіналом згідно

Помічник судді                                        К.С. Лукінова