ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.08                                                                                            Справа№ 33/36-А

10 год. 50 хв.

79014; м. Львів, вул. Личаківська, 128

Зал судових засідань № 501

Господарський суд Львівської області, розглянувши у судовому засіданні справу :

за позовом:

Дочірнього підприємства «Торговий дім «Керамін –Україна»(м. Київ)

до відповідача:

Західної регіональної митниці (м. Львів)

про :

скасування рішень «про визнання країни походження товару»

Суддя : Цікало А.І.

При секретарі : Герасименко В.С.

Представники:

Від позивача:

Балабанов О. В. - представник (довіреність б/н від 27.07.2007 р.)

Від відповідача:

Братичак У.В. –представник (довіреність № 30/22-281 від 09.01.2008 р.)

Іванчук Л.Ю. –представник (довіреність № 30/22-4755 від 03.04.2008 р.)

Представникам сторін, присутнім у судовому процесі роз’яснено зміст ст.ст. 30, 49, 51, 127 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Представники сторін, присутні в судових засіданнях, звернулись до суду з узгодженим клопотанням про нездійснення технічної фіксації судового процесу.

Суть спору : До господарського суду Львівської області надійшла позовна заява від Дочірнього підприємства «Торговий дім «Керамін –Україна» (м. Київ) до Західної регіональної митниці (м. Львів) про скасування рішень «про визнання країни походження товару».

Ухвалою суду від 30.01.2008 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 14.02.2008 р. У зв’язку з неявкою представника позивача, 14.02.2008 р. розгляд справи було відкладено на 26.02.2008 р. У зв’язку з неявкою представника відповідача, 26.02.2008 р. розгляд справи було відкладено на 25.03.2008 р. В судовому засіданні 25.03.2008 р. було оголошено перерву до 10.04.2008 р. В судовому засіданні 10.04.2008 р. було оголошено перерву до 22.04.2008 р.

В судовому засіданні 25.03.2008 р. представники сторін, звернулись до суду з узгодженим клопотанням про продовження терміну розгляду справи.

Позивач вимоги ухвал суду про порушення провадження у справі від 30.01.2008 р. та про відкладення розгляду справи від 14.02.2008 р., від 26.02.2008 р. виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Позивач з висновками Західної Регіональної Митниці, вказаними в п. 3 рішення від 01.06.2007 року № КП19/52-209таі п. 3 рішення від 01.06.2007 року №КП19/52-208, не погоджується та вважає їх необґрунтованими.

Позивач вважає, що єдиною умовою застосування режиму вільної торгівлі для товару, що поставляється з Республіки Бєларусь і призначеному для використання в Україні, і, відповідно, підставою для застосування тарифних пільг (тарифних преференцій) у вигляді звільнення від обкладання митом є наявність сертифікату про походження товару форми «СТ-1». Інших умов для застосування тарифних пільг (тарифних преференцій), крім як існування і подання митному органу вказаного сертифікату, не визначено. На товар, що прибув від ВАТ «Керамін»(Республіка Бєларусь) на виконання умов Договору поставки № Д-86 від 15.12.2006 року, було надано сертифікати про походження товару (форма «СТ-1») № 2/4736-14 1714913 від 27.04.2007 року і № 2/5119-19 1718717 від 10.05.2007 року.

Позивач вказує щодо «розбіжностей», про які йдеться в оскаржуваних рішеннях і які слугували причиною у відмові в застосуванні режиму вільної торгівлі, що п. 16 «Правил визначення країни походження товарів»визначено наступне: „У разі виникнення сумнівів щодо бездоганності сертифіката чи відомостей, що містяться в ньому, митний орган країни ввозу товару може звернутися до уповноваженого органу, що засвідчив сертифікат, чи до компетентних органів країни походження товару з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнюючі відомості, включаючи прохання, пов'язані зі звичайними вибірковими перевірками сертифікатів”, а тому на його думку вимоги «Правил визначення країни походження товарів»у вказаній частині митним органом не було виконано, а тому, самостійно прийняті (без додаткових запитів) рішення є необґрунтованими і такими, що не відповідають вимогам законодавства.

Позивач вважає, що до товару, який прибув від ВАТ «Керамін»(Республіка Бєларусь) на виконання умов Договору поставки № Д-86 від 15.12.2006 року, необхідно застосовувати режим вільної торгівлі і тарифні пільги (тарифні преференції) у вигляді звільнення від обкладання ввізним митом, а тому рішення Західної Регіональної Митниці від 01.06.2007 року за №№ КШ 9/52-208 і КШ 9/52-209 в частині того, що до товару, який прибув від ВАТ «Керамін»(Республіка Бєларусь) на виконання умов Договору поставки № Д-86 від 15.12.2006 року і на який подано сертифікати про походження товару (форма «СТ-1») № 2/4736-14 1714913 від 27.04.2007 року і № 2/5119-19 1718717 від 10.05.2007 року, не може бути застосований режим вільної торгівлі, є необґрунтованими і незаконними, а відтак підлягають скасуванню.

ДП «Торговий дім «Керамін - Україна»зверталось 05.07.2007 р. з листом клопотанням до відповідача про скасування рішень Західної Регіональної Митниці від 01.06.2007 року за №№ КП19/52-208 і КП 19/52-209, який останнім 18.07.2007 р. вих. № 18/17-9830 залишено без задоволення.

Представник позивача позов підтримав повністю, просив суд задоволити позовні вимоги з підстав наведених у заяві та поясненнях.

Відповідач вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 30.01.2008 р. та про відкладення розгляду справи від 14.02.2008 р., від 26.02.2008 р. виконав, заперечення на позов подав, проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, заперечив, явку повноважних представників в судове засідання забезпечив.

Відповідач в заперечення позовних вимог вказує, що рішення митниці № КП 19/52-208, № КП 19/52-209 є обґрунтованими і законними, зазначаючи при цьому, що позивач, визнаючи невідповідність відомостей сертифіката з відомостями, заявленими у ВМД, невірно трактує це як «сумніви щодо бездоганності сертифіката», та стверджує, посилаючись на п.16 Правил, про необхідність звернення митного органу до уповноваженого органу РБ, що засвідчив сертифікат з проханням повідомити уточнюючі відомості. В даному випадку мають місце не сумніви в достовірності сертифікатів, а різний підхід до класифікації товару згідно товарної номенклатури, тому жодних підстав для додаткових запитів в країну експорту в митниці не було.

Представники відповідача позов заперечили повністю, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві та поясненнях.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши документи і матеріали подані учасниками процесу, заслухавши пояснення присутніх в судових засіданнях, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

15.12.2006 року між Дочірнім підприємством «Торговий дім «Керамін - Україна»(Україна) та Відкритим акціонерним товариством «Керамін»(Республіка Бєларусь) укладено Договір № Д-86 (копія в матеріалах справи) про поставку продукції, в т.ч. неглазурованої облицювальної керамічної плитки.

Метою придбання вказаної вище продукції була реалізація цієї продукції через торгівельні підприємства України.

Протягом квітня - травня 2007 року ВАТ «Керамін»(Республіка Бєларусь), на виконання умов вищезазначеного Договору поставки, було відвантажено на адресу позивача декілька партій керамічної плитки.

На товар, що відвантажено згідно із рахунком - фактурою № 090762 від 27.04.2007 року (копія в матеріалах справи) ВАТ «Керамін» (Республіка Бєларусь), було надано сертифікат про походження товару (форма «СТ-1») № 2/4736-14 1714913 від 27.04.2007 року (копія в матеріалах справи); а на товар, що відвантажено згідно із рахунком - фактурою № 091418 від 10.05.2007 року (копія в матеріалах справи), - сертифікат про походження товару (форма «СТ-1») № 2/5119-19 1718717 від 10.05.2007 року (копія в матеріалах справи).

24.05.2007 року для митного оформлення товару, що прибув згідно із рахунком - фактурою № 090762 від 27.04.2007 року ВАТ «Керамін»(Республіка Бєларусь), було оформлено вантажну митну декларацію (ВМД) № 209030006/7/012241. При цьому, було подано вищезгаданий сертифікат про походження товару (форма «СТ-1») №2/4736-14 1714913 від 27.04.2007 року.

Згідно п. 3 рішення Західної Регіональної Митниці від 01.06.2007 року № КП19/52-209 (копія в матеріалах справи), відповідачем відмовлено у застосуванні режиму вільної торгівлі; причиною зазначено те, що опис та код товару, зазначений в відповідних графах сертифіката СТ-1 не відповідає опису та коду товару, зазначеному в вантажній митній декларації (ВМД), розбіжність не дозволяє здійснити однозначну ідентифікації товару.

24.05.2007 року для митного оформлення товару, що прибув згідно із рахунком - фактурою № 091418 від 10.05.2007 року ВАТ «Керамін»(Республіка Бєларусь), було оформлено вантажну митну декларацію (ВМД) № 209030006/7/012242. При цьому, було подано вищезгаданий сертифікат про походження товару (форма «СТ-1») №2/5119-19 1718717 від 10.05.2007 року.

Згідно п. 3 рішення Західної Регіональної Митниці від 01.06.2007 року №КП19/52-208 (копія в матеріалах справи), відповідачем відмовлено у застосуванні режиму вільної торгівлі; причиною зазначено те, що опис та код товару, зазначений в відповідних графах сертифіката СТ-1 не відповідає опису та коду товару, зазначеному в вантажній митній декларації (ВМД), розбіжність не дозволяє здійснити однозначну ідентифікації товару.

Як вбачається із наведеного, позивачем імпортувався на митну територію України товар «плитка керамічна глазурована для підлоги товщиною до 15 мм: Грес 0645 300*300 Н50С9, Грес 0638С 300*300 Н47К, Грес 0645 300*300 Н50Е4, Грес 0645 300*300 Т51ВЗ, Грес 0637С 300*300 Н40Е8»по ВМД № 209030006/7/012241 від 24.05.07 р. та № 209030006/7/012242 від 24.05.07 р. Разом із вказаними ВМД позивачем подано сертифікати СТ-1, які на думку позивача, є підставою для звільнення від оподаткування на підставі Угоди про вільну торгівлю між Урядом України і Урядом Республіки Білорусь про вільну торгівлю від 17 грудня 1992 року (далі -Угода).

Товари, які призначені для митної території України та імпортуються на умовах угод про вільну торгівлю з країнами СНД, не обкладаються ввізним митом за умови, якщо такі товари відповідають критеріям походження, установленим Правилами. На підтвердження походження товарів митним органам надається сертифікат форми СТ-1.

Критерій достатньої обробки/переробки зазначається у графі 9 сертифіката походження форми СТ-1 шляхом проставлення літерної позначки "Д" та перших чотирьох знаків коду товарної номенклатури.

Пунктом 2.9 Порядку роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури митниці, затвердженого наказом Державної митної служби України від 01.10.2003 р. № 646 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2003 р. за № 996/8317), визначено, що рішення про визначення коду товару приймається ВНК (ВКМВ та Н) на підставі товару згідно з вимогами УКТЗЕД.

Рішення про визначення коду товару було прийнято на підставі результатів досліджень Львівської служби з експертного забезпечення митних органів.

Як вбачається із матеріалів справи, вказані рішення про визначення коду товару послужили однією із підстав для винесення відповідачем наступних оскаржуваних рішень про визначення країни походження товару.

Позивачем під час митного оформлення ВМД № 209030006/7/012242 від 24.05.07 р. подано сертифікат про походження форми СТ-1 № 2/5119-19 1718717 від 10.05.07, в гр.8 якого «опис товару»(порядковий номер «2») зазначено: «плитка для підлоги неглазурована Грес 0645 300*300 Н50С9», а в гр. 9 «критерій походження»зазначено перші 4 знаки коду товарної номенклатури «Д 6907», який відповідає наведеному в гр. 8 опису товару.

У відповідності до ст. 283 МКУ, а також п. 15 Правил, оригінал сертифіката про походження подається разом з ВМД та іншими документами, необхідними для митного оформлення. Для застосування режиму вільної торгівлі код товару за товарною номенклатурою, задекларований у вантажній митній декларації, повинен відповідати коду товарної номенклатури, зазначеному у графі 9 сертифіката походження форми СТ-1.

Водночас, у гр. 31 «опис товару»імпортної ВМД № 209030006/7/012242 декларантом заявлено «плитка керамічна глазурована для підлоги товщиною до 15 мм: Грес 0645 300*300 Н50С9», та, відповідно в гр. 33 «код товару»зазначено - 6908, що підтверджено також Актом про проведення митного огляду: «вантаж являє собою плитку керамічну глазуровану». Таким чином, код та опис товару, зазначений у преференційному сертифікаті, не відповідає коду та опису товару, задекларованому у ВМД.

Аналогічною є ситуація стосовно сертифіката походження форми СТ-1 № 2/4736-14 1714913 від 27.04.07 р., прийнятого до митного оформлення згідно ВМД № 209030006/7/012241 від 24.05.07 р. Так у гр. 31 ВМД ввезений товар декларується як плитка керамічна глазурована для підлоги Грес 0638С 300*300 Н47К, Грес 0645 300*300 Н50Е4, Грес 0645 300*300 Т51ВЗ, Грес 0637С 300*300 Н40Е8 та відповідно зазначено код товару у графі 44 - 6908. Поряд з тим у сертифікаті походження форми СТ-1 підп. 2 у графі 8 зазначена плитка керамічна неглазурована для підлоги Грес 0638С 300*300 Н47К, Грес 0645 300*300 Н50Е4, Грес 0645 300*300 Т51ВЗ, Грес 0637С 300*300 Н40Е8, а у графі 9 зазначено код товару –6907.

Пунктом 12 Правил передбачено, що опис товару, наведений у гр. 8 сертифіката форми СТ-1, має містити комерційну назву товару та інші відомості, які дозволяють здійснити однозначну ідентифікацію товару відносно заявленого для цілей митного оформлення. Наведені вище розбіжності унеможливлюють таку ідентифікацію.

Пунктом 20 Правил передбачено, що товари, походження яких встановлено, але при цьому до них не може бути застосований режим вільної торгівлі, пропускаються в країну ввезення у відповідності до вимог тарифного та нетарифного регулювання країни-імпортера, що і було зроблено Західною регіональною митницею.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 Митного кодексу України товари, походження яких достовірно не встановлено, випускаються митним органом за умови сплати мита за повними ставками.

Для здійснення митного оформлення та випуску товару у вільний обіг декларантом позивача подано до митного оформлення ВМД типу ІМ 40 № 209030006/7/013197 від 05.06.07 р. у якій у гр. 31 зазначено «плитка керамічна глазурована для підлоги: Грес 0645 300*300 Н50С9», у гр. 33 код товару . У доданому до ВМД Сертифікаті СТ-1 від 10.05.07 р. № 2/5119-19 1718717 під № 2 зазначений товар «Плитки для підлоги керамічні неглазуровані», у гр. 9 якого позначено критерій походження «Д 6907».

З огляду на наведене преференція «065»при оформленні даного товару не надавалась (у гр. 36 ВМД проставлено «0».

Також, при оформленні товару для випуску у вільний обіг по ВМД № 209030006/7/013196 від 05.06.07 р. у гр. 31 зазначається товар «плитка керамічна глазурована для внутрішнього облицювання для стін», у гр. 33 код товару «». У доданому до ВМД Сертифікаті СТ-1 від 27.04.07 № 2/4736-141714913 під № 1 зазначений аналогічний товар, що і у гр. 31 ВМД, у гр. 9 сертифіката зазначений Критерій походження «Д6908».

Відповідно на даний товар надана преференція, що підтверджує поставлення коду «065»у гр. 36 ВМД.

На додатковому аркуші декларації № 209030006/7/013196 від 05.06.07 зазначений товар у гр. 31 «плитка керамічна глазурована Грес 0638С 300*300 Н47К, Грес 0645 300*300 Н50Е4, Грес 0645 300*300 Т51ВЗ, Грес 0637С 300*300 Н40Е8»та відповідно зазначено код товару у графі 33 - 6908. Знову ж таки у доданому сертифікаті СТ-1 від 27.04.07 № 2/4736-141714913 такий товар описаний як «плитка для підлоги керамічна неглазурована»та у гр. 9 ч сертифіката проставлений критерій походження «Д6907».

Таким чином на даний вид плитки преференція щодо сплати ввізного мита не надавалась, відповідно у гр. 36 додаткового аркуша ВМД проставлено «0».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не вживались заходи щодо скасування рішення про визначення коду товару, самостійно були внесені зміни у ВМД, які в подальшому були подані до митного органу, що в свою чергу може свідчити про те, що позивач погодився із висновками відповідача.

Оскільки надання преференцій можливе лише для тих товарів, опис та критерії походження яких згідно сертифікатів СТ-1, відповідає опису та коду товару згідно УКТЗЕД, заявленим у ВМД, суд прийшов до висновку, що рішення митниці № КП 19/52-208, № КП 19/52-209 є обґрунтованими і такими, що винесені на підставі вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки позивач не представив достатньо належних доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позов заперечив, надав суду достатньо належних та обґрунтованих доказів в заперечення позовних вимог, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення”, суд прийшов до висновку, що позовна заява Дочірнього підприємства «Торговий дім «Керамін –Україна»(м. Київ) до Західної регіональної митниці (м. Львів) про скасування рішень «про визнання країни походження товару»є не обґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 17, 48, 69, 70, 71, 86, 87, 89, 94, 107, 120, 122, 123, 124, 127, 128, 130, 135,138, 139, 140, 143, 151, 152, 153, 154, 158, 159, 160, 161, 162, 163, п. п. 1, 3, 6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову Дочірнього підприємства «Торговий дім «Керамін –Україна»(м. Київ) до Західної регіональної митниці (м. Львів) про скасування рішень «про визнання країни походження товару» –відмовити .

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя