ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.04.2008

Справа №2-15/2190-2008А

За позовом Прокурора Київського району м. Сімферополя ( 95000 м. Сімферополь, вул. Сергеєва Ценського,26)

в інтересах держави в особі Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Комінтерну, 25) в особі відокремленого підрозділу «Держенергонагляд у Кримському регіоні» (95034, м. Сімферополь, вул. Набережна, 69)

До відповідача Військової частини А-2157 (96548 АР Крим, Сакський район, с. Кар’єрне) ідентифікаційний код 22997962

Про стягнення 340,00 грн.

Суддя ГС АР Крим Іщенко І.А.

При секретарі судового засіданні Г.В. Скляренко

представники:

Від позивача – Задорожний Р. С., предст., дов. №468 від 27.02.2008 р. у справі

Від відповідача – не з’явився

За участю Прокуратури АР Крим – Кулілбаба Є.С., посвідчення

Обставини справи: Прокурор Київського району м. Сімферополя в інтересах держави в особі Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду Автономної Республіки Крим в особі відособленого підрозділу «Держенергонагляд у Кримському регіоні» з позовною заявою, в якій просить стягнути з Військової частини А-2157 340,00 грн. штрафних санкцій за порушення законодавства про електроенергетику.

Представник позивача, прокурор позовні вимоги підтримали.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, письмові пояснення або заперечення до позову не надав, вимоги суду не виконав, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином – рекомендованою кореспонденцією з повідомленням( а.с.11,16)

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, прокурора та дослідивши представлені докази, суд

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до статті 36-1 Закону України „Про прокуратуру” підставою для представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Згідно статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 р. у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, та і нормами інших правових актів.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовні заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з преамбулою Закону України «Про електроенергетику» №575/97-ВР від 16.10.1997 р. цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулює відносини, пов’язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі.

Відповідно до статті 9 Закону України “Про електроенергетику” від 16.10.1997 р. №575/97-вр державний нагляд в електроенергетиці здійснюють Державна інспекція по експлуатації електричних станцій і мереж та Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії мають право застосовувати в установленому законодавством України порядку санкції до суб’єктів господарської діяльності за порушення нормативно-правових актів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.08.1996 р. № 929 (у редакції постанови КМ України від 13.02.2006р. №131) затверджено “Положення про державний нагляд за режимами споживання електричної й теплової енергії”.

Пунктом 1 вказаного Положення встановлено, що державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії, технічним станом та організацією експлуатації електричних, теплових, тепловикористовуючих установок та мереж суб’єктів електроенергетики, суб’єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії здійснює Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії (Держенергонагляд), у своїй діяльності Держенергонагляд керується Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, цим Положенням та наказами Мінпаливоенерго.

Держенергонагляд підлеглий безпосередньо Міністерству палива й енергетики України, зокрема виконання функцій, покладених на Держенергонагляд цим Положенням, і діє в складі державного підприємства, що здійснює централізоване диспетчерське керування об'єднаною енергетичною системою України.

Таким чином, Держенергонагляд є суб'єктом владних повноважень у понятті, викладеному в статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, а також те що стягувана сума зараховується до Державного бюджету України, суд вважає правомірним звернення Прокурора Київського району м. Сімферополя в інтересах держави в особі Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відособленого підрозділу «Держенергонагляд у Кримському регіоні» з позовною заявою про стягнення з Військової частини А-2157 340,00 грн. штрафних санкцій за порушення законодавства про електроенергетику.

27.02.2007 р. державним інспектором з енергетичного нагляду Західного відділення Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Автономній Республіці Крим відносно Військової частини А-2157 був винесений припис № 51/07 із вказівкою необхідності проведення заходів для усунення виявлених порушень.(а.с.8)

Вказаним приписом відповідача було зобов’язано в строк до 01.06.2007 р. повідомити про виконання припису.

Частина 4 статті 26 Закону України №575/97-ВР встановлено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Відповідно до Інструкції з організації проведення обстежень електричних, тепловикористовуючих, установок, теплових мереж та оформлення їх результатів, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України 24.12.2004 р. № 817, при перевірки виконання Припису безпосередньо на підприємстві вона, як правило, повинна проводитись не пізніше одного календарного місяця після закінчення терміну виконання найбільш тривалого заходу Припису.

З матеріалів справи вбачається, що жоден пункт припису № 51/07 від 25.06.2007 р. відповідачем виконані не були, про що позивачем в присутності керівника електрогосподарства був складений відповідний акт перевірки № 51/05 від 25.06.2007 р.(а.с.8)

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів Національної комісії регулювання електроенергетики України, Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж, Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії та порушення умов ліцензій суб’єкти господарської діяльності несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі до п’яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Національна комісія регулювання електроенергетики України, державні інспектори з експлуатації електричних станцій і мереж, державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії на підставі акта перевірки, оформленого в установленому порядку, за наявності порушень, передбачених цією статтею, видають у межах своєї компетенції суб’єктам господарської діяльності постанови про накладення штрафів за встановленою формою.

За таких обставин, на підставі акту перевірки №51/05 від 25.06.2007 р. старшим державним інспектором з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії Інспекції Держенергонагляду у Кримському регіоні ВП «Держенергонагляд у Кримському регіоні» була винесена постанова №126-кр від 12.09.2007 р. про накладення на Військову частину А-2157 штрафних санкцій у розмірі 340,00 грн.(а.с.6)

Відповідно до п. 10 Положення про порядок накладення на суб’єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1312 від 21.07.1999 р. суб’єкт господарської діяльності повинен сплатити штраф протягом 30 днів з дня винесення постанови про його накладення. У разі несплати штрафу у зазначений термін він стягується в судовому порядку.

Суми стягнених штрафів зараховуються до Державного бюджету України (ст. 27 Закону України «Про електроенергетику»).

У зв’язку з несплатою відповідачем вказаної суми штрафу, Держенергонагляд у кримському регіоні звернувся до суду з позовом про стягнення боргу в примусовому порядку.

Рішення про накладення на суб’єктів господарської діяльності штрафів може бути оскаржене в установленому законом порядку (п. 11 Положення).

Постанова № 126-кр від 12.09.2007 р. була отримане відповідачем згідно поштового повідомлення у матеріалах справи 13.09.2007 р.(а.с.7), але оскаржена до суду у встановлені строки не була.

При таких обставинах, суд вважає, що вимоги прокурора обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються матеріалами справи, та відповідають чинному законодавству України.

Відповідач доказів сплати у розмірі 340,00 грн. суду не надав, коли як відповідно до часті 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Згідно пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем — фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись частиною 1 статті 71, статтями 94, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Військової частини А-2157 (96548 АР Крим, Сакський район, с. Кар’єрне; ідентифікаційний код 22997962) на користь Державного бюджету України ( код платежу: 21081100, р/р 00243, МФО 824026, код ЗКПО 34741363, одержувач коштів: Державний бюджет Сакського району , банк одержувача: Управління державного казначейства в АР Крим, м. Сімферополь) 340,00 грн. заборгованості.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

Судом роз’яснено сторонам положення ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно якої Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну Постанову направити на адресу сторін та прокуратури АР Крим (м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 21) рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.