ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 47/57

10.04.08

За позовом Закритого акціонерного товариства „Лігобуд”

До Товариства з обмеженою відповідальністю „Піріт”

Про стягнення 9 690,04 грн.

Суддя Станік С.Р.

Представники:

Від позивача: Джевага М.М. –предст. (дов. 390л від 12.12.2007)

Від відповідача: не з’явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього 9 690,04 грн. заборгованості, а також відшкодування витрат по сплаті державного мита та витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2008 було порушено провадження у справі № 47/57, розгляд якої було призначено на 26.03.2008.

У зв’язку з неявкою представника відповідача у судове засідання 26.03.2008 розгляд справи було відкладено на 10.04.2008.

Представник позивача в судовому засіданні 10.04.2008 заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач вимог суду, викладених в ухвалах від 04.03.2008 та 26.03.2008 не виконав, відзив на позовну заяву не надав, в судове засідання 26.03.2008 та 10.04.2008 представника не направив. Через канцелярію господарського суду міста Києва ніяких заяв та клопотань не подавав. Про проведення судового засідання 26.03.2008 та 10.04.2008 був повідомлений належним чином.

Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи за позовом Закритого акціонерного товариства „Лігобуд” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Піріт”, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем - Закритим акціонерним товариством „Лігобуд” (надалі –ЗАТ „Лігобуд”), в якості генпідрядника, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „Піріт” (надалі –ТОВ „Піріт”), в якості підрядника, було укладено Договір на виконання будівельних робіт № 627 від 17.11.2006 (надалі - Договір) предметом якого є виконання підрядником (відповідачем) за дорученням генпідрядника (позивача) будівництва торговельного центра „Жуляни” по цегельній кладці.

Згідно пункту 3.1 зазначеного Договору розрахунки за будівельні роботи на об’єкті здійснюються шляхом оплати авансу в розмірі 30% від вартості запланованого обсягу робіт, а також шляхом здійснення проміжних платежів за виконані роботи протягом 3 календарних днів після підписанняя Акту КБ-2в.

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що після повного виконання підрядником (відповідачем) робіт за цим Договором, підтверджених підписаними уповноваженими представниками сторін Актом виконаних робіт, замовник здійснює остаточний розрахунок та перераховує на поточний рахунок підрядника (відповідача) грошові кошти відповідно до договірної ціни.

Відповідно до пункту 3.5 Договору розрахунки за виконані роботи замовник проводить на підставі довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) протягом 3 календарних днів після підписання Акту КБ-2в.

На виконання зобов’язання, передбаченого Договором на виконання будівельних робіт № 627 від 17.11.2006, згідно Акту приймання виконаних підрядних робіт № 1 за листопад 2006 року, типова форма (№ КБ-2в) якого затверджена наказом Державного комітету статистики України та Державного комітету будівництва та архітектури від 21.06.2002 № 237/5, відповідачем - ТОВ „Піріт” виконано роботи з будівництва торговельного центра „Жуляни”, а позивачем –ЗАТ „Лігобуд” прийнято зазначені роботи на загальну суму 15 501,60 грн. Оригінал Акту приймання виконаних підрядних робіт № 1 за листопад 2006 року, який підписаний генпідрядником (позивачем) та підрядником (відповідачем) без зауважень та заперечень щодо обсягів, якості, вартості виконаних робіт та скріплені печатками підприємств позивача та відповідача, досліджено в судовому засіданні, а належним чином засвідчена копія долучена до матеріалів справи.

Згідно довідки про вартість виконаних підрядних робіт за листопад 2006 року, типова форма (№ КБ-3) якої затверджена наказом Державного комітету статистики України та Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 29.12.2000 № 416/299, належним чином засвідчена копія якої долучена до матеріалів справи, вартість виконаних відповідачем –ТОВ „Піріт” за замовленням позивача –ЗАТ „Лігобуд” робіт становить 15 501,60 грн.

Згідно платіжного доручення № 3261 від 27.11.2006 позивач –ЗАТ „Лігобуд” перерахував на рахунок відповідача –ТОВ „Піріт” грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. з призначенням платежу –аванс за виконанні будівельно-монтажні роботи торговельного центра „Жуляни” згідно Договору № 627 від 17.11.2006, згідно платіжного доручення

№ 23465 від 12.12.2006 –грошові кошти в сумі 15 191,64 грн. з призначенням платежу –за виконанні будівельно-монтажні роботи торговельного центра „Жуляни” згідно Договору № 627 від 17.11.2006. Загальна вартість оплачених генпідрядником (позивачем) підряднику (відповідачу) виконаних по Договору на виконання будівельних робіт № 627 від 17.11.2006 робіт становить 25 191,64 грн. Оригінали вищезазначених платіжних доручень досліджено в судовому засіданні, а належним чином засвідчені копії долучено до матеріалів справи

Згідно пояснень представника позивача позивачем –ЗАТ „Лігобуд” помилково перераховано на рахунок відповідача по Договору на виконання будівельних робіт № 627 від 17.11.2006 грошові кошти в розмірі 9 690,04 грн. (25 191,64 грн. (сплачена сума) - 15 501,60 грн. (вартість виконаних робіт).

Відповідно наявної в матеріалах справи належним чином засвідченої копії претензії ЗАТ „Лігобуд” № 39л від 25.01.2008, яка направлена відповідачу –ТОВ „Піріт” 25.01.2008, що підтверджується фінансовим чеком поштової установи, оригінал якого досліджено в судовому засіданні, а копію долучено до матеріалів справи, направленої в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України, строк повернення надмірно сплачених грошових коштів у розмірі 9 690,04 грн. встановлено до 14.02.2008.

Однак, згідно позовної заяви станом на день її подання відповідач свої зобов’язання щодо повернення надмірно сплачених коштів не виконав, відповідь на претензію не надіслав.

Таким чином, за розрахунком позивача відповідно до поданих позивачем вищезазначених документів, у відповідача існує заборгованість перед позивачем у сумі 9 690,04 грн.

Стаття 173 Господарський кодекс України господарським зобов'язання визнає таке зобов’язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Стаття 175 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п. 1 пояснення щодо заповнення „Акту приймання виконаних підрядних робіт” (типової форми N КБ-2в), затвердженого спільним наказом Державного комітету статистики України та Державного комітету будівництва та архітектури від 21.06.2002 № 237/5 „Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві” Акт приймання виконаних підрядних робіт складається для визначення вартості виконаних обсягів підрядних робіт та проведення розрахунків за виконані підрядні роботи на будівництві.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач –ТОВ „Піріт”, відповідно до взятих на себе зобов’язань по Договору на виконання будівельних робіт

№ 627 від 17.11.2006, згідно вищезазначеного Акту приймання виконаних підрядних робіт № 1 за листопад 2006 року та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за листопад 2006 року, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи, виконав для позивача - ЗАТ „Лігобуд” роботи з будівництва торговельного центра „Жуляни” на загальну суму 15 501,60 грн., а позивача - ЗАТ „Лігобуд” зазначені роботи прийняв та оплатив вартість виконаних відповідачем робіт в розмірі 25 191,64 грн., згідно наявних в матеріалах справи вищезазначених копій платіжних доручень.

Таким чином, позивач –ЗАТ „Лігобуд” здійснив переплату в розмірі 9 690,04 грн. (25 191,64 грн. (сума сплачена позивачем) –15 501,60 грн. (сума виконаних робіт)) та згідно претензії на підставі ст. 530 Цивільного кодексу України відповідач –ТОВ „Піріт” був зобов’язаний повернути безпідставно отримані кошти, чого зроблено не було, а тому на даний час у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі 9 690,04 грн., яка підлягає стягненню у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд визнав вимогу позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості по надмірно сплачених грошових коштів в розмірі 9 690,04 грн. законною та обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 47, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Піріт” (, юридична адреса: 01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, буд. 30, р/р 3594 в філії „Жовтневе від. Промінвестбанку м. Київ”, МФО 322067), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Закритого акціонерного товариства „Лігобуд” (, юридична адреса: 02139, м. Київ, б-р Перова, буд. 13/2, р/р 42 в ВАТ ТФБ „Контракт”, МФО 322465) 9 690,04 (дев’ять тисяч шістсот дев’яносто) грн. 04 коп. заборгованості, 102 (сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                          С.Р. Станік