ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2008 р.
Справа № 42/346-07

вх.
№ 10520/1-42

Суддя
господарського суду Яризько В.О.

при секретарі
судового засідання Кобзєва Л.О.

за участю
представників сторін:

позивача -
ОСОБА_1.. - дор.  відповідача - Малахова
Н.В. дор., Фалько Л.В. дор. 3-ї особи - Ізмайлов В.О. дор.

розглянувши
справу за позовом СПДФО ОСОБА_2., м. Харків

до  ДПІ у Московському р-ні м. Харкова 3-я
особа  ГУДКУ в Харківській обл.

про стягнення
35353,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить
суд стягнути з ДПІ у Московському р-ні м.Харкова за рахунок коштів держбюджету
заподіяні матеріальні збитки на загальну суму 35353,14 грн., в т.ч. пов*язані
зі втратою майна на суму 22815 грн. та 12538,14 грн. збитків, заподіяних
внаслідок перешкоджанню у виконанні кредитного договору.

Відповідач, ДПІ
у Московському р-ні м.Харкова проти позову заперечує повністю, свої заперечення
виклав у відзиві на позов.

3-я особа,
ГУДКУ в Харківській обл. надала витребувані судом відомості.

Ухвалою суду
від 20.11.07р. розгляд справи зупинявся до отримання матеріалів перевірки від
прокуратури Московського р-ну м.Харкова та ВБК ДПА у Харківській обл.

Ухвалою
заступника голови господарського суду від 03.03.08р. було продовжено строк
розгляду справи на один місяць.

Позивач в
обгрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що 15.12.04р. у торгівельному
відділі, який він орендує в магазині "Кентавр" за адресою м.Харків
вул.Петровського,34, працівниками відповідача було вилучено належні йому
товарно-матеріальні цінності, а саме 953 найменування аудіо-відеопродукції у
кількості 1004 упаковки на загальну суму 22815 грн., про що був складений
протокол вилучення №314 від 15.12.04р. Під час вилучення був присутній
гр.ОСОБА_3., відносно якого і було складено протокол про адміністративне
правопорушення за ст.164 КУпАП та матеріали адміністративної справи були
направлені на розгляд до Київського районного суду м.Харкова.

21.02.05р.
Київським районним судом було винесено постанову, якою провадження по такій
адміністративній справі у відношенні ОСОБА_3. припинено та постановлено
повернути ОСОБА_2. вилучений товар на загальну суму 22815,0грн. На виконання
зазначеної постанови суду в частині повернення позивачу товару був виданий
виконавчий лист №3-15590/05 від 12.03.07р.

19.03.07 р.
постановою державного виконавця ВПВР Державної виконавчої служби Харківської
області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання
вищевказаного виконавчого листа №3-15590/05 від 12.03.07 р. В ході виконавчого
провадження державним виконавцем було встановлено, що майно, яке підлягає
поверненню згідно постанови суду, а саме
диски у кількості 1004 упаковки, відсутнє у ВПМ ДПІ у Московському
районі м. Харкова, про що був складений акт від 23.05.07 р., у зв'язку із чим
виконавчий лист №3-15590/05 виданий 12.03.07 р. Київським районним судом м.
Харкова про повернення йому товару, вилученого за протоколом вилучення №314 від
15.12.04 р., був повернутий стягувачеві у відповідності до п. 6 ст. 40 Закону
України «Про виконавче провадження».

За таких
обставин позивач стверджує, що незаконними діями співробітників відділу
податкової міліції Державної податкової інспекції Московського району м.
Харкова йому була завдана матеріальна шкода у розмірі 22815,0грн.

Крім того позивач
вказує на те, що на момент вилучення майна за протоколом №314 від 15.12.04 р.
він здійснював підприємницьку діяльність - роздрібну торгівлю аудіо-
відеопродукціє, а майно (товар), що було вилучено у позивача, являлося
оборотними засобами. Його бізнес був налагоджений та приносив стабільний
прибуток, з якого він сплачував встановлені законодавством податки. Його
середньомісячний прибуток від реалізації
дисків до вилучення товару становив в середньому 5000 грн., що було його
основним доходом.

З метою поповнення
оборотних засобів 11.08.04 р. він уклав з ВАТ Комерційний банк «Надра»
кредитний договір № 6/5/2004/978-К/1074, у відповідності до умов якого банк
надав  кредит в сумі 1600 ЕВРО строком по
11.04.05 р. зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків. Кошти,
отримані за кредитним договором, він спрямував на оновлення оборотних фондів,
зокрема, на закупку товару (аудіо та відео- дисків). За рахунок коштів,
отриманих від реалізації товару, він розраховував проводити погашення
вищезазначеного кредиту.

Але, в наслідок
незаконного вилучення співробітниками відповідача належного йому товару,
прибуток від реалізації зазачених  дисків
не отримав, у звязку із чим не зміг виконати свої зобов'язання за кредитним
договором та своєчасно повернути кредит, в результаті чого у нього перед банком
виникла заборгованість в сумі 22 726 грн. 49 коп., яка склалася з:

-          осоновного боргу в сумі 8 267 грн. 25
коп.;

-     по нарахованих за користування кредитом
відсотках у сумі 1876 грн. 10 коп.;

-          по штрафам в сумі 12 204 грн. 69
коп.;

-          по пені в сумі 378 грн. 45 коп.

Для стягнення з
нього вказаної заборгованості ВАТ КБ «Надра» звернувся до суду. Рішенням
Московського районного суда м. Харкова позов банка було задоволено, вирішено
стягнути з ОСОБА_2. (позивач у даній справі) на користь ВАТ КБ «Надра» кошти в
сумі 22953. 75 грн.

Позивач
стверджує, що вказана заборгованість за кредитним договором від 11.08.04 р. №
6/5/2004/978-К/1074 в частині сплати штрафу та пені виникла в наслідок
незаконних лій посадових осіб відповідача, оскільки саме із-за протиправного
позбавлення належного йому товару він не зміг отримати кошти від реалізації
цього товару, а отже, не зміг своєчасно виплачувати суми обов"язкових
платежів за кредитним договором, у зв'язку із чим були нараховані штраф та
пеня. Відтак, збитки позивача у вигляді нарахування штрафу та пені за кредитнті
договором від 11.08.04р. № 6/5/2004/978-К/1074 на загальну суму 12 538 грн. 14
коп. підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Крім того, після
неправомірного вилучення належного йому всього товару, він був вимушений
припинити підприємницьку діяльність по роздрібній торгівлі
аудіо-відеопродукцією, оскільки в наслідок незаконних дій посадових осіб
відповідача був незаконно позбавлений оборотних засобів (товару аудіо та відео-
дисків, необхідних для ведення підприємницької діяльності). Грошових коштів на
оновлення оборотних засобів (закупку іншого товару) у нього не було, тобто, він
не мав можливості отримувати кошти від ведення діяльності і як наслідок не міг
розраховуватися за орендовані торгові площі, відшкодувати свої витрати по
облаштуванню торгового місця, сплачувати податки та отримувати прибуток, який є
метою підприємницької діяльності.

За таких
обставин позивач вказує, що він вимушений був відмовитися від подальшого
здійснення підприємницької діяльності, у зв'язку із чим  було втрачено торгові площі, клієнтуру,
постачальників, взагалі весь налагоджений та функціонуючий бізнес.

Відповідач
проти позову заперечує повністю, вказуючи на те, що 15.12.04 р. під час
проведення перевірки фактів, викладених у заяві гр-на ОСОБА_4., яка надійшла до
ВПМ ДПІ у Московському р-ні м.Харкова було встановлено незаконне здійснення
торгівлі без державної реєстрації та відповідного дозволу, та встановлений факт
реалізації аудіо та відеопродукції за відсутньості на них контрольних марок
встановленого зразка.. У ході проведення перевірки були оглянуті та вилучені
диски на загальну суму 22815,0 грн. Постановою Київського районного суду
м.Харкова від 21.02.05р. було повернуто ОСОБА_1. вилучені диски, але де
знаходяться на даний час вилучені диски, тв чому вони не повернуті до цього
часу позивачеві, відповідач пояснити не зміг, але посилаючись на те, що до
цього часу не встановлено конкретних осіб, винних у нестачі товарно-матеріальних
цінностей, тому відсутній безпосередній причинний зв*язок між вилученням ДПІ у
Московському р-ні м.Харкова аудіо та відеодисків та збитками, понесеними
позивачем. Також відповідач зазначає, що станом на 20.07.05р. вилучені диски
знаходилися у приміщення ВПМ ДПІ у Московському р-ні, але за їх поверненням
ніхто не звертався.

За таких
обставин відповідач вважає, що позовні вимоги заявлено необгрунтовано.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши представників сторін суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню частково у сумі 22815,0 грн., виходячи з
наступного:

Як встановлено
в судовому засіданні 15.12.04р. працівниками відповідача в приміщенні магазину
"Кентавр" за адресоюАДРЕСА_1було вилучено  аудіо-відеопродукції на загальну суму
22815,0грн., що належала позивачу. Сам ОСОБА_2. під час вилучення продукції
присутнім не був, вилучення проводилось за участю гр. ОСОБА_3., відносно якого
і було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.164 КУпАП та
матеріали адміністративної справи були направлені на розгляд до Київського
районного суду м.Харкова.

21.02.05р.
Київським районним судом було винесено постанову, якою провадження по такій
адміністративній справі у відношенні ОСОБА_3. припинено.

Як зазначено в
даній постанові,  факт продажу
гр.ОСОБА_3.  спірної відео-аудіопродукці,
що належала позивачу, документально ніяким чином не зафіксовано та в судовому
засіданні не підтверджено, в зв*язку з чим
постановлено повернути ОСОБА_1. вилучений товар на загальну суму 22815,0грн.

Дана постанова
набрала законної сили. На виконання зазначеної постанови суду в частині
повернення позивачу товару був виданий виконавчий лист №3-15590/05 від
12.03.07р.

Відповідно до
ст.35 ГПК України, рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є
обов*язковим для господарського суду щодо фактів. які встановлені судом і мають
значення для вирішення спору.

19.03.07р.
постановою  державного виконавця ВПВР
Державної виконавчої служби Харківської обл. було відкрито виконавче
провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

В ході
виконавчого провадження державним виконавцем було встановлено, що майно, яке
підлягає поверненню, у відділі податкової міліції ДПІ у Московськомі р-ні
м.Харкова відсутнє, в зв*язку з чим виконавчий лист було повернуто стягувачеві
у відповідності до п.6 ст.40 Закону України "Про виконавче
провадження".

Суд зазначає,
що доказів звернення державного виконавця чи позивача до канцелярії чи
керівництва ДПІ Московського р-ну  про
повернення вилученого майна позивачем не надано, а судом не встановлено.

Ухвалою
господарського суду від 20.11.07р. було зобов*язано  управління по боротьбі з корупцією в органах
ДПС ДПА у Харківській області провести службове розслідування по факту
вилучення спірного майна працівниками ДПІ у Московському р-ні м.Харкова.

Проведеним
службовим розслідуванням було встановлено факт втрати товарно-матеріальних
цінностей загальною вартістю 22.815,0 грн., вилучених з магазину «Кентавр»,
розташованого за адресою АДРЕСА_1, згідно протоколу вилучення №314 від
15.12.2004 року, за рахунок неналежного виконання своїх посадових обов'язків
посадовими особами ВПМ ДПІ у Московському районі м. Харкова.

Також судом
направлялось повідомлення до прокуратури Московського р-ну м.Харкова для
проведення перевірки стосовно факту вилучення та встановлення місцезнаходження
вилученого майна, але відповіді від прокуратури не надійшло. Згідно
повідомлення відповідача, прокураторою Московського р-ну м.Харкова порушено
кримінальну справу по факту недбалого становлення до своїх службових обов*язків
посадовими особами ДПІ у Московському р-ні м.Харкова.

Представники
відповідача в судовому засіданні не змогли пояснити, де в даний час знаходяться
вилучені товарно-матеріальні цінності, що були вилучені у позивача та не повернуті
йому.

Таким чином суд
вважає, що позивачем обгрунтовано заявлено позовні вимоги в частині
відшкодування завданої майновоїшкоди в розмірі вартості нестачі товару
22815,0грн., оскільки  ч. 4 ст. 41
Конституції України зазначається: «Ніхто не може бути протиправно позбавлений
права власності. Права приватної власності є непорушним». Зазначені положення
законодавства закріплені також у ст. 321 Цивільного кодексу України.

Відповідно до
ч. З ст. 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст.
1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи.
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1174
ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями,
діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при
здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого самоврядування, незалежно від вини цієї
особи.

Стосовно
заявлених решти позовних вимог по відшкодуванню збитків у розмірі 12538,14грн.,
заподіяних в результаті перешкоджання відповідачем виконанню кредитного
договору, суд відмовляє, оскільки позивачем не надано доказів, а судом не
встановлено того, що він мав налагожений бізнес, та з його слів приносив йому
стабільний дохід у розмірі 5 тис. грн. щомісячно, оскільки  згідно наданих ним до податкової інспекції
звітів, за три квартала 2004 року його щомісячна виручка складала 444 гривні,
за ввесь 2003 рік - 6 тис. грн.

Крім того,
постанова Київського районного суду про повернення йому вилученого майна  набрала законної сили 21.02.05р. про
отримання виконавчого листа на примусове виконання даного рішення суду позивач
звернувся тільки в березні 2007 року. 25.05.07р. державним виконавцем було
повернуто даний виконавчий лист позивачу без його фактичного виконання, а до
суду позивач звернувся тільки 24.09.07р. Як зазначалось вище, до цього часу
позивач офіційно не звертався до керівництва ДПІ у Московському р-ні м.Харкова,
до складу якої входить відділ податкової міліції, працівники якої проводили
вилучення товару, про повернення йому товару на підставі рішення суду, що суд
розцінює як втрату позивачем особливого інтересу до подальшої долі вилученого
майна, та в зв*язку з цим і до наслідків несвоєчасного повернення такого майна,
та продовження своєї торгівельної діяльності даним товаром, а взв*язку з цим і
прийняття заходів щодо зменшення розміру шкоди, заподіяної вилученням товару,
тому заявлена позивачем сума понесених збитків у розмірі 12538,14грн. є
необгрунтованою.

Враховуючи, що
позовні вимоги задоволено частково, держмито в розмірі 228,15 грн. та судові
витрати в розмірі 118,0 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись  ст.ст.4, 12. 32-35, 43, 49, 83-85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити частково.

Стягнути з ДПІ
у Московському р-ні м.Харкова (код 22705929, м.Харків вул.Світла,5 за рахунок
коштів держбюджету (рахунок №0500 банк ГУДКУ у Харківській обл. МФО
851011) на користь ОСОБА_2(АДРЕСА_2, код НОМЕР_1, рахунок НОМЕР_2в АКІБ
"УкрСіббанк" МФО 351005) збитки в сумі 22815,0 грн.

В решті
задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ДПІ
у Московському р-ні м.Харкова (код 22705929, м.Харків вул.Світла,5 за рахунок
коштів держбюджету (рахунок №0500 банк ГУДКУ у Харківській обл. МФО
851011) на користь ОСОБА_2(АДРЕСА_2, код НОМЕР_1, рахунок НОМЕР_2в АКІБ "УкрСіббанк"
МФО 351005) держмито в сумі 228,15 грн. та 118,0 грн. судових витрат.

Суддя
Яризько В.О.

Повний текст рішення
виготовлено 08.04.08р.