СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

07 травня 2008 року

Справа № 2-16/16512-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Гоголя Ю.М.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Матяша Сергія Федоровича, довіреність № 06-03-17/17/00 від 19.12.07;

позивача: Нижника Ігоря Івановича, довіреність № 06-03-17/170099 від 19.12.07;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Омельченко В.А.) від 18.02.2008 у справі № 2-16/16512-2007А

за позовом           Закритого акціонерного товариства "Кримський ТИТАН" (Північна промзона, Армянськ, 96012)

до           Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Північна, 2, Красноперекопськ, 96000)

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство «Кримський ТИТАН»звернулось до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /2 від 15.10.2007 року на суму податкового зобов'язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища у розмірі 61923,26 грн., в т.ч. основний платіж -61923,26 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що податковим органом під час проведення камеральної перевірки закритого акціонерного товариства «Кримський ТИТАН»безпідставно встановлено наявність недоїмки по збору за забруднення навколишнього природного середовища. Позивач зазначає, що ним у повному обсязі сплачений до бюджету вказаний збір, при тому, що правила сплати вказаного збору, закріплені Порядком встановлення нормативів збору забруднення навколишнього природного середовища, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 303 від 01.03.1999 року, не порушувались.

Постановою господарського суду АР Крим від 18.02.2008 року у справі № 2-16/16512-2007А позов закритого акціонерного товариства "Кримський ТИТАН" задоволено. Суд визнав нечинним податкове повідомлення-рішення Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції № /2 від 15.10.2007 року про суму податкового зобов'язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища у розмірі 61923,26 грн., в т.ч. основний платіж - 61923,26 грн.

Не погодившись з цим судовим актом, Красноперекопська об'єднана державна податкова інспекція звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі полягають у неповному дослідженні судом першої інстанції обставин справи та невірному застосуванні положень Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». Відповідач зазначає, що позивачем було самостійно виявлено факт заниження суми податкового зобов`язання за І квартал 2007 року та надано уточнюючий розрахунок збору за забруднення навколишнього природного середовища, у зв’язку з чим, ЗАТ "Кримський ТИТАН", в силу пункту 17.2 статті 17 вказаного вище закону, мало сплатити штраф в розмірі 5 % від суми недоплати.

Представник позивача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Відповідач у судове засідання не з'явився, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, до початку розгляду справи надіслав клопотання про відкладення слухання справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника у судове засідання.

Враховуючи, що чинне законодавство не обмежує коло представників юридичних осіб при розгляді адміністративної справи, а також те, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за відсутностівідповідача.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 07.05.2008 суддів Гонтаря В.І. та Борисову Ю.В. замінено на суддів Горошко Н.П. та Гоголя Ю.М.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України судовою колегією встановлено наступне.

Армянським відділенням Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції було проведено камеральну перевірку уточнюючої декларації збору за забруднення навколишнього природного середовища, поданої закритим акціонерним товариством "Кримський ТИТАН" за І квартал 2007 року.

За результатами перевірки було складено акт перевірки № 217/15-/3/32785994 від 04.06.2007 року, яким встановлено факт порушення позивачем вимог пункту 17.2 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

На підставі вказаного акту, 15.10.2007 року Армянським відділенням Красноперекопської ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення № /2, яким позивачеві було визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 61923,26 грн.

Вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1.2 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ, податкове зобов`язання –зобов`язання платника податку сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим законом або іншими законами України.

Підпунктом "а" пункту 17.2 статті 17 вказаного вище Закону № 2181-III передбачено, що платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний надіслати уточнюючій розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі п'яти відсотків від такої суми до надання такого уточнюючого розрахунку.

З матеріалів справи вбачається, що 26.04.2007 року закритим акціонерним товариством "Кримський ТИТАН", відповідно до вимог підпункту "б" підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ та пункту 9 Порядку встановлення нормативів збору забруднення навколишнього природного середовища, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 303 від 01.03.1999 року, було подано до Державної податкової інспекції в м. Армянську, правонаступником якої є Красноперекопська ОДПІ, податковий розрахунок збору за забруднення навколишнього природного середовища за І квартал 2007 року у розмірі 901988,94 грн.

17.05.2007 закритим акціонерним товариством "Кримський ТИТАН" було надано уточнений розрахунок збору за забруднення навколишнього природного середовища за І квартал 2007 року, в якому суму вказаного збору збільшено на 1238465,26 грн. Таким чином, підприємством всього до сплати було узгоджено податкове зобов'язання в сумі 2140454,20 грн. (901988,94 + 1238465,26).

Надаючи оцінку факту подачі позивачем уточнюючого розрахунку 17.05.2007 року, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що, відповідно до підпункту "б" пункту 4.4 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ, податкові декларації здаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (в тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків) –40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Таким чином, у даному випадку останнім днем здачі позивачем розрахунку за забруднення навколишнього природного середовища за І квартал 2007 року є 10.05.2007 року.

Тому, у разі подачі уточнюючого розрахунку саме 17.05.2007 року, застосуванню підлягає норма абзацу "а" пункту 17.2 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ, згідно з якою якщо платник виявляє заниження податкових зобов'язань минулого податкового періоду, то він має право надати уточнюючий податковий розрахунок і сплатити суму такої недоплати і штраф у розмірі 5% від такої суми до подачі уточнюючого податкового розрахунку.

Пунктом 17.2 статті 17 вказаного Закону встановлено, що штраф не нараховується якщо платник подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного терміну подачі декларації за звітний період.

У даному випадку закритим акціонерним товариством "Кримський ТИТАН" не подавалась нова декларація з виправленими показниками до закінчення граничного терміну подачі декларації за звітний період, а мала місце подача уточнюючого розрахунку, який є додатком до першого, з порушенням граничних строків подачі. За таких обставин, на позивачеві лежав обов`язок сплати штрафу у розмірі 5% від суми недоплати. Однак, судом першої інстанції викладені вище обставини безпідставно не прийняті до уваги.

У зв’язку з цим, той факт, що за даними довідки розрахунків з бюджетом, станом на 31.05.2007 року, по особистому рахунку ЗАТ "Кримський ТИТАН" недоплата (недоїмка) зі збору за забруднення навколишнього природного середовища відсутня правового значення не має, оскільки у даному випадку йдеться не про повноту сплати спірного збору, а про правові наслідки подачі уточнюючого розрахунку по за межами граничного терміну подачі даних до податкового органу за звітний період.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що форма податкового розрахунку за забруднення навколишнього природного середовища затверджена Наказом Державної податкової адміністрації України № 357/10637 від 01.04.2005 року і узгоджена Рішенням комітету Верховної Ради України з питань фінансів і банківської діяльності № 06-10/10-187 від 01.03.2005 року.

Так, рядком 9 вказаного розрахунку зазначається «сума збору (недоплати), яка збільшує податкові зобов'язання в зв'язку, з виправленням помилки», а рядком 11 вказується «сума штрафу (нараховується платником самостійно)».

На підставі викладеного, судова колегія погоджується з доводами податкового органа про те, що якщо підприємство самостійно відображає в рядку 9 розрахунку суму збору (недоплати), то воно має в рядку 11 зазначити суму штрафу належного до сплати в розмірі 5% від суми недоплати, вказаної підприємством в рядку 9. Однак, такі вимоги позивачем не були виконані.

Згідно з пунктом 1.3 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ, податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання, самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному або судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Згідно з пунктом 6.1 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ, у разі, коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов'язань, сума податку чи збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).

На підставі викладених обставин та наведених норм законодавства судова колегія вважає правомірними дії Державної податкової інспекції в м. Армянську стосовно нарахування несплаченого позивачем штрафу та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № /2 від 15.10.2007 року на суму податкових зобов'язань у розмірі 61923,26 грн., а також вважає безпідставними висновки господарського суду АР Крим про необхідність визнання нечинним вказаного податкового повідомлення-рішення.

Частинами 1 та 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись статтями 195, 198 п.3, 202 п.п.1, 4, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції задовольнити.

2. Постанову господарського суду Автономної республіки Крим від 18 лютого 2008 року у справі № 2-16/16512-2007А скасувати.

3. Прийняти нову постанову.

4. У задоволенні позову закритого акціонерного товариства "Кримський ТИТАН" відмовити.

Головуючий суддя                                                  В.М. Плут

Судді                                                                                Н.П. Горошко

Ю.М. Гоголь