ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/115

23.04.08

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інком»

про

стягнення 8 192,96 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Хромей В.В. (довіреність № 14 від 31.07.2007);

від відповідача –

не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна»(далі –Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інком»(далі –Відповідач) про стягнення 7 586,21 грн. заборгованості за поставлений товар, 350,21 грн. 24% річних, 256,54 грн. пені.

У судовому засіданні Господарським судом Харківської області було встановлено, що Відповідач знаходиться за адресою: 04075, м. Київ, вул. Гамарника, 56.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.02.2008 справу №45/480-07 було направлено за підсудністю до Господарського суду м. Києва за місцезнаходженням Відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.04.2008 справу № 45/480-07 прийнято до провадження, присвоєно № 34/115 та призначено розгляд справи на 23.04.2008.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Відповідачем своїх зобов’язань за договором поставки № 355/07-ІІ від 23.07.2007, укладеного між Позивачем та Відповідачем, (далі –Договір) щодо оплати згідно з пунктом 9 Договору вартості поставленого товару.

Позивач в порядку статей 66, 67 Господарсько процесуального кодексу (далі –ГПК України) подав клопотання, відповідно до якого просив накласти арешт у сумі заборгованості на грошові кошти Відповідача, які знаходяться на його розрахунковому рахунку.

Суд зазначене клопотання відхилів з тих підстав, що Позивачем у порушення статті 66 ГПК України не доведено, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала від 01.04.2008 була надіслана на юридичну адресу Відповідача: 04075, м. Київ, вул. Гамарника, 56, зазначену в позовній заяві, його реєстраційних документах та Довідці Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві, виданої станом на 15.01.2008.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 Господарсько процесуального кодексу України (далі –ГПК України) здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

23.07.2007 між Позивачем (Постачальник) та Відповідачем (Покупець) було укладено Договір, відповідно до пункту 1 якого за цим Договором Постачальник зобов’язується поставляти Покупцю товар, а Покупець зобов’язується приймати його та оплачувати.

Днем виконання Постачальником зобов’язання по поставці товару вважається дата здачі товару органу транспорту при відвантаженні іногородньому Покупцю, а при здачі на складі Покупця або Постачальника –дата накладної, приймально-сдавального акта або розписки про отримання товару (пункт 6 Договору).

Відповідно до пункту 9 Договору за поставлений товар Покупець зобов’язаний сплатити Постачальнику протягом двадцяти одного календарного дня з дня поставки (пункт 6 Договору) суму, що вказана в накладній (рахунку), по якій поставляється товар.

Згідно з пунктом 16 Договору за прострочення оплати поставленого товару (пункт 9 Договору), Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від несплаченої в строк суми –за кожен день прострочення платежу. Окрім пені Покупець на вимогу Постачальника, починаючи з сьомого дня, що йде за останнім днем, в якому грошове зобов’язання повинне бути виконано (пункт 9 Договору), повинен сплатити Постачальнику за неправомірне користування чужими грошовими коштами 24% річних від несплаченої у строк суми за весь час такого користування. При цьому строки позовної давності та строки нарахування пені встановлюються у три роки.

23.07.2007 Позивач та Відповідач уклали протокол розбіжностей до Договору, відповідно до якого у пункті 16 Договору по тексту змінили формулювання на таке: «За прострочення платежу Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня».

На виконання вказаного Договору, Відповідачу був поставлений Товар відповідно до видаткових накладних № 80057815 від 27.08.2007 на суму 3 052,80 грн., № 80058341 від 30.08.2007 на суму 4 533,41 грн., всього на суму 7 586,21 грн.

Поставлений товар прийнятий Відповідачем у повному обсязі, що підтверджується підписом та печаткою Відповідача на вказаних видаткових накладних, а також довіреностями серія ЯНС № 477191 від 27.08.2007, серія ЯНС № 477193 від 30.08.2007.

З пояснень представника Позивача вбачається, що Відповідач за отриманий на підставі вказаних видаткових накладних товар не розрахувався з Позивачем.

18.11.2007 Позивач направив Відповідачу претензію щодо сплати заборгованості за поставлений товар у сумі 7 586,21 грн.

Відповідач залишив вказану претензію без відповіді, а вимоги Позивача без задоволення.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідно до пункту 9 Договору Відповідач повинен був здійснити оплату вартості отриманого товару у сумі 3 052,80 грн., в строк до 17.09.2007; у сумі 4 533,41 грн., в строк до 20.09.2007, всього на суму 7 586,21 грн.

Проте, Відповідач, як у встановлений пунктом 9 Договором строк так і на дату судового розгляду, свого зобов’язання щодо оплати вартості отриманого товару у сумі 7 586,21 грн. не виконав.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Відповідача 7 586,21 грн. боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Аналогічне положення міститься й у статті 611 ЦК України, згідно з якою у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 24% річних підлягає задоволенню у повному обсязі за розрахунком Позивача в сумі 350,21 грн. 24% річних. Розрахунок 24% річних відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та пункту 16 Договору.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача пені підлягає задоволенню у повному обсязі за розрахунком Позивача в сумі 256,54 грн. пені. Розрахунок пені відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та пункту 16 Договору.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 525, 526, 530, 611, 612, 625 ЦК України, статтями 193, 230 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інком» (04075, м. Київ, вул. Гамарника, 56, ідентифікаційний 34633857, р/р 2995 в ХФ АКБ «Форум», МФО 350772, а у випадку відсутності коштів із будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна»(04116, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 5, ідентифікаційний код 30384724, р/р 4519 в КРД «Райффайзен Банк Аваль», МФО 322904) 7 586 (сім тисяч п’ятсот вісімдесят шість) грн. 21 коп. боргу, 350 (триста п’ятдесят) грн. 21 коп. 24% річних, 256 (двісті п’ятдесят шість) грн. 54 коп. пені, а також 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денногс строку з дня його підписання.

Суддя

Сташків Р.Б.

Повний текст рішення підписано 05.05.2008