ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.08                                                                                           Справа№ 5/108А

за позовом: ВАТ „Укртелеком” в особі центру електрозв”язку № 4 м.Червоноград Львівської філії ВАТ „Укртелеком”, м.Червоноград

до відповідача: Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області, м.Львів

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: ТзОВ „ЮЕКС”, м.Червоноград

про визнання нечинним рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін та Припису про усунення порушення державної дисципліни цін Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області

Суддя І.Петрик

При секретарі С.Печений

Представники:

від позивача: В.Грушецька –представник (довіреність від 28.07.05р.)

від відповідача: О.Рущак –представник (довіреність № 04-268 від 29.01.08р.)

третя особа: Н.Мельник –керівник (посв. Від 01.01.08р.)

Суть спору: розглядається справа за позовом ВАТ „Укртелеком” в особі центру електрозв”язку № 4 м.Червоноград Львівської філії ВАТ „Укртелеком” до Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача: ТзОВ „ЮЕКС”, про визнання нечиним рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін та Припису про усунення порушення державної дисципліни цін Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а також, ствердив, що Рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області № 95 від 07.03.2008р про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін до ВАТ «Укртелеком»в сумі 1126.08 грн. та Припису про усунення порушення державної дисципліни цін № 71 від 03.03.2008р., яким вимагається здійснити перерахунок плати споживачам за загальнодоступні телекомунікаційні послуги на суму 437,92 грн. слід скасувати та визнати нечинними, Позивачем викладено у позовній заяві за № 497 від 01.04.2008р. зокрема, що:

- висновок Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області щодо неправильного застосування при розрахунках з споживачем-видавцем ТзОВ «ЮЕКС» тарифів за користування телефонами, а саме застосування тарифів, встановлених «як для інших підприємств, установ»є необгрунтованим, оскільки зазначеним споживачем при укладенні договору на надання телекомунікаційних послуг в 2002р. та при подальшому користуванні цими послугами не надано документа, який підтверджує його право на застосування до нього тарифів, передбачених для бюджетних організацій і установ. Таким документом є Свідоцтво про внесення суб`єкта видавничої справи до Державного реєстру України видавців, виготівників і розповсюджувачів видавничої продукції, зразок якого встановлено Положенням «Про Державний реєстр видавців, виготівників і розповсюджувачів видавничої продукції», затвердженим Постановою КМУ від 28.09.1998 № 1540., тому відсутні правові підстави застосування до нього бюджетних тарифів.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у своєму запереченні на позовну заяву від 21.04. 2008р. № 20/1-2/1674, посилаючись на те, що відповідно до ст. 6 Закону України«Про видавничу справу»від 05.06.1997 року № 318/97-ВР видавництва користуються послугами організацій поштового, телеграфного і телефонного зв`язку за тарифами, передбаченими для бюджетних організацій і установ; що дані тарифи застосовуються для видавництв без обмежень щодо включення чи не включення даних видавництв до Державного реєстру України видавців, виготівників і розповсюджувачів видавничої продукції; що згідно ст.12 цього Закону реєстр ведеться лише з метою обліку суб’єктів видавничої справи; що Закон України «Про видавничу справу»не ставить в залежність визначення поняття видавництва та здійснення видавничої діяльності від включення до реєстру; що до обов`язків оператора віднесено забезпечення правильності застосування тарифів. Крім того, стверджує, що даний споживач внесений до Державного реєстру України видавців, виготівників і розповсюджувачів видавничої продукції, про що свідчать відповідне Cвідоцтво.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечив.

Розглянувши зібрані по справі матеріали в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні та з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено:

За результатами проведення планової перевірки щодо дотримання позивачем встановленого порядку застосування Граничних тарифів на загальнодоступні (універсальні) телекомунікаційні послуги Державною інспекцією з контролю за цінами у Львівській області було складено Акт № 000124 від 29.02.2008 року, яким встановлено, що в період січень 2007р. по лютий 2008 року позивачем до ТзОВ «ЮЕКС»застосовувались тарифи на телекомунікаційні послуги «як для інших підприємств, установ»в той час, як мали застосовуватись тарифи, передбачені для бюджетних організацій і установ; що в свою чергу призвело до необгрунтованого отримання позивачем виручки в сумі 437,92грн. На підставі висновків вищезазначеного Акта Державною інспекцією з контролю за цінами у Львівській області прийнято Рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисциліни цін № 95 від 07.03.2008р. до ВАТ «Укртелеком»в сумі 1126,08 грн. та видано Припис про усунення порушення державної дисципліни цін № 71 від 03.03.2008р., яким вимагається здійснити перерахунок плати споживачам за загальнодоступні телекомунікаційні послуги на суму 437,92 грн.

Взаємовідносини між позивачем та споживачами його послуг регулюються ЗУ «Про телекомунікації», Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвердженими Постановою КМУ від 09.08.2005р. № 720, та Типовим договором про надання послуг електрозв`язку, форму якого затверджено Наказом Державного комітету зв`язку та інформатизації України від 13.07.1999р. № 10. «Про видавничу справу».

П. 3.2.9 Типового договору про надання послуг електрозв`язку на споживача покладено обов`язок «повідомляти до Підприємства зв`язку дані, які необхідні для розрахункових документів», а п.3.2.19 –«повідомляти Підприємство зв`язку про зміну поштових або платіжних реквізитів, зміну назви, форму власності тощо.

В абз.5 п.11 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг зазначено, що «установлені законом пільги з оплати телекомунікаційних послуг надаються споживачам відповідно до законодавства».

Ст. 6 Закону України «Про видавничу справу»передбачено, що видавництва користуються послугами організацій поштового, телеграфного і телефонного зв`язку за тарифами, передбаченими для бюджетних організацій і установ. Згідно ч. 2 ст.12 цього Закону суб`єкти видавничої справи підлягають внесенню до Державного реєстру України видавців, виготівників і розповсюджувачів видавничої продукції в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 7 ст.21 цього Закону передбачено, що виготівник має право на видавничу діяльність після внесення його до Державного реєстру з усіма правами та обов`язками, передбаченими цим Законом для видавця, а ч. 1 ст. 25 передбачено, що розповсюдження видавничої продукції здійснюється після внесення розповсюджувача до Державного реєстру.

Доказом про включення споживача до цього реєстру є Свідоцтво про внесення суб`єкта видавничої справи до Державного реєстру України видавців, виготівників і розповсюджувачів видавничої продукції, зразок якого встановлено Положенням «Про Державний реєстр видавців, виготівників і розповсюджувачів видавничої продукції», затвердженого Постановою КМУ від 28.09.1998 № 1540.

Із зазначених вище законів та нормативних актів випливає, що застосування тарифів до субєктів видавничої справи, встановлених для бюджетних організацій, повинно здійснюватись з дня їх звернення до підприємства зв`язку. При цьому до звернення як обов`язкової умови застосування тарифів, встановлених для бюджетних організацій, такі підприємства повинні додати копію Свідоцтва про внесення суб`єкта видавничої справи до Державного реєстру України видавців, виготівників і розповсюджувачів видавничої продукції.

Як вбачається з матеріалів справи при укладанні договорів на надання послуг електрозв`язку та в подальшому, до дня перевірки Позивача, Державною інспекцією з контролю за цінами у Львівській області такого Свідоцтва ТзОВ «ЮЕКС»не надало, отже підстав для застосування до нього тарифів, встановлених для бюджетних організацій, немає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 20, 21, 25 Закону України «Про видавничу справу», ст.ст. 2, 17, 18, 19, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, КАСУ, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити.

2.          Рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області № 95 від 07.03.2008р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін до ВАТ «Укртелеком»в сумі 1126,08 грн. та Припис про усунення порушення державної дисципліни цін № 71 від 03.03.2008р. визнати недійсним.

3.          Стягнути з Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області (м.Львів, вул.. Чайковського, 17) на користь Цнтру електрозв”язку №4 м.Червоноград Львівської філії ВАТ „Укртелеком” (р/р в ЛОД ВАТ „Райфайзен-банк Аваль”, МФО 325570, ) 3,40 грн. судового збору.

4.          Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

5.          Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                     Петрик І.Й.