ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2008 р.

№ 38/259

Вищий господарський суду України в складі колегії

суддів:

Грейц К.В. –головуючого,

Бакуліної С.В.,

Глос О.І.,

розглянувши касаційну скаргу

ТОВ "Сентей"

на постанову

від 19.11.2007

Київського апеляційного господарського суду

у справі господарського суду міста Києва № 38/259

за позовом

ТОВ "Сентей"

до

- ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк

- Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України"

- Громадської організації "Народна кредитна спілка "Добробут"

про

визнання частково недійсним договору

іпотеки

за участю представників:

- позивача

Дувалки О.І., Лихопьока Д.П.

- відповідача (ВАБанк)

- відповідача (Громадської організації "Народна кредитна спілка "Добробут")

Наконечного В.О.

Савченко І.Е.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 38/259 від 11.09.2007 (суддя Власов Ю.Л.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2007 (колегія суддів Капацин Н.В., Калатай Н.Ф., Смірнової Л.Г.), в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентей" до ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк, Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України", Громадської організації "Народна кредитна спілка "Добробут" про визнання частково недійсним договору іпотеки відмовлено.

Рішення та постанова у справі мотивовані тим, що положення статті 232 Цивільного кодексу України, якими обґрунтовані позовні вимоги, не підлягає застосуванню до спірних відносин, оскільки позивач не уповноважував Підприємство "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів “Союз організацій інвалідів України" на укладення з Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський акціонерний банк іпотечного договору від 15.07.2005, вказаний договір укладено Підприємством "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів “Союз організацій інвалідів України" від власного імені, без будь-яких доручень Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентей", а право власності на проінвестоване нерухоме майно, яке позивач вважає порушеним в зв’язку з укладенням спірного договору іпотеки, може виникнути лише після завершення будівництва, прийняття будинку в експлуатацію та розподілення нежитлових приміщень.

ТОВ "Сентей", не погоджуючись з рішенням та постановою у справі, в поданій касаційній скарзі просить їх скасувати, позовні вимоги задовольнити, оскільки вважає, що суди попередніх інстанцій не врахували, що за спірним договором в іпотеку передане майно спільної власності, створене за рахунок інвестиційних внесків, в т.ч. позивача.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного та рішенні місцевого господарських судів, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що 18.01.2002 між Підприємством "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" як генпідрядником-інвестором та Громадською організацією “Народна кредитна спілка "Добробут" як замовником - генінвестором укладено генеральний довгостроковий інвестиційно-підрядний контракт № 1/Б/02 на будівництво житлового комплексу з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 208.

Згідно п. 3.3 вказаного контракту після здачі об'єкта в експлуатацію площа житлових та нежитлових приміщень розподіляється пропорційно фактичного внеску у будівництво об'єкту інвестування Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" та Громадської організації "Народна кредитна спілка "Добробут" за вирахуванням частки замовника та службових квартир.

Пунктом 3.7 контракту сторони передбачили, що фінансування об'єкту та розподіл житлових та нежитлових приміщень здійснюється в наступному порядку: Громадській організації "Народна кредитна спілка "Добробут" - 70% загальної площі нежитлових приміщень, Підприємству "Ресурс" Всеукраїнської громадської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" - 30% загальної площі нежитлових приміщень.

Додатковою угодою № 10 від 11.01.2005 до цього контракту в п. 3.7 контракту внесені зміни в частині фінансування та розподілу нежитлових приміщень, а саме: 100% загальної площі нежитлових приміщень об'єкту будівництва закріплено за Підприємством "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" та встановлено, що право власності на офісні (нежитлові) приміщення, які виділені рожевим кольором в додатках 1 та 2 до даної додаткової угоди, загальною площею 1281 кв. м, після здачі об'єкта будівництва в експлуатацію будуть належати Підприємству "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України".

12.03.2003 між Громадською організацією "Народна кредитна спілка "Добробут" як замовником - генінвестором, Підприємством "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" як генпідрядником-інвестором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сентей" як інвестором укладено довгостроковий інвестиційний договір № 28/Б/208 про будівництво житлового комплексу з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 208.

Згідно п. 3.3 вказаного договору після здачі об'єкта в експлуатацію площа житлових та нежитлових приміщень розподіляється пропорційно фактичного внеску у будівництво об'єкту інвестування Підприємства "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" та ТОВ "Сентей" за вирахуванням частки Громадської організації "Народна кредитна спілка "Добробут" та службових квартир.

Відповідно до п. 4.1.7 зазначеного договору Громадська організація "Народна кредитна спілка "Добробут" зобов'язалась в двотижневий термін після затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта або його окремих частин надати в межах своєї компетенції Підприємству "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України", ТОВ "Сентей" та їх субінвесторам документи, необхідні інвесторам для оформлення права власності на їх частку приміщень згідно з п.3.1 даного договору .

Додатковою угодою до цього договору сторони погодили, що ТОВ "Сентей" передаються нежитлові приміщення (офіс та кафе) загальною площею 149 кв. м.

13.07.2005 між ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк як кредитодавцем та Підприємством "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організації інвалідів України" як позичальником укладено кредитний договір № 151, відповідно до умов якого банк зобов’язався надати Підприємству "Ресурс" у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що складають невід'ємну частину договору.

Згідно п.п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3 зазначеного договору кредит сумі 2000000 грн. надається під 22% річних на строк до 16-ї години 13.01.2006, який додатковою угодою № 2 від 18.01.2006 до кредитного договору продовжено до 16-ї години 15.05.2006

В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 15.07.2005 між ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк як іпотекодержателем та Підприємством "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" як іпотекодавцем укладено іпотечний договір, відповідно до п. 1.1 якого Підприємство "Ресурс" передає, а ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк приймає в іпотеку предмет іпотеки, а саме: всі нежитлові приміщення, що розміщені на першому та другому поверхах житлового будинку згідно додатків №№ 1, 2 до Генерального довгострокового інвестиційно-підрядного контракту № 1/Б/02 про будівництво житлового комплексу з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 208, які стануть власністю Підприємства "Ресурс".

Вважаючи, що договір іпотеки від 15.07.2005 укладений внаслідок зловмисної домовленості відповідачів, ТОВ "Сентей" вимагає визнати його недійсним на підставі ст. 232 Цивільного кодексу України в частині передачі в іпотеку нежитлових приміщень площею 149 кв. м на першому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 208.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на порушення своїх майнових прав на нежитлові приміщення площею 149 кв. м, які йому належать за довгостроковим інвестиційним договором від 12.03.2003 № 28/Б/208, укладеним з Громадською організацією "Народна кредитна спілка "Добробут" та з Підприємством "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України", отже, всі нежитлові приміщення 1 і 2 поверхів, які стали предметом іпотеки, належать їм на праві спільної власності і згідно ч. 2 ст. 6 Закону України "Про іпотеку" могли передаватись в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою всіх співвласників, про що відповідачі не могли не знати, однак, дійшли зловмисної домовленості щодо передачі цих приміщень в іпотеку без згоди ТОВ "Сентей".

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що положення ст. 232 Цивільного кодексу України, якими обґрунтовані позовні вимоги ТОВ "Сентей", не підлягають застосуванню до спірних правовідносин за договором іпотеки від 15.07.2005.

Так, відповідно до ст. 232 Цивільного кодексу України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

Довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв'язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними.

Положення зазначеної норми регулюють такі відносини, коли особа уповноважує свого представника вчинити правочин з іншим суб’єктом, однак, представник досягає зловмисної домовленості з цим суб’єктом та вчинює з ним правочин від імені особи, що його уповноважила, на умовах для неї невигідних та збиткових.

В такому випадку цей правочин за позовом особи, яка уповноважила представника на його вчинення, може бути визнаний судом недійсним, якщо буде доведена зловмисна домовленість між представником та іншим суб’єктом правочину.

Отже, підстава для визнання правочину недійсним, визначена нормою ст. 232 ЦК України, стосується лише тих правочинів, які вчиняються особою не самостійно, а через представника, але, через його зловмисну домовленість з контрагентом воля довірителя не доводиться і підмінюється волею представника.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлений судами попередніх інстанцій факт укладення Підприємством "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" спірного іпотечного договору від 15.07.2005 від власного імені, а не від імені позивача і без будь-яких його доручень, вважає, що позивач невірно обрав законодавчі підстави позову, в зв’язку з чим його задоволення у даній судовій процедурі унеможливлюється.

Таким чином, всі інші доводи позивача, викладені ним у касаційній скарзі, щодо його права власності на проінвестоване нерухоме майно, яке ввійшло до складу переданого в іпотеку, не впливають на результат вирішення даного спору.

Наведене свідчить, що під час прийняття рішення та постанови у справі суди попередніх інстанцій не припустились порушення або неправильного застосування норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а, отже, підстави для їх скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2007 у справі господарського суду міста Києва № 38/259 залишити без змін.

Касаційну скаргу ТОВ "Сентей" залишити без задоволення.

Головуючий суддя К.В.Грейц

Судді           С.В.Бакуліна

О.І.Глос