СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

08 липня 2008 року

Справа № 2-26/6104-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула В.В.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Борисової Ю.В.,

за участю представників сторін:

позивача: Борисовський Олег Володимирович, довіреність б/н від 04.06.07, (санаторно-курортне об'єднання "Алушта");

відповідача, Валяєв Олександр Петрович, директор, (товариство з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим");

відповідача, Ольшанецький Денис Володимирович, довіреність № 04-16/1 від 31.12.07, (товариство з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна");

3-тя особа, не з'явився, ( акціонерне товариство закритого типу "Ваш вибір");

розглянувши апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" та товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Проніна О.Л.) від 07.06.2007 у справі №2-26/6104-2007

за позовом           Санаторно-курортного об'єднання "Алушта"

(вул. Комунальна, 39,Сімферополь,95000)

до          товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим"

(вул. Фрунзе, 8,Сімферополь,Автономна Республіка Крим,95000)

товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна"

(вул. Почайнинська, 38/44,Київ 70,04070)

третя особа: акціонерне товариство закритого типу "Ваш вибір"

(вул. Скрипниченко, 30/13,Сімферополь,95000)

про визнання недійсним договору застави

ВСТАНОВИВ:

Санаторно-курортне об'єднання "Алушта" (позивач у справі) звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до відповідачів - товариства з обмеженою відповідальністю „Ітера-Крим” і товариства з обмеженою відповідальністю „Ітера - Інвест - Україна”, за участю третьої особи - акціонерного товариства закритого типу "Ваш вибір", про визнання недійсним договору застави акцій № 06-3.1, укладеного 12.02.2007 між відповідачами у справі.

Також позивачем заявлені вимоги про зупинення обтяження та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про реєстрацію простих іменних акцій у кількості 17364 штук, загальною номінальною вартістю 1736400,00 грн., емітентом яких є ЗАТ „Санаторій „Морський уголок”, зареєстрованих Управлінням ДКЦПФР в АР Крим 23.01.2004 (реєстраційний номер свідоцтва № 4/01/1/04) (арк.с. 4-6,т.1).

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що недотримання товариством з обмеженою відповідальністю „Ітера-Крим” і товариством з обмеженою відповідальністю „Ітера - Інвест - Україна” при укладенні договору застави вимог частини 2 статті 4 Закону України „ Про заставу”, які стосуються „свободи предмету застави” та наявності або відсутності прав третіх осіб на предмет застави”, є підставою для визнання недійсною такої угоди.

Також Санаторно-курортне об'єднання "Алушта" зазначало, що укладення спірного договору застави порушувало його права як власника акцій, придбаних на підставі договору № К-05/12007 від 05.01.2007 купівлі - продажу акцій, емітованих ЗАТ „Санаторій „Морський уголок”, укладеного з акціонерним товариством закритого типу "Ваш вибір".

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Проніна О.Л.) від 07.06.2007 у справі № 2-26/6104-2007 позовні вимоги Санаторно-курортного об'єднання "Алушта" про визнання недійсним договору застави акцій № 06-3.1 від 12.02.2007 задоволені в повному обсязі (арк.с. 75-79,т.1)

На вказане рішення суду першої інстанції відповідачами у справі подані апеляційні скарги, в котрих сторони просили скасувати рішення суду, як ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають істотне значення для розгляду справи, та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В апеляційних скаргах товариство з обмеженою відповідальністю „Ітера - Інвест - Україна” і товариство з обмеженою відповідальністю „Ітера-Крим” (скарга підписана директором Сафіуліним В.С., арк.с. 99-101,т.1) зазначають, що порушення норм процесуального права, які призвели до ухвалення незаконного рішення, виразились в недотриманні судом принципу рівності сторін в даному судовому процесі, оскільки суд прийняв позовну заяву не зважаючи на її невідповідність вимогам статей 54,56 Господарського процесуального кодексу України, розглянув справу без участі відповідачів, проігнорувавши клопотання відповідачів про відкладення розгляду справи, призначеного на 07.06.2007.

Також, за думкою заявників апеляційних скарг, суд, вирішив по суті спір про визнання договору застави недійсним, не звернув уваги на те, що в матеріалах справи мала місце тільки копія цього документу, чим порушив приписи статей 43,32,33 Господарського процесуального кодексу України.

Порушенням норм матеріального права відповідачі вважають неправильне посилання суду першої інстанції на частину 2 статті 4 Закону України „ Про заставу”. Також сторони вказують на необхідність застосування до спірних правовідносин статей 3, 10 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, оскільки поняття „майно обмежено в цивільному обороті” та „майно, відносно якого є обтяження на користь третіх осіб” не є тотожними за своєю суттю.

04.09.2007 товариством з обмеженою відповідальністю „Ітера - Інвест - Україна” були надані уточнення підстав апеляційної скарги (арк.с. 112-114,т.1), в яких заявник зазначає, що при розгляді справи суд першої інстанції не визначив тих обставин, з якими конкретно він пов’язує недійсність спірної угоди, чим допустив неправильне застосування статей 203,215 Цивільного кодексу України. При цьому, на думку заявника апеляційної скарги, судом зроблено невірне посилання на статті 525,526 Цивільного кодексу України та не враховані приписі статей 610, 611 цього Кодексу, оскільки чинне законодавство не пов’язує факт невиконання зобов’язань з можливістю визнання на цій підставі правочину недійсним.

Також в уточненнях до апеляційної скарги заявник зазначає, що судом не встановлено моменту виникнення права власності позивача на спірній пакет акцій, вказуючи при цьому, що, в розумінні частини 1 статті 5 Закону України „Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні”, виникнення зазначених прав з моменту їх державної реєстрації в реєстрі власників іменних цінних паперів і характеризує момент виникнення права власності за конкретною юридичною особою. Разом з цим, судом порушені приписи статей 330,338 Цивільного кодексу України, так як позбавлення права застави, як речового права на акції, повинне відбуватися згідно з зазначеними нормами та з врахуванням приписів статей 395,396 Цивільного кодексу України.

У відзиві на апеляційні скарги (арк.с. 131-136,т.1) позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, у задоволенні апеляційних скарг відповідачів – відмовити.

Від товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим", у відповідності до статті 100 Господарського процесуального кодексу України, поступила відмова від апеляційної скарги, яка підписана директором товариства - Валяєвим Олександром Петровичем (арк.с.140-141,т.1, 52-54,т.2).

На обґрунтування відмови від апеляційної скарги відповідач зазначає, що оскільки Вищими господарським судом України при розгляді справ № 2-5/4218-2007і № 2-5/6955-2007, на підставі чинного законодавства, регулюючого ринок цінних паперів в Україні, а також договору купівлі –продажу акцій № К05/1/2007 від 05.01.2007 і передавального розпорядження № Р-1 від 05.01.2007 встановлений факт наявності у позивача права власності на пакет акцій у кількості 17364 штук, загальною номінальною вартістю 1736400,00 грн., емітентом яких є ЗАТ „Санаторій „Морський уголок”, яке виникло до укладення відповідачами спірного договору застави цих акцій, відсутні підстави для перегляду рішення господарського суду Автономної Республіки Крим у справі № 2-26/6104-2007.

Під час апеляційного перегляду справи ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.09.2007 року відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі № 2-26/6104-2007 зупинялось (арк.с.146-151,т.1) до вступу в законну силу рішення господарського суду Автономної Республіки Крим у справі № 2-5/4218-2007 за первісним позовом Санаторно-курортного об’єднання „Алушта” до товариства з обмеженою відповідальністю „Ітера-Крим”, закритого акціонерного товариства КБ „Приватбанк” про визнання права власності та за зустрічним позовом ТОВ "Ітера-Інвест-Україна" до санаторно-курортного об'єднання "Алушта", ЗАТ "Комерційний банк "ПриватБанк" в особі Кримського регіонального управління ЗАТ "Комерційний банк "ПриватБанк", треті особи: АТЗТ "Ваш вибір", ТОВ "Ітера-Крим" про визнання права власності .

Акціонерне товариство закритого типу "Ваш вибір" правом на участь у судовому засіданні не скористалось, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомило. Судова колегія визнала можливим здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності третьої особи, на підставі наявних у справі документів.

Розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

Предметом заявлених позовних вимог є визнання недійсним договору застави акцій № 06-3.1, укладеного 12.02.2007 між відповідачами у справі.

Позивач вважає, що цей договір підлягає визнанню недійсним на підставі статей 203,215 Цивільного кодексу України, оскільки він є власником пакету акцій, які входять до предмету застави за спірним договором, на підставі укладеного ним з акціонерним товариством закритого типу "Ваш вибір" договору купівлі - продажу № К-05/12007 від 05.01.2007, однак цим об’єктом застави відповідачі розпорядились без його згоди. На думку Санаторно-курортного об'єднання "Алушта", недотримання товариством з обмеженою відповідальністю „Ітера - Інвест - Україна” і товариством з обмеженою відповідальністю „Ітера-Крим” при укладенні договору застави акцій № 06-3.1 від 12.02.2007 вимог частини 2 статті 4 Закону України „Про заставу”, що свідчить про недійсність укладеної угоди.

Задовольняючи позов суд першої інстанції зазначив, що, враховуючи факт укладення договору купівлі - продажу № К-05/12007 від 05.01.2007 акцій, у кількості 17364 штук, емітованих ЗАТ „Санаторій „Морський уголок”, між акціонерним товариством закритого типу "Ваш вибір" і Санаторно-курортним об'єднанням "Алушта", спірні акції, в розумінні частини 2 статті 4 Закону України „Про заставу”, не могли виступати предметом застави за договором № 06-3.1від 12.02.2007, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю „Ітера - Інвест - Україна” і товариством з обмеженою відповідальністю „Ітера-Крим”.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг відповідачів, заслухавши пояснення учасників судового процесу, судова колегія не знаходить підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України права володіння, користування та розпоряджання своїм майном належить власнику.

Застава, в силу частини 1 Закону України „Про заставу”, це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Виходячи з наведеного, заставодавцем, згідно частини 2 статті 583 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 11 Закону України „ Про заставу”, може бути власник, який має право відчужувати заставлене майно на підставах, передбачених законом, а також особа, якій власник у встановленому порядку передав майно і право застави на це майно.

Договір застави може бути визнаний недійсним за позовом третьої особи, яка вважає, що предмет застави належить їй на праві власності чи повного господарського відання і довела цю обставину. (пункт 3.4 роз'яснень Вищого арбітражного суду України № 2-5/602 від 24.12.99 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням Закону України "Про заставу").

Як встановлено судовою колегією, на підставі рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.07.2007 року у справі № 2-5/4218-2007 за Санаторно-курортним об'єднанням "Алушта" визнано право власності на прості іменні акції у кількості 17365шт., загальною номінальною вартістю 1736400,00грн., емітованих ЗАТ „Санаторій „Морський уголок”, зареєстрованих Управлінням ДКЦПФР в Автономній Республіці Крим 23.01.2004 року, номер свідоцтва 4/01/1/04. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" до санаторно-курортного об'єднання "Алушта", закритого акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" в особі Кримського регіонального управління закритого акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк", за участю третіх осіб акціонерне товариство закритого типу "Ваш вибір", товариство з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" про визнання права власності на спірній пакет акцій на підставі рішення третейського суду від 16.02.2007 - відмовлено.

Це рішення господарського суду Автономної Республіки Крим у справі № 2-5/4218-2007 постановою Вищого господарського суду України від 04.06.2008 (арк.с.15-26, т.2) було залишено без змін, та, згідно з приписами статті 35 Господарського процесуального кодексу України, має преюдиціальне значення при вирішення цього спору.

В постанові касаційною інстанцією зазначено, що Санаторно-курортне об'єднання "Алушта" у встановленому Законом порядку набуло право власності щодо спірних цінних паперів в момент вчинення договору купівлі-продажу № К-05/1/2007 від 05.01.2007 і підписання 05.01.2007 передавального розпорядження, тобто до підписання договору застави від 12.02.2007.

Відповідність договору купівлі-продажу № К-05/1/2007 від 05.01.2007 чинному законодавству підтверджуються рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.11.2007 і постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.01.2008 у справі № 2-5/6955-2007 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим", Санаторно-курортного об'єднання "Алушта", за участю третьої особи: акціонерного товариство закритого типу "Ваш вибір", під час розгляду якої позивачу по вказаній справі було відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним цього договору ( арк.с.27-39,т.2).

Оскільки договір застави був укладений відповідачами без згоди на це позивача, як власника майна, яке входило до предмету застави, тобто, з порушенням статті 317 і частини 2 статті 583 Цивільного кодексу України, а також частини 3 статті 11 Закону України „ Про заставу”, судом першої інстанції правомірно вказаний договір визнаний недійсним на підставі статті 215 Цивільного кодексу України.

Посилання товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" в апеляційній скарзі на неправильне застосування судом першої інстанції частини 2 статті 4 Закону України „ Про заставу”, судова колегія вважає правильним, оскільки майно, яке не може бути предметом застави, визначено в частинах 4-7 статті 4 Закону України „Про заставу”, а об’єкт застави за спірним договором не підпадає під дію зазначеної норми Закону.

Підставою недійсності правочину, в силу частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України”, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Отже, чинне законодавство не пов’язує факт невиконання стороною зобов’язань з підставами визнання правочину недійсним, тому судова колегія визнає обґрунтованим твердження відповідача про безпідставне посилання суду першої інстанції на норми статей 525,526 Цивільного кодексу України.

Разом з цим, невірне витлумачення вказаних норм законодавства не впливає на правильність висновку суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявленого позову.

З доводом товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" про необхідність застосування судом при розгляді справи статей 3, 10 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” судова колегія не погоджується.

Цей закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження у обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором. (стаття 3 Закону).

Так як угода по купівлі - продажу спірного пакету акцій не підпадає під дію статті 4 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, у позивача була відсутня необхідність внесення відомостей про спірне майно до державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Доводи товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" про порушення судом першої інстанції вимог статей 43, 32, 33 Господарського процесуального кодексу України в частині невитребування для дослідження оригіналу спірного договору застави, судова колегія вважає необґрунтованими у зв’язку з наступним.

В обґрунтування необхідності витребування оригіналу спірного договору застави відповідач посилається на те, що до цього договору були внесені зміни, які не були враховані судом першої інстанції під час вирішення спору по суті.

Відповідно до вимог статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Представник заявника апеляційної скарги не навів правових норм, відповідно до яких рішення приймається судами лише за наявності оригіналів документів.

Згідно з пунктом 2.2 роз’яснень Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”, якщо подані копії документів викликають сумніви, господарський суд має право витребувати оригінали цих документів.

Проте, надання правової оцінки оригіналу спірного договору застави та змінам, внесеним до нього, не може вплинути на факт недійсності цього правочину, встановлений судами першої і апеляційної інстанцій під час розгляду справи.

Враховуючи наведене, заявлене товариством з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" в судовому засіданні клопотання про витребування оригіналу договору застави судовою колегією було відхилено.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" про відмову від апеляційної скарги, підписану директором товариства -Валяєвим Олександром Петровичем, судова колегія встановила, що у теперішній час Валяєв Олександр Петрович є повноважним директором товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за станом на 07.07.2008 ( арк.с. 63,т.2).

Як вбачається з матеріалів справи, зміни до Єдиного державного реєстру стосовно визначення директором товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" –Валяєва О.П. були внесені на підставі постанови господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.04.2007 у справі № 2-4/3949-2007А за позовом учасника товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" - дочірнього підприємства ДП „ТЄК „Итера –Динамо” до другого учасника - компанії "DAILY SAN INTERNATIONAL LTD", залишеним без змін ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.07.2007 і ухвалою Вищого господарського суду України від 21.02.2008 –без змін, згідно з яким запис про те, що Сафіулін В.С. є директором товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" була визнана незаконною та державний реєстратор був зобов’язаний виключити її з Єдиного державного реєстру з моменту вчинення запису, а саме, з 17.01.2007. (арк.с. 55-62, 64-74,т.2 ).

Враховуючи наведені обставини, судова колегія дійшла до висновку, що відмова товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" від апеляційної скарги не суперечить законодавству, не порушує чиї – небудь права і охоронювані інтереси, тому, підлягає прийняттю.

За сукупністю встановлених обставин, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна", рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, але на підставі мотивів, наведених у цій постанові суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 22, 100, 101, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Прийняти відмову від апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Крим" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.06.2007 у справі №2-26/6104-2007.

2.           Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ітера-Інвест-Україна" залишити без задоволення.

3.           Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Проніна О.Л.) від 07.06.2007 у справі № 2-26/6104-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  В.В.Сотула

Судді                                                                                Ю.М. Гоголь

Ю.В. Борисова